ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року Справа № 924/1259/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

позивача - не з`явивися

відповідача - адвокат Антонюк Ірина Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Хаммер" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2022 у справі №924/1259/21 (суддя О.Д. Вибодовський)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Хаммер"

про стягнення 520 471,13 грн, з яких 475 813,21 грн - основний борг, 26 243,24 грн - пеня, 13 750,71 грн - інфляційні втрати та 4 663,97 грн - 3% річних

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2022 у справі №924/1259/21 позов задоволений. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Хаммер" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс" 475 813,21 грн основного боргу, 26 243,24 грн - пені, 4 663,97 грн - 3% річних, 13 750,71 грн - інфляційних втрат та 7 807,07 грн - витрат по оплаті судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що заборгованість відповідача підтверджується за отриманий ним товар, який поставлений позивачем за видатковою накладною №24422 від 12.07.2021 - в сумі частини несплаченого Товару 7 988,36 грн з ПДВ; видатковою накладною №26043 від 20.07.2021 - в сумі несплаченого Товару 68 250,00 грн з ПДВ; видатковою накладною №26911 від 23.07.2021 - в сумі несплаченого Товару 6 533,10 грн з ПДВ; видатковою накладною №26913 від 23.07.2021 - в сумі несплаченого Товару 4 481,75 грн з ПДВ; видатковою накладною №30269 від 12.08.2021 - в сумі несплаченого Товару 327 666,00 грн з ПДВ; видатковою накладною №31872 від 20.08.2021 - в сумі несплаченого Товару 60 894,00 грн з ПДВ. Крім того, оскільки відповідач неодноразово порушував умови Договору щодо дотримання строків оплати Товару, позивачем підставно нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ТОВ "Айрон Хаммер" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2022 у справі №924/1259/21, ухвалити нове рішення про відмову в повному обсязі позовних вимог. Стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини щодо дати укладення договору, а саме встановлено дату 19.08.2021 замість 19.08.2019. Скаржник посилається, що судом першої інстанції не встановлено факту передання товару за видатковою накладною №26911 від 23.07.2021 на суму - 6 533,10 грн. Звертає увагу суду, що позивачем приховано здійснення платежів відповідачем за поставлений товар, починаючи з 19.07.2021, що підтверджується платіжними дорученнями та виписками з особового рахунку. Скаржник стверджує, що у відповідача перед позивачем відсутня забогованість.

Листом від 03.03.2022 матеріали справи №924/1259/21 витребовувалися з господарського суду Хмельницької області.

16.03.2022 матеріали справи надійшли на адресу суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2022 поновлений строк на апеляційне оскарження. Відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Айрон Хаммер" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2022 у справі №924/1259/21. Розгляд апеляційної скарги призначений на 26.04.2022.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2022 розгляд апеляційної скарги відкладений на 10.05.2022.

09.05.2022 на адресу суду від позивача надійшов відзив, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької від 07.02.2022 без змін.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Однак, 09.05.2022 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи, 19.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю ВАРТІС (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю АЙРОН ХАММЕР (Покупець), був укладений Договір 15243/19-ХМ (далі - Договір), відповідно до якого, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується своєчасно прийняти Товар і здійснити його оплату на умовах цього Договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, кількість, асортимент та розгорнута номенклатура Товару, що передається за цим Договором, зазначається у Рахунках-фактурах Постачальника (надалі - Рахунки-фактури), які мають силу Специфікації, або в інших додатках до цього Договору та визначаються у видаткових накладних.

Позивачем, на підставі отриманого від відповідача замовлення, виставлялись в період з 23.06.2021 до 05.08.2021 наступні Рахунки-фактури від 23.06.2021 №47043 на суму - 798 886,67 грн; від 06.07.2021 №52539 на суму - 93 564,46грн.; від 08.07.2021 №53772 на суму - 2 474,40 грн; від 22.07.2021 №59315 на суму - 105 207,00 грн; від 23.07.2021 №59604 на суму - 4 481,75 грн; від 05.08.2021 №58780 на суму - 386 877,00грн.

Всього на суму - 1 391 491,28 грн.

Відповідності до п. 5.1. Договору передача Товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів Інкотермс у редакції Міжнародної Торгівельної Палати від 01.01.2010 р. на умовах, що зазначені у Рахунках-фактурах або інших додатках до цього Договору. При відсутності відповідної вказівки в Рахунку-фактурі, видатковій накладній за базис поставки сторони приймають умови ЕХW (склад Постачальника), що розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. Молодіжна, 26.

Відповідно до п. 4.1.1. Договору, при передачі Товару Постачальник передає Покупцеві по одному примірнику товаросупроводжувальних документів на кожну партію Товару: рахунок-фактура; видаткова накладна або акт прийому-передачі; сертифікат якості за вимогою Покупця.

Сторони, підписуючи Договір, погодили, що факт отримання Покупцем товару по видатковій накладній підтверджує передачу вказаних в цьому пункті договору оригіналів документів, в тому числі наявність у Покупця відповідного Рахунку-фактури, і не потребує подальшого доведення Передачі Постачальником Покупцю факту передачі цих документів.

Факт передачі позивачем в період з 02.07.2021 по 20.08.2021 відповідачу Товару на вищезазначених умовах за вказаними адресами (п. 5.1. Договору) підтверджується видатковими накладними: від 02.07.2021 №23029 на суму - 475 254,32 грн; від 06.07.2021 №23744 на суму - 128 298,68 грн; від 08.07.2021 №24087 на суму - 2 474,40 грн; від 12.07.2021 №24422 на суму - 82 232,76 грн; від 20.07.2021 №26043 на суму - 68 250,00 грн.; від 23.07.2021 №26913 на суму - 4 481,75 грн; від 12.08.2021 №30269 на суму - 327 666,00 грн; від 20.08.2021 №31872 на суму - 60 894,00 грн.

Всього на суму - 1 156 085,01 грн.

Відповідачем Товар був прийнятий за вищевказаними Видатковими накладними, що підтверджується підписом та печаткою повноважного представника відповідача директора.

Пунктом 5.2. Сторонами було погоджено, що Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем з моменту підписання видаткової накладної або акту прийому-передачі, з цього моменту переходить право власності на Товар до Покупця та всі пов`язані з ним ризики.

Відповідно до погоджених сторонами умов у п.3.5. Договору передбачено, що оплата Товару проводиться на умовах передплати та на умовах відстрочення платежу в такому порядку:

п.3.5.1. передплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в цьому Договорі або у Рахунках-фактурах в розмірі 100% вартості Товару протягом 3-х (трьох) банківських днів від дати Рахунку-фактури;

п.3.5.2. при відвантаженні Товару Постачальником Покупцю без отримання попередньої оплати Покупець здійснює оплату отриманого Товару та доставку на умовах відстрочення платежу протягом 10-ти (десяти) календарних днів з моменту отримання Товару.

На виконання умов Договору відповідачем було здійснено часткові оплати Товару, що підтверджується витягами з банківських виписок з рахунку позивача та платіжними дорученнями №178 від 25.06.2021 на суму - 100 000,00 грн; №183 від 29.06.2021 на суму - 150 000,00 грн; №190 від 01.07.2021 на суму - 150 000,00 грн.; №193 від 02.07.2021 на суму - 75 254,32 грн; №195 від 02.07.2021 на суму - 40 000,32 грн; №197 від 06.07.2021 на суму - 60 310,00 грн; №198 від 06.07.2021 на суму - 50 000,00 грн; №201 від 07.07.2021 на суму - 15 000,00 грн; №202 від 09.07.2021 на суму - 15 000,00 грн; №211 від 16.07.2021 на суму - 2 474,40 грн; №216 від 19.07.2021 на суму - 2 232,76 грн; №217 від 19.07.2021 на суму - 20 000,00 грн.

Всього на суму - 680 271,80 грн.

У п. 3.6. Договору сторонами погоджено, що в платіжному дорученні на оплату Товару в призначенні платежу Покупець повинен зазначати як підставу оплати цей Договір, посилання на його дату та номер. Сторони погодили, що у випадку зазначення Покупцем в призначенні платежу іншої підстави, як то Рахунок-фактуру, видаткову накладну - Постачальник зараховує кошти за цим Договором (в тому числі в рахунок оплати несплаченої поставки на дату надходження коштів).

Зарахування грошових коштів отриманих позивачем від відповідача здійснювалось в рахунок погашення неоплаченого в порядку черговості (на дату отримання таких грошових коштів) Товару, що був отриманий Покупцем по Договору за Видатковими накладними раніше.

З урахуванням вищезазначених часткових оплат відповідача, вбачається, що такі оплати частково здійснювались в строк, однак не в повному обсязі і у зв`язку з чим станом на 16.12.2021 р. у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за поставлений Товар в розмірі 475 813,21 грн з ПДВ.

В порушення умов Договору, відповідач не виконував свої зобов`язання щодо сплати заборгованості, чим порушував взяті на себе договірні зобов`язання, що підтверджується Актом звірки розрахунків за період з 19.08.2019 (дата підписання Договору) станом на 16.12.2021, який підписаний повноважним представником позивача.

Заборгованість рахується за Товар, поставлений за: Видатковою накладною №24422 від 12.07.2021 - в сумі частини несплаченого Товару 7 988,36 грн. з ПДВ; Видатковою накладною №26043 від 20.07.2021 - в сумі несплаченого Товару 68 250,00 грн. з ПДВ; Видатковою накладною №26911 від 23.07.2021 - в сумі несплаченого Товару 6 533,10 грн. з ПДВ; Видатковою накладною №26913 від 23.07.2021 - в сумі несплаченого Товару 4 481,75 грн. з ПДВ; Видатковою накладною №30269 від 12.08.2021 - в сумі несплаченого Товару 327 666,00 грн. з ПДВ; Видатковою накладною №31872 від 20.08.2021 - в сумі несплаченого Товару 60 894,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до пункту 6.1. Договору у випадку порушення умов даного Договору сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України.

Оскільки, відповідач неодноразово порушував умови Договору щодо дотримання строків оплати Товару, окрім суми основного боргу позивачем відповідно до п.6.3 Договору нараховано відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня в загальній сумі 26 243,09 грн., за період з 23.07.2021р. по 16.12.2021 по видатковій накладній №24422 від 12.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 7 988,36 грн. з ПДВ; за період з 31.07.2021р. по 16.12.2021р. по видатковій накладній №26043 від 20.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 68 250,00 грн. з ПДВ; за період з 03.08.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №26911 від 23.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 6 533,10 грн з ПДВ; за період з 03.08.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №26913 від 23.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 4 481,75 грн з ПДВ; за період з 23.08.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №30269 від 12.08.2021 на суму неоплаченого Товару - 327 666,00 грн з ПДВ; за період з 31.08.2021 до 16.12.2021 до видатковій накладній №31872 від 20.08.2021 на суму неоплаченого Товару - 60 894,00 грн з ПДВ.

Також, позивачем в порядку ст. 625 ЦК України додатково нараховано відповідачу 4 663,97 грн. - 3% річних та 13 750,71 грн. - інфляційних втрат за період з 23.07.2021р. по 16.12.2021р. по видатковій накладній №24422 від 12.07.2021р. на суму неоплаченого Товару - 7 988,36 грн. з ПДВ; за період з 31.07.2021р. по 16.12.2021р. по видатковій накладній №26043 від 20.07.2021р. на суму неоплаченого Товару - 68 250,00 грн. з ПДВ; за період з 03.08.2021р. по 16.12.2021р. по видатковій накладній №26911 від 23.07.2021р. на суму неоплаченого Товару - 6 533,10 грн. з ПДВ; за період з 03.08.2021р. по 16.12.2021р. по видатковій накладній №26913 від 23.07.2021р. на суму неоплаченого Товару - 4 481,75 грн. з ПДВ; за період з 23.08.2021р. по 16.12.2021р. по видатковій накладній №30269 від 12.08.2021р. на суму неоплаченого Товару - 327 666,00 грн. з ПДВ; за період з 31.08.2021р. по 16.12.2021р. по видатковій накладній №31872 від 20.08.2021р. на суму неоплаченого Товару - 60 894,00 грн. з ПДВ.

Всього, сума заборгованості за Договором складає 520 471,13 грн., з яких 475 813,21 грн. - основний борг, 26 243,24 грн. - пеня, 13 750,71 грн. - інфляційні втрати та 4 663,97 грн. - 3% річних, яка відповідачем не оплачена.

Враховуючи вищевказані обставини справи, судом встановлено, що на виконання умов договору від 19.08.2019 позивачем, на підставі отриманого від відповідача замовлення, виставлялись в період з 23.06.2021 до 05.08.2021 наступні Рахунки-фактури від 23.06.2021р. №47043 на суму - 798 886,67 грн; від 06.07.2021 №52539 на суму - 93 564,46 грн; від 08.07.2021 №53772 на суму - 2 474,40 грн; від 22.07.2021 №59315 на суму - 105 207,00 грн; від 23.07.2021 №59604 на суму - 4 481,75 грн; від 05.08.2021р. №58780 на суму - 386 877,00 грн.

Всього на суму - 1 391 491,28 грн.

Факт передачі позивачем в період з 02.07.2021 до 20.08.2021 відповідачу Товару на вищезазначених умовах за вказаними адресами (п.5.1. Договору) підтверджується видатковими накладними: від 02.07.2021 №23029 на суму - 475 254,32 грн; від 06.07.2021 №23744 на суму - 128 298,68 грн.; від 08.07.2021 №24087 на суму - 2 474,40 грн; від 12.07.2021р. №24422 на суму - 82 232,76 грн.; від 20.07.2021 №26043 на суму - 68 250,00 грн.; від 23.07.2021 №26913 на суму - 4 481,75 грн.; №26911 від 23.07.2021 на суму - 6 533,10 грн; від 12.08.2021 №30269 на суму - 327 666,00 грн.; від 20.08.2021р. №31872 на суму - 60 894,00 грн.

Всього на суму - 1 156 085,01 грн.

Посилання скаржника, що судом першої інстанції не встановлено факту передання товару за видатковою накладною №26911 від 23.07.2021 на суму - 6 533,10 грн спростовується матеріали справи, а також тим, що судом першої інстанції вказана сума врахована в загальну суму поставленого товару.

Крім того, судом здійснено перерахунок загальної суми поставленого позивачем відповідачу товару, та встановлено, що загальна сума поставленого товару становить 1156 085,01 грн, а не 1 149 551,91 грн як зазначив скаржник в апеляційній скарзі.

Відповідачем товар був прийнятий за вищевказаними Видатковими накладними, що підтверджується підписом та печаткою повноважного представника відповідача.

На виконання умов Договору відповідачем було здійснено часткові оплати Товару, що підтверджується витягами з банківських виписок з рахунку позивача та платіжними дорученнями №178 від 25.06.2021 н суму - 100 000,00 грн; №183 від 29.06.2021 на суму - 150 000,00 грн; №190 від 01.07.2021 на суму - 150 000,00 грн; №193 від 02.07.2021 на суму - 75 254,32 грн; №195 від 02.07.2021 на суму - 40 000,32 грн; №197 від 06.07.2021 на суму - 60 310,00 грн; №198 від 06.07.2021 на суму - 50 000,00 грн; №201 від 07.07.2021 на суму - 15 000,00 грн; №202 від 09.07.2021 на суму - 15 000,00 грн.; №211 від 16.07.2021 на суму - 2 474,40 грн; №216 від 19.07.2021 на суму - 2 232,76 грн; №217 від 19.07.2021 на суму - 20 000,00 грн.

Всього на суму - 680 271,80 грн.

Колегією суддів встановлено, що з урахуванням вищезазначених часткових оплат відповідача, вбачається, що такі оплати частково здійснювались в строк, однак не в повному обсязі і у зв`язку з чим станом на 16.12.2021 у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за поставлений Товар в розмірі 475 813,21 грн. з ПДВ.

В порушення умов Договору, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо сплати заборгованості, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання, що підтверджується Актом звірки розрахунків за період з 19.08.2019 (дата підписання Договору) станом на 16.12.2021, який підписаний повноважним представником позивача.

Заборгованість відповідача перед позивачем рахується за Товар, поставлений за: Видатковою накладною №24422 від 12.07.2021 - в сумі частини несплаченого Товару 7 988,36 грн з ПДВ; Видатковою накладною №26043 від 20.07.2021 - в сумі несплаченого Товару 68 250,00 грн з ПДВ; Видатковою накладною №26911 від 23.07.2021 - в сумі несплаченого Товару 6 533,10 грн з ПДВ; Видатковою накладною №26913 від 23.07.2021 - в сумі несплаченого Товару 4 481,75 грн з ПДВ; Видатковою накладною №30269 від 12.08.2021 - в сумі несплаченого Товару 327 666,00 грн з ПДВ; Видатковою накладною №31872 від 20.08.2021 - в сумі несплаченого Товару 60 894,00 грн з ПДВ.

Колегія суддів вважає, що в матерілах справи наявні первинні документи про зобов`язання відповідача щодо сплати заборгованості - видаткові накладні. Акт звірки розрахунків за період з 19.08.2019 станом на 16.12.2021 лише підтверджує наявність забогованість, яка встановлена на підставі видаткових накладних.

Відповідно до пункту 6.1. Договору у випадку порушення умов даного Договору сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Разом з тим за приписами ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Аналогічна правова позиція щодо розміру обчислення пені на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №910/10224/14, від 23.05.2018 у справі №910/15492/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15.

Оскільки, відповідач неодноразово порушував умови Договору щодо дотримання строків оплати Товару, окрім суми основного боргу позивачем відповідно до п.6.3 Договору нараховано відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня в загальній сумі 26 243,09 грн., за період з 23.07.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №24422 від 12.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 7 988,36 грн. з ПДВ; за період з 31.07.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №26043 від 20.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 68 250,00 грн. з ПДВ; за період з 03.08.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №26911 від 23.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 6 533,10 грн з ПДВ; за період з 03.08.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №26913 від 23.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 4 481,75 грн. з ПДВ; за період з 23.08.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №30269 від 12.08.2021 на суму неоплаченого Товару - 327 666,00 грн. з ПДВ; за період з 31.08.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №31872 від 20.08.2021р. на суму неоплаченого Товару - 60 894,00 грн. з ПДВ.

Згідно із приписами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.19 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 тощо).

Також, позивачем в порядку ст. 625 ЦК України додатково нараховано відповідачу 4 663,97 грн - 3% річних та 13 750,71 грн. - інфляційних втрат, за період з 23.07.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №24422 від 12.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 7 988,36 грн з ПДВ; за період з 31.07.2021р. по 16.12.2021 по видатковій накладній №26043 від 20.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 68 250,00 грн з ПДВ; за період з 03.08.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №26911 від 23.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 6 533,10 грн з ПДВ; за період з 03.08.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №26913 від 23.07.2021 на суму неоплаченого Товару - 4 481,75 грн. з ПДВ; за період з 23.08.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №30269 від 12.08.2021 на суму неоплаченого Товару - 327 666,00 грн з ПДВ; за період з 31.08.2021 до 16.12.2021 по видатковій накладній №31872 від 20.08.2021 на суму неоплаченого Товару - 60 894,00 грн з ПДВ.

Всього, сума заборгованості за Договором складає 520 471,13 грн, з яких 475 813,21 грн - основний борг, 26 243,24 грн - пеня, 13 750,71 грн - інфляційні втрати та 4 663,97 грн - 3% річних, яка відповідачем не оплачена.

Суд, перевіривши правильність нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат у вище вказаних сумах, дійшов висновку, що вказані нарахування здійсненні вірно та підлягають задоволенню.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини щодо дати укладення договору, а саме встановлено дату 19.08.2021 замість 19.08.2019. Колегія суддів зазначає, що вказана помилка не призвела до неправильного вирішення спору по суті.

Крім того, скаржником до апеляційної скарги долучені платіжні доручення та виписки, які, на думку скаржника, підтверджують факт сплати заборгованості за Договором поставки від 19.08.2019, зокрема:

- платіжне доручення №219 від 19.07.2021 на суму 40000,00 грн; платіжне доручення №220 від 22.07.2021 на суму 10000, 00 грн; платіжне доручення №226 від 23.07.2021 на суму 10000, 00 грн; платіжне доручення №227 від 23.07.2021 на суму 100000,00 грн; платіжне доручення №234 від 26.07.2021 на суму 100000,00 грн; платіжне доручення №245 від 30.07.2021 на суму 100000,00 грн; платіжне доручення №248 від 02.08.2021 на суму 70000,00 грн; платіжне доручення №250 від 06.08.2021 на суму 107000,00 грн; платіжне доручення №253 від 12.08.2021 на суму 27885,40 грн; платіжне доручення №261 від 15.08.2021 на суму 60000,00 грн; платіжне доручення №276 від 17.08.2021 на суму 70999,00 грн; платіжне доручення №266 віл 16.08.2021р. на суму 43672.90 гривень; платіжне доручення №270 віл 16.08.2021 на суму 77666, 90 грн; платіжне доручення №286 від 31.08.2021 на суму 40000.00 грн; платіжне доручення №290 від 01.09.2021 на суму 40000,00 грн; платіжне доручення №292 віл 02.09.2021 на суму 40000,00 грн; платіжне доручення №306 від 21.09.2021 на суму 59000.00 грн; платіжне доручення №325 від 15.11.2021 на суму 12013,09 грн; платіжне доручення №327 від 16.11.2021 на суму 5500,00 грн; платіжне доручення №4 від 05.01.2022 на суму 4500, 00 грн.

- Виписки з особового рахунку ТОВ "Айрон Хаммер" з відмітками оплати на користь TOB "Вартіс" за 19.07.2021 на суму 2232,76 грн, на суму 20000,00 грн та на суму 40000.00 грн; за 22.07.2021 на суму 10000,00 грн; за 23.07.2021 на суму 10000, 00 грн та 100 000.00 грн; за 26.07.2021 на суму 100 000,00 грн: за 30.07.2021 на суму 100000,00 грн; за 02.08.2021 на суму 70000,00 грн; за 06.08.2021 на суму 107000,00 грн; за 12.08.2021 на суму 27885,40 грн; за 16.08.2021 на суму 60000,00 грн на суму 43672,90 грн та на суму 77666,90 грн; за 17.08.2021 на суму 70999,00 грн; за 31.08.2021 на суму 40000,00 грн; за 01.09.2021 на суму 40000,00 грн; за 02.09.2021 на суму 40000,00 грн; за 21.09.2021 на суму 59000,00 грн; за 15.11.2021 на суму 12013,09 грн; за 16.11.2021 на суму 55000,00 грн; за 05.01.2022 на суму 4500,00 грн.

Крім того, до відзиву ТОВ "Вартіс" було долучені Договір №15243/21-ХМ від 05.07.2021, який укладений між ТОВ "Вартіс" та ТОВ "Айрон Хаммер" рахунок-фактура №57327 від 19.07.2021, видаткова накладна №29971 від 11.08.2021. На думку позивача, вказані докази підтверджують існування інших договірних зобов`язань між сторонами у справі.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У відповідності до п. 2 ст. 164 ГПК України при поданні позовної заяви позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та у відповідності до п. 3 ст. 164 ГПК України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Матеріали справи не містять доказів подання разом із позовною заявою долучених позивачем додаткових доказів. Також матеріали справи не містять заяв позивача про посилання на докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності). Відповідачем докази, додані ним до апеляційної скарги, не були подані до суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами частини третьої статті 269 ГПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до висновків Верховного Суду стосовно застосування норм частини третьої статті 269 ГПК України, викладених у постановах від 21.06.2018 у справі №906/612/17, від 22.08.2018 у справі №910/19776/17, від 05.12.2018 у справі №910/7190/18, приймаючи докази, які не були подані до суду першої інстанції, апеляційний господарський суд повинен мотивувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також зазначити, які докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає, були надані суду апеляційної інстанції.

Відтак, у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Вказані докази (платіжні доручення, виписки із особового рахунку, договір від 05.07.2021, рахунок-фактура) не були предметом розгляду судом першої інстанції.

Виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції, однак, під час розгляду справи судом першої інстанції ні позивач, ні відповідач не повідомляли суд про неможливість надання вищевказаних доказів.

Позивачем не обґрунтовано причин неможливості подання суду першої інстанції Договору №15243/21-ХМ від 05.07.2021, який укладений між ТОВ "Вартіс" та ТОВ "Айрон Хаммер"; рахунку-фактури №57327 від 19.07.2021, видаткової накладної №29971 від 11.08.2021.

Скаржник (відповідач) в обґрунтування неподання вказаних доказів суду першої інстанції, зазначає, що ТОВ "Айрон Хаммер" не було відомо про розгляд справи.

Судом встановлено, що місцевий господарський суд надсилав всі процесуальні документи ТОВ "Айрон Хаммер" на адресу м. Хмельницький, вул. Пілотська, 53, кв. 161, яка зазначена в позовній заяві та відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та громадських формувань.

Крім того, матеріали справи містять повідомлення про вручення поштового відправлення ТОВ "Айрон Хаммер" за адресою м. Хмельницький, вул. Пілотська, 53, кв. 161 /а.с. 101/. Посилання скаржника, що вказане повідомлення отримав керівник, а не адвокат, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Таким чином, ТОВ "Айрон Хаммер" не доведено винятковості випадку неможливості надання суду першої інстанції платіжних доручень та виписок з особового рахунку, які просить долучити до справи на стадії апеляційного розгляду, як не надано і доказів неможливості подання цього доказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від скаржника.

Таким чином, доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на скаржника відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Хаммер" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2022 у справі №924/1259/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2022 у справі №924/1259/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Справу №924/1259/21 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "12" травня 2022 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І.Ю.