УХВАЛА

м. Київ

23.05.2022Справа № 910/3635/22

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТ МЕГАБУД"

до Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича

про стягнення 380 000,00 грн штрафу

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТ МЕГАБУД" (далі - позивач, ТОВ "БК "АТЛАНТ МЕГАБУД") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича (далі - відповідач, ФОП Недашківський М.В.) про стягнення 380 000,00 грн штрафу за порушення терміну монтажу дверних блоків за період з 19.11.2021 року по 02.02.2022 року включно.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач до 19.11.2021 не забезпечив виконання монтажних робіт на об`єкті, чим порушив зобов`язання згідно з п. 3.4 Договору№ 03/09-1 від 03.09.2021 (далі - Договір) та п. 4 Специфікації (Додаток № 1 до Договору), у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача штрафу відповідно до п. 8.2 Договору.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає про наступне.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При цьому, визначення предмета або підстав позову є процесуальним правом виключно позивача, передбаченим ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ "БК "АТЛАНТ МЕГАБУД" визначило предметом позову матеріально-правову вимогу про стягнення суми штрафу, а підставою позову - порушення відповідачем умов укладеного між сторонами Договору.

Таким чином, предметом позову у даному спорі визначено стягнення грошової суми у зв`язку із порушенням або неналежним виконанням відповідачем умов Договору.

Судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Так, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. 5 ст. 29 ГПК України).

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі, якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності. При цьому, правило територіальної підсудності, закріплене у ч. 5 ст. 29 ГПК України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем знаходження відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Відтак, нормами процесуального права позивачу надано право за певних умов обирати між господарськими судами, яким підсудна справа.

Обґрунтовуючи підсудність даної позовної заяви Господарському суду міста Києва на підставі ч. 5 ст. 29 ГПК України позивач вказав, що в даному випадку спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, відповідно до якого, поставка товару (дверей) та здійснення монтажу дверних блоків відповідачем погоджено сторонами Договору на об`єкті - "Будівництво науково-учбового центру з гуртожитком готельного типу по вул. Василя Стуса, 35-37 у Святошинському районі м. Києва", тобто місцем виконання Договору є місто Київ, Святошинський район, вулиця Василя Стуса, 35-37.

За таких обставин, позивачем пред`явлено позов за місцем виконання Договору, а саме до Господарського суду міста Києва.

Водночас, зі змісту позовної заяви ТОВ "БК "АТЛАНТ МЕГАБУД" вбачається, що даний спір не пов`язаний з місцем виконання Договору, оскільки предметом спору є стягнення грошових коштів (штрафу за порушення терміну монтажу дверних блоків), а не фактичне виконання зобов`язань за Договором (монтаж дверних блоків). Тобто, зобов`язання зі сплати штрафу за порушення термінів на виконання робіт не є таким, яке належить, через його особливість, виконувати тільки в певному місці.

Зі змісту Договору не вбачається особливостей, зокрема в частині місця стягнення з відповідача грошових коштів (штрафу).

Сплата штрафу не містить прив`язки до певного конкретного місця, в тому числі і до місця виконання Договору, оскільки штраф за наявності достатніх правових підстав для його сплати, буде оплачений відповідачем в добровільному порядку шляхом переказу коштів на рахунок позивача, або буде стягнутий виконавцем (державним чи приватним) у примусовому порядку.

Отже, спірні правовідносини не мають особливостей щодо сплати штрафу в чітко визначеному місці, а умови укладеного між сторонами Договору визначають лише місце виконання такого Договору в частині монтажу дверних блоків, що не є предметом даного позову.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для застосування приписів ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Позиція суду відповідає усталеній судовій практиці з питань застосування приписів ч. 5 ст. 29 ГПК України.

З урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням частин 1, 2 статті 27 ГПК України, якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначено позивачем, місцезнаходженням ФОП Недашківський М.В. (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_1 . Матеріали справи не містять відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну зазначеного місцезнаходження відповідача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що спір має розглядатися Господарським судом Київської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 ГПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч. 6 ст. 31 ГПК України).

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч. 7 ст. 31 ГПК України).

Суд звертає увагу також на те, що ст. 279 ГПК України передбачено скасування судового рішення, яким закінчено розгляд справи у випадку прийняття такого рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції, лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

Окрім того, суд зазначає, що згідно із статтею 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року (заяви № 29458/04, № 29465/04) зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 року (заява № 7360/76), висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Таким чином, складова верховенства права, закріплена у пункті 1 статті 6 Конвенції, передбачає, зокрема, розгляд справи належним судом, в даному випадку - судом, до територіальної юрисдикції якого відноситься поданий господарський позов.

Враховуючи викладене, матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТ МЕГАБУД" до Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича про стягнення 380 000,00 грн штрафу підлягають передачі на розгляд Господарського суду Київської області за встановленою підсудністю.

Керуючись ст. 27, 31, 232- 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТ МЕГАБУД" до Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича про стягнення 380 000,00 грн штрафу разом з доданими до неї документами передати за встановленою підсудністю на розгляд Господарського суду Київської області (Україна, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108).

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 23.05.2022 та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 та пунктом 4 розділу Х "Прикінцеві положення", підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА