ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 травня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/259/19
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. розглянув заяву позивача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 про забезпечення позову №б/н від 25.02.2022 (вх.№2989 від 13.05.2022).

1. Судові процедури.

1.1. Суть справи.

13.05.2022 заявник - ОСОБА_1 , в порядку статей з 136 по 139 ГПК України, звернулась до Господарського суду Тернопільської області із заявою №б/н від 25.02.2022 (вх№2989 від 13.05.2022) про забезпечення позову, у якій просить забезпечити позов шляхом :

- накладення арешту на грошові кошти відкритого акціонерного товариства Чортківський завод «Агромаш», ідентифікаційний код 00901594, що належать або підлягають передачі або сплаті Відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб та на майно відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш", ;

- заборонити відкритому акціонерному товариству Чортківський завод «Агромаш», ідентифікаційний код 00901594, відчуження третім (іншим) особам будь-яким способом та передачу в користування третім (іншим) особам платне чи безоплатне (оренду (найм), позику, заставу,продаж, обмін, дарування, пожертву, заповідання, ліквідацію, розукомплектування, тощо)) будь-якого майна, що йому відповідачу.

При цьому, за зверненням до суду із заявою №б/н від 25.02.2022 (вх. №2989 від 13.05.2022) про забезпечення позову, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1240 грн 50 коп.

1.2. Прийняття заяви про забезпечення позову до розгляду.

Згідно Витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2022 суддею для розгляду заяви про забезпечення позову у справі №921/259/19 визначено суддю Гевка В.Л.

2. Аргументи заявника позивача, викладені

у заяві про забезпечення позову.

Як вказує заявник, спір у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Чортківський завод «Агромаш» про стягнення 1169541 грн 35 коп. заборгованості згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від 20 квітня 2016 року, виник у зв`язку з невиконанням Відповідачем умов п.п. 1.1., п.2.4.2..3 Договору, згідно з якими Відповідач зобов`язувався на протязі п`яти банківських днів оплатити Позивачу загальну вартість цінних паперів у розмірі 665 370 грн 48 коп.

Заявник просить суд звернути увагу на те, що з моменту укладення Договору пройшло більше шести років, протягом яких Відповідач, перебуваючи в процесі ведення господарської діяльності, всіляко ухиляється від виконання договірних зобов`язань.

31 серпня 2017 року Позивачем було направлено Відповідачу претензію з вимогою про сплату вище вказаного боргу. Однак, Відповідач жодним чином на неї не відреагував.

Разом з цим, ще 23 березня 2017 року між Відповідачем та акціонером Відповідача ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів власного випуску №1 на суму 1 699 299 грн 00 коп. і одразу після укладення договору протягом дня виплатив ОСОБА_2 вартість акцій в повному обсязі, незважаючи на те, що у Відповідача на той момент було зобов`язання здійснити оплату акцій, викуплених Відповідачем у Позивача відповідно до Договору. (Копія договору купівлі-продажу цінних паперів власного виписку №1 від 23 березня 2017 року укладений між відкритим акціонерним товариством «Чортківський завод «Агромаш» та ОСОБА_2 та копія виписки щодо звітності відповідача 1 с. 1522 та с. 1524 на період з 01.03.2017 по 31.03.2017 року додано до заяви). І таку виплату, як зазначає заявник, було здійснено навіть незважаючи на прямі заборони Закону України «Про акціонерні товариства», а саме статей з 67 по 68, які передбачають, що загальні збори акціонерного товариства не мають права приймати рішення про викуп акцій, якщо на дату викупу акцій товариство має зобов`язання з обов`язкового викупу акцій у акціонера, який зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про надання згоди на вчинення товариством значних правочинів.

Відповідачем не було здійснено жодних заяв щодо недійсності укладеного Договору, також така недійсність не була встановлена судом, оскільки зі сторони Відповідача не було подано жодних позовів з метою оспорювання дійсності вчиненого правочину, тому в даному випадку діє презумпція його правомірності, відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України. Даний договір підписаний двома сторонами (Позивачем і Відповідачем) і скріплений печаткою Відповідача, а тому відповідно до статті 207 ЦК України він вважається укладеним.

Будь-яких пропозицій щодо врегулювання спору мирним шляхом Відповідач, також, не вносив і не вносить.

Станом на день звернення із вказаною заявою, Відповідач не виконав свого зобов`язання та не оплатив Позивачу вартість цінних паперів.

Враховуючи інфляційні збитки 388 067 грн 79 коп. та три відсотки річних від простроченої суми 116 103 грн 08 коп., загальна сума боргу Відповідача на дату подання позову становить 1 169 541 грн 35 коп.

Крім того, Заявник, як на підставу для необхідності забезпечення позову, вказує на таке.

1. У зв`язку з істотним зменшенням активів і грошових коштів Відповідача, водночас збільшення збитків, кредиторською та дебіторською заборгованістю. Так, з офіційно опублікованої звітності Відповідачем на сайті https://stockvarket.gov.ua/ вбачається , що в період з 2018 по 2020 роки його грошові кошти зменшувалися, натомість збільшилися збитки, дебіторська та кредиторська заборгованість. Так, заявник зазначає, що з підрозділу "Річна фінансова звітність емітента" розділу "Регулярна інформація за 2018 рік", що є у вільному доступі в мережі інтернет за посиланням https://stockvarket.gov.ua/cabinet/xml/show/fin_general/9783 вбачається, що власний капітал Відповідача на кінець 2018 року зменшився на 29 000 грн (код рядка 2465). Незаконний викуп акцій Відповідачем в акціонера ОСОБА_2 віднесено у "вилучений капітал" Балансу Відповідача (код рядка 1430). Відповідно залишок коштів на початок періоду (01 січня 2018р.) склав 2 452 000 грн, а на кінець періоду (31 грудня 2018р.) 2 431 000 тис. грн. Після балансової дати 31.12.2018 Товариство не оголошувало про виплату дивідендів акціонерам.

Також Позивачем було проаналізовану фінансову звітність Відповідача за 2019 рік, доступ до якої є на тому ж сайті за посиланням https/stokmarket.gov.uа/cabinet/xml/show/fin_general/40574. З даної звітності випливає, що порівняно з початком року власний капітал Відповідача на кінець 2019 року зменшився на 709 000 грн (код рядка 2355). Залишок коштів на початок періоду (01 січня 2019року) склав 2 431 000 грн, а станом на 31 грудня 2019 року - 1 504 000 грн. (код рядка 3415). Після балансової дати 31 грудня 2019 року Відповідач не оголошував про виплату дивідендів акціонерам.

Також Позивачем було проаналізовану фінансову звітність Відповідача за 2020 рік, доступ до якої є на тому ж сайті за посиланням https/stokmarket.gov.uа/cabinet/xml/show/fin_general/58318. З даної звітності випливає, що порівняно з початком року власний капітал Відповідача на кінець 2020 року зменшився на 628 000 грн (код рядка 2355). Після балансової дати 31 грудня 2020 року Відповідач не оголошував про виплату дивідендів акціонерам.

2. У зв`язку з укладенням Відповідачем договору від 23 березня 2017 року з ОСОБА_2 активи Відповідача зменшилися на суму 1 699 299 грн 00 коп., а також цим Відповідач продемонстрував, що може укладати правочини всупереч вимогам законодавства, що не виключає укладення таких договорів в подальшому, та може витрачати кошти товариства аж до їх повної відсутності, і Позивач ніяким чином не зможе проконтролювати ці дії чи протидіяти ним оскільки Позивач не володіє контрольним пакетом акцій і не володіє навіть блокуючим пакетом. Позивач володіє лише 7.7572% акцій Відповідача. (Копія виписки про стан рахунку в цінних паперах на 18 листопада 2014 року), а Відповідач в свою чергу разом з афілійованими особами володіє більше 50% акцій, що вбачається із судових справ, що знаходяться на розгляді Господарського суду Тернопільської області № 921/500/16-г/18, № 921/566/16-г/18, які є публічними і значаться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

3. Починаючи з 2016 року Відповідач не допускає Позивача до управління товариством, не враховує його думку та інтереси, приймає незаконні рішення та кладає незаконні правочини.

4. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація з якого є публічною та знаходиться в загальному доступі, окрім спору за ініціативою Позивача, на даний час ведуться судові спори за участю Відповідача про стягнення з останнього коштів на суму 3 107 676 грн 85 коп., а саме справа № 921/258/19 за позовом ОСОБА 1 про стягнення з Відповідача 879 123 грн 38 коп., справа №921/262/19 за позовом ТОВ «Тернопільрембуд» про стягнення з Відповідача 2 228 553 грн 47 коп. і предметом всіх цих судових справ є невиконання Відповідачем передбачених договорами зобов`язань щодо викупу акцій в акціонерів, що голосували проти значного правочину. На думку Заявника зазначене свідчить про недобросовісність Відповідача та ухилення від виконання своїх зобов`язань за договорами не тільки перед Позивачем.

На підставі наведеного вище, Заявник робить висновок, що грошові кошти на рахунках Відповідача зменшуються, збитки збільшуються, а прибуток відсутній. Крім того, існують значні ризики невиконання ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» взятих на себе договірних зобов`язань. В свою чергу, не вжиття заходів із забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання ймовірного рішення суду про задоволення позову, що може призвести до неможливості захисту та відновлення порушених прав та законних інтересів позивача.

Тому, на переконання Позивача, до остаточного вирішення даної справи існує необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові відкритого акціонерного товариства Чортківський завод «Агромаш», ідентифікаційний код 00901594, що належать або підлягають передачі або сплаті Відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб та на майно відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш", ; заборони відкритому акціонерному товариству Чортківський завод «Агромаш», ідентифікаційний код 00901594, відчуження третім (іншим) особам будь-яким способом та передачу в користування третім (іншим) особам платне чи безоплатне (оренду (найм), позику, заставу,продаж, обмін, дарування, пожертву, заповідання, ліквідацію, розукомплектування, тощо)) будь-якого майна, що йому відповідачу.

Як вважає Заявник, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів Відповідача є гарантією реального виконання рішення суду та не є порушенням прав Відповідача щодо володіння та користування своїм майном, оскільки такі заходи не породжують юридичних наслідків для списання коштів з рахунків Відповідача до моменту вступу рішення у даній справі в силу та виникнення у Відповідача обов`язку з його виконання.

З огляду на ціну позову, а також предмет позовних вимог, Заявник вважає, що застосування заходу забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів Відповідача є адекватним та спів розмірним, оскільки метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Зважаючи на вищевикладене, заявник вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів Відповідача є гарантією реального виконання рішення суду та не є порушенням прав Відповідача щодо володіння та користування своїм майном, оскільки такі заходи не породжують юридичних наслідків для списання коштів з рахунків Відповідача до моменту вступу рішення у даній справі в силу та виникнення у Відповідача обов`язку з його виконання, а тому ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просить суд про застосування заходів забезпечення позову шляхом : - накладення арешту на грошові кошти відкритого акціонерного товариства Чортківський завод «Агромаш», ідентифікаційний код 00901594, що належать або підлягають передачі або сплаті Відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб та на майно відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш", ;

- заборони відкритому акціонерному товариству Чортківський завод «Агромаш», ідентифікаційний код 00901594, відчуження третім (іншим) особам будь-яким способом та передачу в користування третім (іншим) особам платне чи безоплатне (оренду (найм), позику, заставу,продаж, обмін, дарування, пожертву, заповідання, ліквідацію, розукомплектування, тощо)) будь-якого майна, що йому відповідачу.

При цьому, за зверненням до суду із заявою №б/н від 25.02.2022 (вх. №2989 від 13.05.2022) про забезпечення позову, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1240 грн 50 коп.

3. Висновок суду із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

3.1. Закон, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Із змісту частини 1 статті 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 та частини 6 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

3.2. Висновок суду по розгляду заяви про забезпечення позову.

Зазначення мотивів, з яких суд дійшов висновку.

Із змісту наведених вище норм статей 136,137,140 ГПК України заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду або реальна загроза в подальшому у поновленні порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

З огляду на положення статей 13,74,80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позовних вимог не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися або погіршитися на момент виконання рішення. Досить обґрунтованими для забезпечення позову є підтверджені доказами фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому суд, надавши оцінку поданій заяві про забезпечення позову вважає, що позивачем не наведено достатньо вірогідних обставин (доводів) як і не надано доказів на підтвердження того, що існують обставини, які вказують на ймовірну неможливість чи істотне ускладнення виконання рішення суду у разі можливого задоволення позовних вимог, зокрема, щодо неможливості стягнення із відкритого акціонерного товариства Чортківський завод «Агромаш» 1 169 541 грн 35 коп. згідно договору №б/н купівлі-продажу цінних паперів від 20.04.2016 чи вказують на реальну існуючу загрозу щодо ефективного захисту в майбутньому прав позивача.

При цьому суд керувався такими міркуваннями.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник в окремих випадках, припускає вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, можливість ускладнення або унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.

Проте, на думку суду, наведені заявником обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів. Заявником не надано належних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, заявник зазначає, що відповідач не здійснив виплату коштів за договором договору №б/н купівлі-продажу цінних паперів від 20.04.2016, що може вказувати на намагання відповідача ухилитись від виконання свого обов`язку щодо оплати вартості цінних паперів. За умови недотримання відповідачем своїх зобов`язань за договором, заявник висловлює припущення, що майно, яке належить відповідачу, може бути реалізовано.

Господарський суд звертає увагу заявника на те, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Проте, ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач після звернення позивача до нього з позовом, вчиняє дії з підготовки чи проведення відчуження належного товариству майна та якого саме, виведення грошових коштів з рахунків, а саме лише припущення про можливість відчуження майна у майбутньому не є достатньою та обґрунтованою підставою для накладення арешту на грошові кошти ВАТ "Чортківський завод "Агромаш".

Не є таким і посилання заявника, як на обставину, на розрахунок відповідача за іншою угодою про викуп акцій. Оскільки така обставина, ще не вказує на той факт, що зазначене відчуження відбулось незаконно.

Крім того розрахунок за такою угодою ще не свідчить, що у відповідача відсутні кошти виконати і угоду позивача.

Обов`язок доказування наявності підстав, визначених статтею 136 ГПК України умовою вжиття судом заходів забезпечення позову, покладається згідно статті 74 ГПК України саме на заявника позивача - ОСОБА_1 , котра в даному випадку таких обставин не наводить та не надає будь-яких доказів їх існування, а лише зазначає, що із отриманої нею інформації із загальнодоступних джерел в мережі вбачається, що грошові кошти на рахунках відповідача зменшуються, збитки збільшуються, а прибуток відсутній.

Проте, факт зменшення прибутку та збільшення збитку юридичної особи, це ще не доказ того, що вона не має чи не буде мати змоги розрахуватись за своїми боргами за рішенням суду або в добровільному порядку або в примусовому порядку за відкритим виконавчим провадженням.

Крім того, із зазначеного вбачається, що заявник висловлює припущення, щодо наявності значних ризиків невиконання ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" взятих на себе зобов`язань, а невжиття заявлених ОСОБА_1 заходів забезпечення позову "може утруднити чи не унеможливити виконання ймовірного рішення суду про задоволення позову".

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд зазначає, що заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується в основному на припущеннях заявника і при цьому нею не обґрунтовано та не доведено належним чином необхідності вжиття заходів до забезпечення позову у даному випадку.

При цьому зроблені заявником висновки не можуть ґрунтуватися на побоюваннях та припущеннях, а лише на належних, допустимих, достовірних, вірогідних доказах.

Крім того, заходи, які просить вчинити заявник у вигляді арешту коштів та забороні Відкритому акціонерному товариству "Чортківський завод "Агромаш" відчужувати третім (іншим) особам, будь-яким способом та передачу в користування третім (іншим) особам (платне чи безоплатне (оренду (найм)), позику, заставу, продаж, обмін, дарування, пожертву, заповідання, ліквідацію, розукомплектування, тощо) буд-якого майна, що належить відповідачу, може призвести, на думку суду, до часткової або повної зупинки господарської діяльності Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш".

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником належним чином не обґрунтовано та не подано доводів та доказів в обґрунтування наявності фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування вказаних ним заходів забезпечення позову, а наведені заявником обставини є в основному його припущеннями і не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи зазначене, оцінивши посилання заявника на наведенні вище обставини в обґрунтування заяви про забезпечення позову, суд вважає що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб, а тому господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Разом з тим, суд має за необхідне відмітити, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Враховуючи відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, судовий збір у розмірі 1240 грн 50 коп. покладається на заявника - позивача у справі.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 13,73,74,77,79,80,136,137,140, з 232 по 235 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви №б/н від 25.02.2022 (вх.№2989 від 13.05.2022) про забезпечення позову, відмовити.

2. Судовий збір у розмірі 1 240 грн 00 коп. покласти на заявника - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 17.05.2022, та може бути оскаржена протягом десяти днів відповідно до статей з 253 по 259 ГПК України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко