ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" травня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2439/16
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Чернюк С.В.

розглянувши у судовому засіданні у режимі відеоконференції скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нотапс" на бездіяльність державного виконавця Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) за вх.№2-277/22 від 21.04.2022

у справі №916/2439/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нотапс"

до відповідачів 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО"; 2. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ЧИСТА КРИНИЧКА"

про стягнення 294,08 грн.

за участю представників:

від позивача (скаржник): Грищенко О.М. довіреність від 07.04.2022;

від відповідача -1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від органу ДВС: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.11.2016р. у справі №916/2439/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю „КАЗУС-ПРО задоволено частково. Стягнуто солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Чиста Криничка та з Товариства з обмеженою відповідальністю „Совагро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „КАЗУС-ПРО 3% річних в сумі 3252 грн. 47 коп., інфляційні нарахування в сумі 6573 грн. 42 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 476 грн. 65 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2016р. у справі №916/2439/16 частково скасовано рішення господарського суду Одеської області від 07.11.2016р., з викладенням резолютивної частини рішення в наступній редакції: "1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО" задовольнити частково. 2.Стягнути солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТА КРИНИЧКА" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО" 3% річних в сумі 3250,57 грн., інфляційні нарахування в сумі 6573,43 грн., пеню у розмірі 14544,14 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1182,19 грн. 3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнути солідарно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТА КРИНИЧКА" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО" 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Зобов`язати господарський суд Одеської області видати накази з відповідними реквізитами.

29.12.2016р. господарським судом Одеської області видані відповідні накази на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.03.2017р. здійснено заміну сторони по справі ТОВ "Казус-Про" на його правонаступника ТОВ "Компанія Нотапс".

21.04.2022р. за вх.№2-277/22 господарським судом одержано скаргу на бездіяльність державного виконавця Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 53769645 та № 53769475 щодо примусового виконання наказів господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. у справі № 916/2439/16, в якій ТОВ "Компанія Нотапс" просить господарський суд:

- задовольнити скаргу ТОВ Компанія НОТАПС на бездіяльність державного виконавця Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16;

- визнати за період із 03.06.2021 по 23.02.2022 неправомірною бездіяльність державного виконавця Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.04.2022 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" за вх.№2-277/22 від 21.04.2022р. призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.05.2022 о 15:00, із повідомленням державного виконавця та учасників справи про судове засідання, та задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" за вх.№6750/22 від 21.04.2022 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

12.05.2022 за вх.№7854/22 господарським судом одержано відзив на скаргу, в якому в.о. начальника Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) просить суд у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" на бездіяльність Монастирищенського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 відмовити повністю.

У відзиві в.о. начальника Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) посилається на те, що 28.07.2021 державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі: вул. Леніна (Київська), 1 смт. Цибулів, та встановлено, що за даною адресою знаходиться адміністративна будівля, що належить ТОВ «Панда» (Цибулівський цукровий завод), керівний склад СТОВ «Чиста Криничка» в даній будівлі не перебуває з 2007 року, встановити місцезнаходження керівництва боржника не представилося можливим, майна належного боржнику на праві приватної власності не виявлено, про що в присутності понятих було складено акт державного виконавця.

В подальшому 19.11.2021 державним виконавцем в системі АСВП сформовано запит № 123469747 до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами. Згідно відповіді №123469747 від 19.11.2021 року результат обробки запиту: надійшла інформації від АТ КБ «Приватбанк» про відкриття рахунків. Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» на рахунку відсутні кошти для звернення стягнення. 19.11.2021 державним виконавцем в системі АСВП сформовано запит до МВС України, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів. Згідно відповіді №123469764 від 19.11.2021 р. відсутні дані про зареєстровані за боржники транспортні засоби.

Також 04.01.2022 державним виконавцем в системі АСВП сформовано запит №123469747 До Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами. Згідно відповіді №129273013 від 04.01.2022 року результат обробки запиту: надійшла інформації від АТ КБ «Приватбанк» про відкриття рахунків. Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» на рахунку відсутні кошти для звернення стягнення. Також, 04.01.2022 державним виконавцем в системі АСВП сформовано запит до МВС України, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів. Згідно відповіді №129273044 від 04.01.2022 р. відсутні дані про зареєстровані за боржники транспортні засоби. Транспортні засоби не оголошували в розшук, так як згідно відповідей МВС та відповідей, що містяться в матеріалах виконавчого провадження, а саме: відповідей Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів, Управління Держпраці у Житомирській області, Управління Держпраці у Черкаській області, Управління Держпраці у Вінницькій області, відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Крім того, державним виконавцем проводяться всі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», направлені на виконання рішення суду. Систематично проводиться перевірка майнового стану боржника, винесено постанову про арешт коштів боржника, платіжна вимога про стягнення коштів, з арештованого рахунку не виставлялась, через відсутність коштів на рахунку боржника.

У судовому засіданні 12.05.2022 представник скаржника (позивач) підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити.

Боржники (відповідачі) та державний виконавець Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) у судове засідання 12.05.2022р. не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання щодо розгляду скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Отже, враховуючи встановлені законом обмеження щодо строку розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу ТОВ "Компанія Нотапс" за відсутності боржників та державного виконавця у судовому засіданні.

Розглянувши скаргу ТОВ "Компанія "Нотапс" на дії державного виконавця Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ), господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги, з наступних мотивів.

Як встановлено господарським судом, начальником Монастирищенського РВДВС ГТУЮ в Черкаській області Редько Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження з виконання наказу по справі №916/2439/16, виданого 29.12.2016р., про що винесено відповідну постанову від 14.04.2017р. ВП №53769645. Також начальником Монастирищенського РВДВС ГТУЮ в Черкаській області Редько Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження з виконання наказу по справі №916/2439/16, виданого 29.12.2016р., про що винесено відповідну постанову від 14.04.2017р. ВП №53769475.

Постановами Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) від 27.03.2020р. накази Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 повернуті стягувачеві без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2020р. визнано дії державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16, котрі виразились у винесені постанови Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) від 27.03.2020р. про повернення наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16 без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження неправомірними. Визнано незаконними та скасувано постанови Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) від 27.03.2020р. про повернення наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16 без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

Постановами Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) від 02.07.2020р. відновлено виконавчі провадження №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16, та об`єднано виконавчі провадження №53769645 та №53769475 з присвоєнням номеру зведеного виконавчого провадження №53769475.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 визнано за період із 02 липня 2020 по 13 травня 2021 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено, зокрема та не обмежуючись, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Поряд із цим, відповідно до аналізу положень Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, норми даної Інструкції доповнюють та/або розширюють умови та порядок здійснення заходів примусового виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону

Завданням органів та осіб, котрі здійснюють примусове виконання є своєчасне, повне і

неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно чинної редакції статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» перелічені основоположні зобов`язання, котрі мають бути дотримані та застосовані державним виконавцем під час примусового виконання судових рішень, дія котрих також поширюється й на державного виконавця Монастирищенського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) під час здійснення заходів примусового виконання в межах виконавчого провадження №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16.

Так, зокрема, відповідно до ч. 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно частиною 2 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частина 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен періодично, неодноразово та/або систематично проводити перевірки майнового стану Боржника із метою належного виконання рішення суду h врахуванням всього періоду перебування виконавчого документу на примусовому виконанні в органі примусового виконання.

Також господарський враховує, що вказана правова позиція повністю узгоджена та підтримана позицією Верховного Суду, яка викладена зокрема, у Постанові від 23 серпня 2018 року у справі №911/167/17.

Пунктом 1,4 статі 8 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

Обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження передбачена Законом України Про виконавче провадження, Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 за №2432/5.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень та дані /відомості про вжиті заходи та застосовані виконавчі дії Монастирищенським ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), виявлення рахунків боржника як в загальному, так і на предмет відкриття боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, за період із 03 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року проводилась із порушенням та недотриманням положення ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»: майже за одинадцять місяців лише двічі 19.11.2021 року та 06 січня 2022 року.

Частиною 3 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Водночас, як свідчать матеріали виконавчого провадження №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 за період перебування наказу на примусовому виконанні, грошові кошти на нововиявленому рахунку, відкритого боржником у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не було арештовано та відповідно й платіжні вимоги на списання коштів Монастирищенським ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) не виставлялись - наявність надходження та/або знаходження грошових коштів боржника на його арештованих рахунках не перевірялись.

Згідно із правовою позицією, котра викладена зокрема в п. 15 Постанови Верховного суду від 13 лютого 2018 року у справі №923/182/13-г, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 та 52 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувана.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Між тим, як свідчать матеріали виконавчого провадження №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16, державним виконавцем Монастирищенського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №2916/2439/16 було порушено не лише вказані вище норми виконавчого процесуального законодавства України, а й також положення статей 53, 54, 56, 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Також Монастирищенський ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) за період з 03 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року не був позбавлений можливості здійснити виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 на предмет перевірки та встановлення джерел доходів, та іншого майна/активів боржника відповідно до норм та положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, а також Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Окрім того, господарський суд звертає увагу, що Монастирищенським ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 не вжито заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника чим порушено приписи п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 337 ГПК України.

Доводи, які викладені у відзиві на скаргу, а саме виїзд 28.07.2021 державного виконавця за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі: вул. Леніна (Київська), 1 смт. Цибулів, в результаті чого встановлено, що за даною адресою знаходиться адміністративна будівля, що належить ТОВ «Панда» (Цибулівський цукровий завод), керівний склад СТОВ «Чиста Криничка» в даній будівлі не перебуває з 2007 року, встановити місцезнаходження керівництва боржника не представилося можливим, майна належного боржнику на праві приватної власності не виявлено, про що в присутності понятих було складено акт державного виконавця, не спростовують бездіяльності державного виконавця щодо проведення періодичності та систематичності перевірок майнового стану боржника із метою належного виконання рішення суду із врахуванням при цьому, всього періоду перебування виконавчого документу на примусовому виконанні в органі примусового виконання.

Окрім того, господарським судом не приймається до уваги постанова ВП №53769645 від 04.05.2022 про арешт коштів боржника СТОВ «Чиста криничка», оскільки остання була винесена старшим державним виконавцем уже після подання скарги, а також поза межами заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Нотапс" періоду із 03.06.2021 по 23.02.2022.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У ч.ч.2,4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 20.07.2004р. у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах "Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції".

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", рішення Європейського суду від 15.10.2009р.).

Господарський суд вважає, що встановлена судом бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання наказів господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16 за період з 03.06.2021 по 23.02.2022 порушує права стягувача на виконання рішення суду, яке гарантоване йому Конституцією України.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та зобов`язання державного виконавця усунути допущене порушення.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нотапс" на бездіяльність державного виконавця Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) за вх.№2-277/22 від 21.04.2022 задовольнити.

2.Визнати за період із 03.06.2021 по 23.02.2022 неправомірною бездіяльність державного виконавця Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження.

3.Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження.

Ухвала набирає чинності в порядку встановленому ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 17 травня 2022 р.

Суддя Г.Є. Смелянець