РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 м. КиївСправа № 910/1958/22

За позовом: приватного акціонерного товариства "НЕРУХОМІСТЬ СТОЛИЦІ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬБЕРО ТРАНС ГРУП";

про: стягнення 60.694,50 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "НЕРУХОМІСТЬ СТОЛИЦІ" (далі позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬБЕРО ТРАНС ГРУП" (далі відповідач) про стягнення 60.694,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором оренди нежитлового приміщення від 05.03.2020 № 12 А/20, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 60.694,50 грн., з яких: 59.349,24 грн. - заборгованість з орендної плати, 862,56 грн. - плата за послуги з управління приміщенням та 482,70 грн. - компенсація комунальних послуг та експлуатаційних витрат.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1958/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди нежитлового приміщення від 05.03.2020 № 12 А/20 (далі Договір), відповідно до предмету якого позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45.

Розділом 3 Договору визначені умови орендної плати та порядок розрахунків, а саме, зокрема:

- розмір щомісячної орендної плати за користування одним квадратним метром загальної площі приміщення складає 337,50 грн. з ПДВ (п. 3.1 Договору);

- за послуги з управління приміщеннями, які надаються позивачем, відповідач щомісячно сплачує плату за послуги управління приміщенням в сумі 37,50 грн. з ПДВ (п. 3.2 Договору);

- орендна плата та плата за послуги з управління приміщенням, в розмірі розрахованому згідно з п. 3.1, п. 3.2 та п. 1.2 Договору, сплачується відповідачем протягом п`яти банківських днів з моменту отримання від позивача відповідного рахунку, але не пізніше десятого числа розрахункового місяця (п. 3.3.1 Договору);

- відповідач, в межах частки останнього, компенсує позивачу витрати на оплату комунальних послуг та експлуатаційні витрати, понесені позивачем протягом строку оренди з метою обслуговування та експлуатації будинку. Компенсація повинна бути здійснена протягом п`яти банківських днів з моменту виставлення позивачем рахунку (п. 3.4 Договору).

Так, сторонами спору підписаний та скріплений відбитками їх печаток Акт приймання-передачі приміщення за Договором від 06.03.2020 № б/н, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Додатковими угодами № 1, № 2, № 3 внесені зміни в пункт 3.1 Договору в частині орендної плати.

Приписами частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

Між сторонами спору підписана угода від 01.06.2021 № б/н про розірвання Договору, а в подальшому, акт приймання-передачі приміщення за Договором.

Приймаючи до уваги те, що відповідачем не здійснено повного розрахунку за Договором, а саме: з орендної плати в період з січня 2021 по червень 2021 в сумі 59.349,24 грн.; за послуги з управління приміщенням в сумі 862,56 грн.; з компенсації комунальних послуг та експлуатаційних витрат в сумі 482,70 грн., позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача вказаних сум заборгованості.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Положенням частини 3 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Аналогічне правило закріплено в ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодних доказів оплати відповідачем на користь позивача заборгованості: з орендної плати в період з січня 2021 по червень 2021 в сумі 59.349,24 грн.; за послуги з управління приміщенням в сумі 862,56 грн.; з компенсації комунальних послуг та експлуатаційних витрат в сумі 482,70 грн., сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в період з січня 2021 по червень 2021 в сумі 59.349,24 грн., заборгованості за послуги з управління приміщенням в сумі 862,56 грн. та заборгованості з компенсації комунальних послуг та експлуатаційних витрат в сумі 482,70 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬБЕРО ТРАНС ГРУП" (Україна, 03035, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИТРОПОЛИТА ВАСИЛЯ ЛИПКІВСЬКОГО, будинок 45, офіс 101, ідентифікаційний код: 39990793) на користь приватного акціонерного товариства "НЕРУХОМІСТЬ СТОЛИЦІ" (Україна, 03035, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИТРОПОЛИТА ВАСИЛЯ ЛИПКІВСЬКОГО, будинок 45, ідентифікаційний код: 30965299) заборгованість з орендної плати в сумі 59.349 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста сорок дев`ять) грн. 24 коп., заборгованість за послуги з управління приміщенням в сумі 862 (вісімсот шістдесят дві) грн. 56 коп., заборгованість з компенсації комунальних послуг та експлуатаційних витрат в сумі 482 (чотириста вісімдесят дві) грн. 70 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац