ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2022 р. Справа №907/77/22

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Залуцький Д.Т.,

явка учасників справи:

від позивача: Митровка Я.В. адвокат (ордер серія АО № 1053170)

від відповідача-1: не з`явилися

від відповідача-2: не з`явилися

розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Моя Земля" б/н від 14.02.2022

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.02.2022, головуючий суддя: Пригуза П.Д., м. Ужгород

про відмову в забезпеченні позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Моя Земля", смт. Вишково Хустського району Закарпатської області

до відповідача-1 Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Закарпатської області

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Хуст-Земля Карпат", м.Хуст

про визнання незаконними і скасування рішень тендерного комітету, визнання недійсним договору про закупівлю,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

товариство з обмеженою відповідальністю "Моя Земля" звернулось до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", Товариства з обмеженою відповідальністю "Хуст-Земля Карпат" про визнання незаконним і скасування рішення тендерного комітету Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" про відхилення тендерної пропозиції ТОВ "Моя Земля", оформлене протоколом N 135/3 від 26 жовтня 2021 року та рішення про визначення переможцем ТОВ "Хуст-Земля Карпат", оформлене протоколом N 135/4 від 28 жовтня 2021 року, у процедурі закупівлі: "Розробка документації із землеустрою, погодження документації із землеустрою, внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання витягів з Державного земельного кадастру згідно з розробленою документацією з землеустрою щодо земельних ділянок, які знаходяться на землях територіальних громад Закарпатської області: Іршавської міської, Кам`янської, Довжанської, Зарічанської, Керецьківської, Білківської та частково Мукачівської міської територіальної громади" (ідентифікатор процедури закупівлі - N UА-2021-10-05-012315-b) та визнання недійсним договору про виконання робіт N 1106 від 09 грудня 2021 року, укладеного за результатами відкритих торгів.

Короткий зміст заяви про забезпечення позову.

Одночасно з пред`явленням позову до Господарського суду Закарпатської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Моя Земля" із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони ПрАТ"Закарпаттяобленерго" (код ЄДРПОУ 00131529) вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання Договору на виконання робіт N 1106 від 09.12.2021, укладеного між ТОВ "Хуст-Земля Карпат" та ПрАТ "Закарпаттяобленерго" до постановлення у цій справі рішення суду та набрання ним законної сили;

- заборони ТОВ "Хуст-Земля Карпат" (код ЄДРПОУ 33423205) вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання Договору на виконання робіт N 1106 від 09.12.2021, укладеного між ТОВ "Хуст-Земля Карпат" та ПрАТ "Закарпаттяобленерго" до постановлення у даній справі рішення суду та набрання ним законної сили.

В обґрунтування заяви позивач покликається на те, що спірний договір на виконання робіт № 1106 укладено відповідачами 09.12.2021, а строк виконання робіт згідно з додатком № 4 до Договору "Календарний план виконання робіт" складає не більше трьох місяців з дати надання Замовником листа Виконавцю про виконання робіт, із доданим до нього рішенням органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади. Тобто у разів виконання робіт відповідачем 2 права позивача буде відновити неможливо.

При цьому, як стверджує позивач, подання позову ТОВ "Моя Земля" спрямовано на відновлення його порушених прав та інтересів як учасника конкурентної процедури закупівлі № UА-2021-10-05-012315-b, відтак забезпечення позову у вигляді заборони відповідачам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного договору до постановлення рішення суду та набрання ним законної сили, на думку позивача, є ефективним заходом захисту порушених прав та інтересів позивача, а його невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Моя Земля" про забезпечення позову - відмовлено, з тих підстав, що позивачем не обґрунтовано належними доказами з документальним підтвердженням необхідності заборони ПрАТ "Закарпаттяобленерго" та ТОВ "Хуст-Земля Карпат" вчиняти будь-які дії, пов`язані з виконанням договору про виконання робіт N 1106 від 09 грудня 2021 року, а також не доведено, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду за немайновим спором.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що:

1)помилковим є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з мотивів її несвоєчасного подання,

2)висновок суду про те, що вжиття заходів забезпечення позову не враховує інтересів відповідачів є помилковим,

3)висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову є передчасним.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача 1.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 погоджується з висновками місцевого господарського суду, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду без змін. Доводи відзиву на апеляційну скаргу аналогічні висновкам місцевого господарського суду, що викладені у оскаржуваному рішенні.

В судове засідання 27.04.2022 з`явився представник позивача, представники відповідачів в судове засідання не з`явились, а тому враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду визначені ч. 2 ст. 273 ГПК України та в порядку п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за їх відсутності.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, що не з`явилися за наявними в справі доказами.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задоволити, а ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.02.2022 скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1- 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Предметом позову в даній справі є вимоги про визнання незаконним та скасування рішення тендерного комітету Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" про відхилення тендерної пропозиції ТОВ "Моя Земля", оформлене Протоколом № 135/3 від 26 жовтня 2021 року та рішення про визначення переможцем ТОВ "Хуст-Земля Карпат", оформлене протоколом № 135/4 від 28 жовтня 2021 року, у процедурі закупівлі: "Розробка документації із землеустрою, погодження документації із землеустрою, внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання витягів з Державного земельного кадастру згідно з розробленою документацією з землеустрою щодо земельних ділянок, які знаходяться на землях територіальних громад Закарпатської області: Іршавської міської, Кам`янської, Довжанської, Зарічанської, Керецьківської, Білківської та частково Мукачівської міської територіальної громади" (ідентифікатор процедури закупівлі - N UА-2021-10-05-012315-b) та визнання недійсним договору про виконання робіт № 1106 від 09 грудня 2021 року, укладеного за результатами відкритих торгів.

Зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що позивач просить суд застосувати захід забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме, пов`язані з виконанням договору про виконання робіт № 1106 від 09 грудня 2021 року.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Оскільки ТОВ "Моя Земля" звернулося до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 Господарського процесуального кодексу України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно, чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у випадку, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 904/5876/19, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є надання доказів про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно із частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд першої інстанції установив, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову не є співрозмірними із заявленими позовними вимогами.

Крім того, згідно із частиною 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 (пункт 8.8) зазначено, що розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Суд апеляційної інстанції установив, що у цьому випадку заявлені позивачем заходи забезпечення позову мають ознаки вирішення справи по суті. При цьому суд зазначає, що оцінюючи необхідність забезпечення позову для захисту ймовірно порушених інтересів позивача та співмірність наслідків вжиття/невжиття заходів забезпечення, слід враховувати ступінь доведеності позивачем зв`язку між змістом порушеного права, інтересу та зі способом і наслідками забезпечення позову, адже ймовірне задоволення позовних вимог у даній справі не призведе до автоматичного та безумовного визнання позивача переможцем торгів чи визнання за ним права на виконання робіт за договором.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову, надав належну оцінку адекватності заявлених заходів до забезпечення позову та дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності заявником (позивачем) підстав для вжиття заявлених заходів забезпечення позову, а також неспівмірності заходів забезпечення із заявленими позовними вимогами.

Однак, позивачем не обґрунтовано належними доказами з документальним підтвердженням необхідності заборони ПрАТ "Закарпаттяобленерго" та ТОВ "Хуст-Земля Карпат" вчиняти будь-які дії, пов`язані з виконанням договору про виконання робіт № 1106 від 09 грудня 2021 року, а також не доведено, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду за немайновим спором.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли підтвердження, а посилання скаржника на залишення судом поза увагою фактичних обставин справи не беруться до уваги з огляду на встановлені судами обставин про недоведення заявником підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду першої інстанції та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

З приводу висвітлення всіх доводів позивача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заперечення відповідача відповідають фактичним обставинам по справі, а тому суд враховує їх як обґрунтовані.

Натомість апелянтом не доведено обґрунтованості аргументів, які заявлені в апеляційній скарзі, щодо наявності визначених у ст. 277 ГПК України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а ухвала місцевого господарського суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду ухвала суду першої інстанції залишена без змін, то судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. сплачений апелянтом за подання апеляційної скарги покладається на нього.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Моя Земля" б/н від 14.02.2022 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.02.2022 у справі №907/77/22 залишити без змін.

Судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя С.М. Бойко

Судді : Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови складено 10.05.2022