РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2022Справа № 910/21479/21

Господарський суд міста Києва в складі головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/21479/21

За позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (вул. Герцена, буд.10, м. Київ 50, 04050; ідентифікаційний код 24745673)

До Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс-Україна" (м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 102; ідентифікаційний код 22868348)

Про відшкодування шкоди 7 520, 58 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс-Україна" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 7 520, 58 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО/2982882 в розмірі 7 520, 58 грн, право на яке перейшло до позивача, у зв`язку з зміною кредитора у зобов`язанні за пошкодження "МАН" д.н.з. НОМЕР_1 в результаті ДТП 18.02.2021. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

14.01.2022 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали від 14.01.2022.

19.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали суду від 14.01.2022, якою позивач усунув недоліки позовної заяви.

31.01.2022 Господарський суд міста Києва ухвалою відкрив провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/21479/21 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Означеною ухвалою, суд запропонував відповідачеві надати до суду відзив впродовж 15 днів з дня вручення ухвали від 31.01.2022.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 31.01.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 102, яка була отримана відповідачем 11.02.2022, про що міститься відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (№566).

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, відповідач про розгляд справи №910/21479/21 та про його право на подання відзиву повідомлений належним чином, однак, таким правом у встановлений судом строк не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відзив від відповідача або заява про продовження/поновлення строку для його подання до суду не надходила, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву протягом встановленого судом та протягом розумного строку з дня відкриття провадження у справі, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Матеріалами справи підтверджено, що 18.02.2021 у м. Нова Каховка сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участі транспортних засобів «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та «MAN TGL 7.150» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 26.04.2021 у справі №661/951/21 водія автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності.

Майнові інтереси власника пошкодженого транспортного засобу «MAN TGL 7.150» д.н.з. НОМЕР_1 ( ОСОБА_3 ) були застраховані за Договором страхування №2000620 серії PKS від 07.04.2020 «ПРОСТО-КАСКО ПЛЮС», страховиком за яким є АТ «ПРОСТО-страхування» (надалі - позивач).

Сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами Договору страхування №2000620 серії PKS від 07.04.2020 «ПРОСТО-КАСКО ПЛЮС» на підставі страхового акта № 150816 від 17.03.2021 склала 11 998, 56 грн. та є оціненим розміром шкоди відповідно до звіту № 23-D/98/4 від 04.11.2021 (копія додана до позовної заяви)

Вказана сума страхового відшкодування виплачена позивачем на рахунок власника пошкодженого транспортного засобу «MAN TGL 7.150» д.н.з. НОМЕР_1 в повному розмірі (11 998, 00 грн), що підтверджується платіжним дорученням №4694 від 18.03.2021.

Згідно відомостей з бази даних МТСБУ вбачається, що на момент ДТП 18.02.2021 автомобіль «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , був застрахований у відповідача (ПрАТ «СК «Євроінс Україна») згідно полісу АО №002982882 (франшиза - 2600, 00 грн).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач стверджує, що до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «MAN TGL 7.150» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме до відповідача - ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Позивач вказує, що згідно платіжного доручення №9864 від 21.07.2021 відповідачем відшкодовано лише 1877, 98 грн із 9398, 00 грн (11 998, 00 - 2 600, 00 франшизи) суми страхового відшкодування, а тому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача про відшкодування в порядку суброгації страхового відшкодування у розмірі 7 520, 58 грн (11 998, 00 - 2 600, 00 франшизи - 1 877, 98 грн добровільно виплаченої суми).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, зазначені норми свідчать, що позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «MAN TGL 7.150» д.н.з. НОМЕР_1 .

Суд дійшов висновку, що страховий акт № 150816 від 17.03.2021, платіжне доручення №4694 від 18.03.2021, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП 18.02.2021 була застрахована у відповідача (ПрАТ «СК «Євроінс Україна») згідно полісу АО №002982882.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно відомостей з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, що подані позивачем вбачається, що полісом АО №002982882 встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130 000,00 грн та франшизу у розмірі 2 600, 00 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

В матеріалах справи містяться докази відшкодування відповідачем позивачеві лише частини суми страхового відшкодування у розмірі 1 877, 98 грн, доказів відшкодування відповідачем шкоди в частині, що становить 7 520, 58 грн (11 998, 00 - 2 600, 00 франшизи - 1 877, 98 грн добровільно виплаченої суми) матеріали справи не містять.

На підставі вищевикладеного, судом визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 7 520, 58 грн (з урахуванням франшизи та частини добровільно виплаченої суми). Відповідно позовні вимоги задовольняються судом повністю.

Щодо судових витрат позивача, суд зазначає, що в позовній заяві при зазначенні попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат позивач повідомляє суд про те, що ним понесено витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270, 00 грн та витрати на отримання правничої допомоги у розмірі 5 000, 00 грн.

Згідно частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд покладає сплачений судовий збір на відповідача.

Щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

До позовної заяви долучено Договір про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020 (пролонгований на 2021 рік в силу п. 7.9. договору) , укладений між позивачем та АБ «Синюк та партнери». Згідно п. 4.2. Договору - оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку від АБ. Пункт 4.5. Договору - за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін.

Згідно з частинами 2- 5 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5).

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що позивач надано суду Акт надання правової допомоги від 30.11.2021 на суму 134 000, 00 грн, що підписаний представниками сторін, серед переліку наданої допомоги є в тому числі надання правової допомоги по страховій справі (страховому акту) №150816 (тобто виплата по страховому акту, що розглядається судом у рамках даної справи) у розмірі 5 000, 00 грн; рахунок-фактура №20 від 01.11.2021 у розмірі 134 000, 00 грн; детальний опис робіт від 30.11.2021 по страховій справі (страховому акту) №150816 у розмірі 5 000, 00 грн, а також платіжне доручення №19578 від 01.11.2021 про оплату рахунку-фактури №20 у розмірі 134 000, 00 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн та відповідачем не подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, а отже витрати позивача на професійну правничу допомогу суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс-Україна" про стягнення 7520,58 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс-Україна" (м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 102; ідентифікаційний код 22868348) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (вул. Герцена, буд.10, м. Київ 50, 04050; ідентифікаційний код 24745673) 7 520 (сім тисяч п`ятсот двадцять) грн 58 (п`ятдесят вісім) коп. - страхового відшкодування, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. - судового збору, а також 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких