УХВАЛА
18.05.2022Справа № 910/3584/22

Суддя Щербаков С.О., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕФТОРГ»

про стягнення 5 352, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Військова частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕФТОРГ» (далі відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 5 352, 00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 72/ВЗЗ-2021 від 18.08.2021 в частині поставки товару з порушенням вимог щодо пакування споживчої тари.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

В силу положень ст. 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕФТОРГ» є: 65089, м. Одеса, вул. Вільямса Академіка, 59-Е, кім. 11-А.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, звертаючись до Господарського суду міста Києва з даним позовом, позивач керувався приписами ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, зазначаючи, що грошові вимоги виникли з правовідносин щодо поставки товару, місцем виконання (поставки) якого є м. Київ

Так, згідно з ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Згідно п. 6.1. договору № 72/ВЗЗ-2021 від 18.08.2021 дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці.
Пункт 6.2. вказаного договору передбачає, що доставка на товару на склад замовника з подальшим транспортуванням (перевезенням) до підрозділів Національної гвардії України які визначені специфікацією, проводиться на рахунок коштів учасника (або транспортом учасника) на умовах DDP (в редакції Інкотермс 2010).

Відповідно до ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 197 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання підлягає виконанню за місцем, визначеним законом, господарським договором, або місцем, яке визначено змістом зобов`язання.

В сил приписів п. 3 ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться, за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо місце виконання зобов`язання не визначено, зобов`язання повинно бути виконано, за іншими зобов`язаннями - за місцезнаходженням (місцем проживання) зобов`язаної сторони, якщо інше не передбачено законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони в договорі № 72/ВЗЗ-2021 від 18.08.2021 не визначили конкретне місце виконання даного Договору, а також за змістом договору відсутні особливості за якими даний договір може виконуватися/бути виконаний в певному місці (в місті Києві в даному випадку), а згідно узгоджених домовленостей місцем виконання може бути будь-яка територія зазначена в заявці на поставку, що виключає підсудність справи саме Господарському суду міста Києва.

За таких обставин, суд вважає, що не можливо встановити, що єдиним місцем виконання договору є саме місто Київ, що виключає можливість застосування до нього положень статті 29 ГПК України та зумовлює застосування положень щодо загальної підсудності справ.

Враховуючи що сторони в договорі № 72/ВЗЗ-2021 від 18.08.2021 не визначили місце його, а також те, що даний договір не є таким, що може виконуватись лише в певному місці, а також враховуючи те, що місцезнаходженням юридичної особи відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕФТОРГ» згідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 65089, Одеська обл., м. Одеса, Вільямса Академіка, буд. 59-Е, кім.11-А, матеріали позовної заяви з додатками підлягають направленню за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про передачу матеріалів позовної заяви з додатками за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕФТОРГ» про стягнення 5 352, 00 грн, за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 27, 31, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з додатками передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області (проспект Шевченка, 29, Одеса, Одеська область, 65000).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 19.05.2022.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.