ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 травня 2022 року Справа № 903/165/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г,

представника відповідача: адвоката Хомич О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницький комбінат хлібопродуктів № 2"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Агротрейд"

про стягнення 1 780 846 грн 85 коп.

встановив: ТОВ "Вінницький комбінат хлібопродуктів № 2" (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ "Волинь Агротрейд" (відповідача), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1780846грн 85коп., з яких: 1050000грн сума попередньої оплати, 703039грн 79коп. штраф за період з 06.12.2021 по 02.02.2022, 18574грн 37коп. інфляційні втрати, 9232грн 69коп. 3% річних за період з 06.12.2021 по 03.02.2022. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 26712грн 70коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення позивачу грошових коштів, сплачених позивачем в якості попередньої оплати за товар, у зв`язку з неповним виконанням відповідачем умов договору поставки №V4.1.8.1.00430 від 31.08.2021, укладеного між сторонами та додатку до договору (специфікації №РД277-900-0002 від 04.10.2021). У зв`язку з неповним виконання умов договору, позивач звернувся до відповідача з листом про повернення коштів, який був отриманий відповідачем 30.11.2021. Проте, відповідач повернув позивачу лише частину таких коштів: 10.12.2021 - 116795,88грн та 11.01.2022 -210000грн. Враховуючи прострочення повернення коштів, відповідачу нараховано штраф, інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою суду від 24.02.22 відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.03.22; встановлено відповідачу строк до 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов, із урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.02.2022 отримана відповідачем 03.03.2022, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалою суду від 22.03.2022 відкладено підготовче засідання на 12.04.2022. Повторно встановлено сторонам строк до 04.04.2022 для подання заяв по суті справи.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив.

Ухвалою суду від 12.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.04.2022.

25.04.2022 від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача. Позивач, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, просить розглянути справу за наявними у справі матеріалами та доказами і задовольнити позов повністю.

Водночас, 27.04.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання та ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 27.04.2022, враховуючи клопотання представника відповідача, відкладено розгляд справи на 24.05.2022 та за клопотанням позивача від 21.04.2022 призначено розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Проте, 24.05.2022р. судове засідання у режимі відеоконференції не відбулося у зв`язку з виявленням неможливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції через неналежне налаштування зв`язку з представником позивача, про що був складений акт від 24.05.2022.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась та з урахуванням клопотання представника позивача від 25.04.2022, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 24.05.2022 представник відповідача заявив клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву, в якому просив суд поновити та надати додатковий строк для подання відзиву і всіх підтверджуючих документів, посилаючись на введення воєнного стану на території України. Також, представник відповідача зазначив, що з керівництвом позивача були певні домовленості про повернення коштів. Заперечив щодо нарахувавння позивачем штрафних санкцій.

Розглянувши подане клопотання представника відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цього клопотання з огляду на таке.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У відповідності до ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно ч. 4-6 ст.119 ГПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.02.2022 отримана відповідачем 03.03.2022, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Отже, строк для подання відповідачем відзиву на позов закінчився 18.03.2022.

Крім того, 27.04.2022 представник відповідача подавав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання та ознайомлення з матеріалами справи. У поданому клопотанні представник відповідача не просив суд продовжити чи поновити строк для подання відзиву. Також відповідач з матеріалами справи не ознайомився.

Отже, відповідач у наданий законом строк, не скористався правом на подання відзиву на позов або клопотання про продовження чи поновлення пропущеного строку.

Представник відповідача подав клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву у другому засіданні розгляду справи по суті - 24.05.2022, тобто із значним пропуском такого строку.

До клопотання про поновлення строку на подання відзиву представником відповідача не додано відзиву, в порушення вимог ст.119 ГПК України.

З огляду на зазначене, суд не вбачає поважності причин пропуску строку на подання відзиву та, враховуючи закінчення строку розгляду справи по суті, відмовив у задоволенні клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд встановив наступне.

31.08.2021р. між ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2» (далі - ТОВ «ВКХП №2», Позивач, Покупець) та ТОВ «ВОЛИНЬ АГРОТРЕЙД» (далі - ТОВ «ВОЛИНЬ АГРОТРЕЙД», Відповідач, Постачальник) був укладений Договір поставки №V4.1.8.1.00430 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язався поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язався прийняти від Постачальника та оплатити сільськогосподарську продукцію рослинного походження - урожай зернових 2021 року (надалі - Товар) згідно оформлених специфікацій.

Згідно пунктів 2.1-2.2 Договору товар постачається автомобільним транспортом на умовах DAР, FCA, якщо інше не передбачено у Специфікації до Договору. Поставка Товару здійснюється шляхом передачі Товару Постачальником призначеному Покупцем перевізнику в місці поставки, що знаходиться за адресою: DAР - Вінницька область, Вінницький район, смт.Десна, FCA - Волинська область, Володимир-Волинський район, м.Устилуг; Волинська область, Володимир-Волинський район, с.П`ятидні.

Товар вважається поставленим (обов`язок Постачальника передати Товар Покупцеві вважається виконаним з моменту фактичної передачі Покупцю (п.2.4 Договору).

Відповідно до пунктів 3.1, 7.1, 8.1 Договору кількість, асортимент, строк поставки, ціна товару визначаються в специфікаціях, які є додатками до договору.

Згідно п.9.2 Договору оплата Товару Покупцем здійснюється на умовах:

І-й етап: оплата 86% вартості Товару, визначеної в рахунку-фактурі, повинна бути здійснена Покупцем на умовах передоплати;

ІІ-й етап: решта 14% вартості Товару сплачується Покупцем протягом 2 (двох) робочих днів з дати поставки всієї партії товару та реєстрації Продавцем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ПКУ.

Згідно п.10.6 Договору у разі прострочення поставки Товару Покупець має право в односторонньому порядку розірвати даний договір, направивши Постачальнику відповідну письмову вимогу (повідомлення), відмовитись від виконаного за ним та вимагати від Постачальника повернення грошових коштів, сплачених Покупцем в якості попередньої оплати за Товар.

Відповідно до п. 10.7 Договору вимоги (повідомлення), про які йдеться в даному договорі, можуть бути направлені Постачальнику шляхом вручення його представнику або поштою листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. У разі направлення вимоги (повідомлення) шляхом вручення представнику Постачальника вона вважається направленою та врученою з моменту її вручення представнику Постачальника, що підтверджується відповідним написом та підписом представника, вчиненим на другому примірнику вимоги (повідомлення).

Пунктами 10.9, 10.10 Договору передбачено, що грошові кошти, отримані Постачальником в якості попередньої оплати за Товар повинні бути повернуті Постачальником шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Покупця, зазначений в цьому договорі, протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту вручення вимоги (повідомлення), зазначеного в п. 10.6 цього договору або з моменту, коли вимога (повідомлення) вважається врученою (пред`явленою) Постачальнику. У разі прострочення повернення грошових коштів, отриманих Постачальником від Покупця в якості попередньої оплати за Товар, Постачальник зобов`язаний сплатити за вимогою Покупця штраф у розмірі 1% від суми попередньої оплати, повернення якої Постачальник прострочив за кожен день прострочення. У разі прострочення поставки Товару Покупець має право вимагати від Постачальника сплати штрафу у розмірі 1% від вартості Товару, поставку якого прострочено, за кожен день прострочення.

Договір набуває чинності з моменту укладення та діє до 30.06.2022 (включно) (п.13.1).

Договір підписаний сторонами, засвідчений печатками та є чинним.

04.10.2021р. між позивачем та відповідачем було підписано Специфікацію №РД277-900-0002, відповідно до якої постачальник зобов`язався у строк з 04.10.2021р. по 05.11.2021р. поставити пшеницю 4 класу в кількості 225 т по ціні 7600,38 грy. за 1 т з ПДВ; пшеницю 3 класу в кількості 50 т по ціні 8039,28 грн. за 1 т з ПДВ, пшеницю 4 класу в кількості 25 т по ціні 7565,04 грн. за 1 т з ПДВ на загальну суму 2 301 175,50 грн. з ПДВ. Специфікація підписана сторонами.

04.10.2021р. на виконання п.9.2 Договору позивачем здійснено передоплату у розмірі 1 960 898.04 грн., що підтверджується платіжним дорученням №V11004008.

Отже, свої зобов`язання по Договору позивачем виконано в повному обсязі та у строки, визначені Договором.

У визначений специфікацією №РД277-900-0002 строк постачальник здійснив лише часткову поставку товару на загальну суму 584 102,16 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме: № РН-0000037 від 19.10.2021 р. на суму 205 644,78 грн., № РН-0000038 від 21.10.2021 р. на суму 180 047,95 грн. та № РН-0000039 від 21.10.2021 р. на суму 198 409,43 грн.

Враховуючи часткове виконанням умов договору поставки з боку Постачальника, позивач, згідно умов п.10.6 Договору, на адресу відповідача направив лист від 11.11.2021 про повернення коштів у розмірі 1 376 795,88 грн. (за оплачений, але непоставлений товар). Вказаний лист було вручено представнику відповідача 30.11.2021, про що свідчить відповідна відмітка на листі, засвідчена печаткою ТОВ «ВОЛИНЬ АГРОТРЕЙД».

У відповідь на вимогу про повернення коштів, 07.12.2021 відповідач за вих. № 07/12/2021 надіслав позивачу гарантійний лист, яким зобов`язався в термін до 28.01.2022, у зв`язку з неповним виконанням умов договору поставки, погасити борг.

10.12.2021 відповідач повернув позивачу кошти у розмірі 116 795,88 грн. та 11.01.2022р. повернув 210 000 грн., що підтверджується випискою по банківському рахунку позивача від 04.02.2022. Отже, зобов`язання згідно гарантійного листа відповідач виконав частково.

Враховуючи умови договору (п.10.9) відповідач повинен був повернути позивачу кошти, які були сплачені як попередня оплата за товар протягом 5 календарних днів з моменту вручення вимоги, тобто 06.12.2021.

Таким чином, станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 050 000 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який мас бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Згідно ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

На день розгляду спору заборгованість відповідача (сума попередньої оплати) становить 1050000грн., підтверджена матеріалами справи та є підставною, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Пунктом 10.9 Договору сторони погодили, що у разі прострочення повернення грошових коштів, отриманих Постачальником від Покупця в якості попередньої оплати за Товар, Постачальник зобов`язаний сплатити за вимогою Покупця штраф у розмірі 1% від суми попередньої оплати, повернення якої Постачальник прострочив за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого розрахунку, позивач нарахував відповідачу 703039грн 79коп. штрафу за період з 06.12.2021 по 02.02.2022 (п.10.9 Договору), 18574грн 37коп. інфляційних втрат та 9232грн 69коп. 3% річних за період з 06.12.2021 по 03.02.2022.

Суд, перевіривши розрахунки позивача, встановив, що нараховані 703039грн 79коп. штрафу за період з 06.12.2021 по 02.02.2022, 18574грн 37коп. інфляційних втрат та 9232грн 69коп. 3% річних за період з 06.12.2021 по 03.02.2022 є підставними та підлягають до стягнення з відповідача.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 202, 231, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Агротрейд" (44731, Волинська обл., Володимир-Волинський район, м.Устилуг, вул.Богдана Хмельнимцького, буд.32, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницький комбінат хлібопродуктів № 2" (23240, Вінницька обл., Вінницький район, смт. Десна, вул. Гагаріна, буд.6 Б, код ЄДРПОУ 34325грн 85коп. (з яких: 1050000грн сума попередньої оплати, 703039грн 79коп. штраф, 18574грн 37коп. інфляційні втрати та 9232грн 69коп. 3% річних), а також 26712грн 70коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 25.05.2022.

Суддя О. Г. Слободян