РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.05.2022Справа № 910/21164/21
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації

до кооперативу "Комплекс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району»

про виселення з приміщення

Представники сторін:не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до кооперативу "Комплекс" про виселення з приміщення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.12.2021 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

05.01.2022 до канцелярії суду позивач подав заяву на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 29.12.2021 про залишення позовної заяви без руху з доданими документами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.01.2022 відкрито провадження у справі №910/21164/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району». Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №015 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.12.2021 року, а саме: 03065, м. Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 57/38, кімната 125.

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва від 11.01.2022 р. повернута до суду у зв`язку з: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/21164/21 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

17.01.2022 року до канцелярії суду Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією подано клопотання, в якому просить суд призначити розгляд справи №910/21164/21 за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.02.2022 в задоволенні заяви Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі №910/21164/21 відмовлено.

10.02.2022 до канцелярії суду від комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району» надійшли пояснення щодо позову про виселення в яких просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

15.01.2018 року між Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), кооперативом "Комплекс" (, орендар) та комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району» (підприємство-балансоутримувач) укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 431 від 15.01.2018 року.

Відповідно до ч.1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

Частиною 1 статті 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передав, а орендар прийняв у оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі об`єкт, яке знаходиться за адресою: просп. Відрадний, 16/50, для розміщення складу.

Об`єктом оренди є нежиле приміщення загальною площею 13,7 кв.м, 1 поверх (пункт 2.1. договору).

15.01.2018 року між орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем було підписано акт приймання-передачі вказаного приміщення в оренду.

Згідно з пунктом 9.1 договору цей договір у відповідності до п.3 ст. 631 Цивільного кодексу України набирає чинності 15.01.2018 року до 14.01.2021 року.

Листом №108-9950 від 17.08.2020 позивачем повідомлено відповідача про прийняття нового Закону України «Про оренду державного та комунального майна» і Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна» та запропоновано здійснити організаційно-правові заходи з урахуванням вимог, які передбачені вищезазначеним Законом та Порядком.

Відповідно до ч.1 статті 18 Закону продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону.

Згідно з ч. 3 статті 18 Закону договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Відповідно до п.135 Порядку орендар, що має намір продовжити договір, що підягає продовженню за результатами проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву у визначений Законом строк, та про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.

Листом №108-15346 від 26.11.2020 позивачем повідомлено відповідача про припинення договору на підставі закінчення строку, на який його було укладено, з зазначенням про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.

09.12.2021 комісією у складі працівників позивача та комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району» складено акт обстеження нежитлового приміщення загальною площею 13,7 кв.м, на 1-му поверсі за адресою: місто Київ, проспект Відрадний, 16/50, в якому встановлено, вищезазначене приміщення використовується кооперативом «Комплекс» для розміщення майстерні з гіпсових стоматологічних зліпків, що суперечить цільовому використанню, яке визначено у договорі, а саме- розміщення складу. Також, в акті зазначено, що термін дії договору закінчився 14.01.2021, документи для продовження договру орендарем не надавались.

У зв`язку з закінченням терміну дії догвоору та не виконання зі сторони відповідача обов`язку щодо виселення та повернення орендованого нежитлового приміщеня за адресою: місто Київ, проспект Відрадний, 16/50, загальною площею 13,7 кв.м позивач просить суд виседити відповідача з орендованого нежитлового приміщення.

Частиною 2 статті 291 ГК України та ч.1 статті 24 Закону №157 передбачено, що договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено.

Відповідно до п. 9.4 договору, договір припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином, договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 431 від 15.01.2018 року припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, а саме 14.01.2021.

Частиною 1 статті 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до пункту 4.2.20 договру орендар зобов`язався після припинення цього договору протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі балансоутримувачу. Акт приймання-передачі об`єкта підписується орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем. У разі невиконання цього пункту орендар сплачує неустойку в подвійному розмірі орендної плати.

Пунктом 7.5 договору передбачено, що у разі закінчення/припинення дії цього договору або при його розірванні орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт балансоутримувачу в стані, не гіршому ніж у якому перебував об`єкт на момент передачі його в оренду.

Згідно з ч.2 статті 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Акту повернення об`єкту оренди матеріали справи не містять.

Оскільки, після закінчення дії договору оренди орендар не звільнив приміщення та не передав його по акту, тому вимога щодо виселення з нежитлового приміщення передавши за актом приймання-передачі комунальному підприємству «Керуюча компаніч з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що виселення є ефективним способом захисту так як забезпечує поновлення порушеного права позивача, як орендодавця на вільне розпорядження об`єктом оренди. Так, з огляду на встановлення судом факту закінчення строку дії договору оренди та обов`язок орендаря повернути майно позивачу (орендодавцю) після закінчення дії договору, у випадку невиконання орендарем відповідного обов`язку ефективним способом захисту прав є саме вимога про виселення орендаря, яка передбачає реальне відновлення порушеного права, оскільки виконання рішення суду не залежить від волевиявлення відповідача.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, ч.9 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити кооператив "Комплекс" (03065, м. Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 57/38, кімната 125 ) з нежилого приміщення, загальною площею 13,7 кв.м., за адресою: м. Київ, просп. Відрадний, 16/50 передавши за актом приймання-передачі комунальному підприємству «Керуюча компаніч з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва (03186, м. Київ, вул. Левка Мацієвича, 6, ).

3. Стягнути з кооперативу "Комплекс" (03065, м. Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 57/38, кімната 125 ) на користь Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (03020, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 41, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя С.М. Мудрий