ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/197/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Жарського В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Тайфун-Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростень Постач"

про стягнення 77 034,70 грн

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 11.03.2022 справу за позовом Приватного підприємства "Тайфун-Плюс" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростень Постач" про стягнення 77034,70грн розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 18.04.2022 о 12:00.

28.03.2022 до суду повернулася ухвала суду від 11.03.2022, надіслана на адресу відповідача з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 33-35).

Відповідно до ухвали суду від 18.04.2022 відкладено засідання з розгляду справи по суті на 17.05.2022 о 10:00.

28.04.2022 до суду повернулася ухвала суду від 18.04.2022, надіслана на адресу відповідача з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторони спору зобов`язані в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( ч. 4 ст. 11 Кодексу).

Як нагадує Суд у справі «Осіпов проти України», стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до змісту п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цієї особою суду; або за адресою, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З врахуванням викладеного та оскільки кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 13 Кодексу), судове засідання 17.05.2022 проведено без участі представників сторін за наявними у справі доказами з прийняттям скороченого рішення суду про часткове задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Приватне підприємство "Тайфун-Плюс" звернувся у системі "Електронний суд" з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростень Постач" про стягнення 77 034,70грн, з яких: 57 000, 00 грн попередня оплата, 4 617,78грн пеня, 5700,00грн штраф у розмірі 10% від вартості непоставленого товару, 7 636, 44грн 30% річних, 2 080, 50грн інфляційні втрати.

В обґрунтування підстав поданого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем свого зобов`язання по поставці попередньо оплаченого товару - пересувної гідравлічної рампи "JOST" у строки та місце, визначені Договором поставки №405 від 24.09.2021, внаслідок чого кредитор втратив інтерес до поставки та вимагає повернення сплачених коштів.

Правові підстави позову: ч. 2 ст. 530, ч. 2 ст. 625, ч.2 ст. 693 ЦК України.

Позивач у заяві від 18.04.2022, поданій через підсистему "Електронний суд", позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 36-34).

Відповідач відзиву на позов не подав. Правом участі у змагальному процесі не скористався.

Справу розглянуто за наявними матеріалами справи на підставі ч.9 ст. 165 та ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

24.09.2021 між відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Коростень Постач" (як постачальник) та позивачем Приватним підприємством "Тайфун-Плюс" (як покупець) був укладений Договір поставки №405 (надалі за текстом - Договір поставки №405) відповідно до умов якого сторони домовилися про те, що постачальник зобов`язався на умовах даного договору поставити товар відповідно до специфікації до даного Договору, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором, згідно рахунку-фактури (п. 1.1. Договору поставки №405).

Найменування, кількість та асортимент товару визначається специфікацією (п. 1.2. Договору поставки №405).

Вартість товару визначається постачальником в рахунку-фактурі та специфікації до даного договору (п. 2.1. Договору поставки №405).

Витрати на перевезення включені постачальником в ціну товару (п. 2.2. Договору поставки №405).

Поставка партії товару здійснюється на наступних умовах:

- товар має бути поставлений постачальником протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання попередньої оплати. Постачальник своїми силами поставляє товар на склад покупця розташований за адресою: Україна, Львівська обл., м. Буськ. Доставка товару здійснюється краном-маніпулятором постачальника на об`єкт визначений в п. 3.1.1. даного Договору (підп. 3.1.1. п. 3.1. Договору поставки №405).

Товар вважається зданим постачальником і прийнятим покупцем з моменту передачі товару безпосередньо покупцю або повноважному представнику покупця відповідно до накладної. Повноважним представником покупця є особа, яка має оригінал довіреності на отримання товару зі заповненими обов`язковими реквізитами первинного документа (п. 3.2. Договору поставки №405).

Факт передачі товару підтверджується видатковою накладною (складською накладною), підписаною представником покупця (п. 3.3. Договору поставки №405).

Отримання товару відбувається тільки за наявності оригіналу довіреності зі заповненими обов`язковими реквізитами первинного документа (п. 3.4. Договору поставки №405).

Відповідно до п. 2.1. Договору визначено наступні умови оплати:

- покупець сплачує аванс у розмірі 50% від загальної вартості товару у день виставлення рахунку постачальником (підп. 4.1.1. Договору поставки №405);

- покупець здійснює остаточний розрахунок за товар у розмірі 50% від загальної вартості товару у день прийняття та здачі товару, за умови відсутності виявлених недоліків (підп. 4.1.2. Договору поставки №405);

- у випадку виявлення покупцем недоліків товару, він вправі притримати оплату суми, що вказана у п. 4.1.2. до моменту усунення постачальником вказаних недоліків та відвантаження товару належної якості (п. 4.1.3. Договору поставки №405).

Постачальник зобов`язується здійснити реєстрацію податкової накладної в ЄРПН протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту її складання (п. 4.2. Договору поставки №405).

Якість товару та комплектація, здача, приймання, претензії визначені у розділі 5 Договору поставки №405.

Відповідальність сторін сторони обумовили у розділі 6 Договору поставки №405, зокрема, у п. 6.1. Договору поставки №405 визначено, що у випадку порушення постачальником строків поставки товару, відповідно до п.п. 3.1.1. даного Договору, постачальник виплачує покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення. У випадку порушення строку поставки більш ніж на 2 календарних дні постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10% від вартості не поставленого товару.

У п. 6.2. Договору поставки №405 сторони визначили, що керуючись ст. 693 ЦК України сторони домовилися, що якщо постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти в розмірі 30% річних відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України від дня одержання суми попередньої оплати від покупця, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Строк дії Договору поставки №405, згідно п. 9.1. якого, з моменту його підписання до та діє до 17.09.2022, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх закінчення (а.с. 13-15).

У Додатку №1 до Договору поставки №405 сторони погодили Специфікацію №1, згідно якої визначили:

1) пересувна гідравлічна рампа "JOST" (довжина 12000 мм, ширина 2400мм, регульована висота, максимальне навантаження 6000 кг, комплект). Гарантія 24 міс, одиниця шт; кількість - 1 шт; ціна без ПДВ - 43 000, 00 грн; сума без ПДВ - 43 000, 00 грн;

2) послуги з вантажних перевезень, одиниця шт; кількість - 1 шт; ціна без ПДВ 4500, 00 грн; сума без ПДВ - 4 500, 00 грн, сума ПДВ 9500, 00 грн, всього з ПДВ 57 000, 00 грн (а.с. 16).

24.09.2021 відповідач виставив до оплати відповідачу рахунок №126/09 на суму 57 000, 00 грн (а.с. 17).

Позивач 24.09.2021 згідно платіжного доручення №571046 здійснив попередню оплату в повному обсязі на суму 57 000, 00 грн (а.с. 25).

27.10.2021 позивач надіслав відповідачу вимогу, в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України, про повернення коштів за непоставлений товар в сумі 57 000,00 грн, а також додатково нарахував до стягнення пеню в розмірі 796, 44 грн та 1 405, 48 грн 30% річних (а.с. 20-21).

В свою чергу, відповідачем отримано вимогу про повернення коштів за непоставлений товар на суму 57 000, 00 грн залишено без задоволення.

Позивач звернувся до суду про примусове стягнення з відповідача попередньої оплати за правилом ч. 2 ст. 693 ЦК України в розмірі 57 000, 00 грн.

Додатково позивач заявив до стягнення пеню на суму 4 617, 78 грн та штраф у розмірі 5 700, 00 грн, нарахованих відповідно до п.п. 6.1., 6.2. Договору поставки №405, а також 7 636, 44 грн 30% річних та 2 080, 50 грн суми інфляційних втрат.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною першою статті 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами Договір поставки №405 за своєю правовою природою є договором поставки, що регулюється параграфом 3 підрозділу 1 розділу ІІІ ЦК України.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 ГК України).

Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору постачальник приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від постачальника її передачі.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 265 ГК України).

Порядок та строки оплати товару у відносинах поставки врегульовують загальні норми ст.ст. 692 та 693 ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі №918/631/19 аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Позовна вимога покупця про стягнення з постачальника коштів в сумі 57 000, 00 грн, сплачених в якості попередньої оплати, заявлена на підставі ч.2 ст. 693 ЦК України, оскільки строк поставки товару, з урахуванням підп. 3.1.1. п. 3.1. Договору поставки №405, закінчився 27.09.2021.

Учасник господарських відносин, що порушив майнові права іншого суб`єкта, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи пред`явлення ним претензії чи звернення до суду (ст. 222 ГК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку з фактичним закінченням строку поставки позивачу та яку останній зажадав повернути на суму 57 000, 00 грн на підставі частини другої статті 693 ЦК України, а тому припинилося зобов`язання з поставки товару.

Право покупця підлягає судовому захисту в обраний ним спосіб захисту, який є ефективним.

2. Щодо позовних вимог про стягнення пені в сумі 4 617, 78 грн та штрафу в розмірі 10% від вартості товару на суму 5 700, 00 грн.

Розглядаючи по суті позовну вимогу позивача (покупця) про стягнення з відповідача (постачальника) пені та штрафу, нарахованих на підставі п.п.6.1, 6.2. Договору поставки №405 в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожен день простроченя та у випадку порушення строку поставки більш ніж на 2 календарних дні постачальник сплачує штраф у розмірі 10% від вартості не поставленого товару на суму пені 4 617, 78 грн, нарахованої за період з 28.09.2021 по 09.03.2022, а також 10% штрафу в сумі 5 700, 00 гр, нарахованого від вартості непоставленого товару суд застосовує правові висновки ВПВС, викладені у постанові від 22.09.20р. у справі №918/631/19, про те, що правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 цього Кодексу.

Правові висновки Верховного Суду є обов`язковими для врахування судом при застосуванні відповідної норми права (ч. 4 ст. 236 , п.5 ч.4 ст.238 ГПК України).

Станом на дату ухвалення рішення суду у цій справі , Велика Палата Верховного Суду не відступила від висновків, викладених у постанові від 22.09.20р. у справі №918/631/19.

Таким чином, оскільки з 28.09.2021 у постачальника виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти), зобов`язання з поставки товару відповідно припинилося - 27.08.2021.

Покупець, розраховує пеню за період з 28.09.2021 до 09.03.22р., штраф у розмірі 10% у зв`язку з порушенням строку поставки більш ніж на 2 календарні дні, тобто у період існування у постачальника грошового зобов`язання, а не зобов`язання з поставки. Більше того, покупець товару період з 28.09.2021 до 09.03.22р. приймає для розрахунку 30% , тим самим визнає зазначену обставину. Суд лише констатує неможливість одночасного існування у постачальника грошового зобов`язання та зобов`язання з поставки.

На підставі таких моиивів, позовні вимоги про стягнення пені на суму 4 617, 78 грн та штрафу на суму 5700,00грн задоволенню не підлягають.

3. Щодо позовних вимог про стягнення 30% річних на суму 7 636, 44 грн та суми інфляційних втрат на суму 2 080, 50 грн.

ВПВС у постанові від 22.09.20р. у справі №918/631/19 дійшла висновку, що у разі прострочення повернення попередньої оплати продавець (постачальник) товару зобов`язаний сплатити на вимогу покупця платежі, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України

Відповідно до встановлених судом обставин справи, за змістом статті 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума 3% річних від несплаченої суми попередньої оплати є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Умовами Договору поставки №405 сторони погодили інший розмір відсотків - 30%.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України здійснюється незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (постанови від 19.06.19 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.19р. у справі №922/3095/18, від 18.03.20р. у справі №902/417/18).

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо 30% річних та інфляційних втрат, встановив їх обґрунтованість, позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Відповідач не скористався правом подати суду власні розрахунки стягуваних сум основного боргу, пені, 30% річних та інфляційних втрат або довести безпідставність їх вимоги позивачем.

Правило ч.1 ст. 74 ГПК України зобов`язує кожну сторону довести обґрунтованість позовних вимог та заперечень проти них поданими доказами.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Щодо розподілу судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За наслідками розгляду справи суд покладає судовий збір на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростень Постач" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Шевченка, буд. 27/1, ) на користь Приватного підприємства "Тайфун-Плюс" (80530, Львівська область, с. Ожидів, вул. Шашкевича, 41, ):

- 57000,00грн попередньої оплати;

- 7636, 44грн 30% річних;

- 2 080, 50грн інфляційних втрат;

- 2148,70грн судового збору. Видати наказ.

3. У стягненні 4 617, 78грн пені та 5 700, 00грн штрафу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 20.05.22

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу,

2- позивачу (через ел. суд) + на ел. пошту:

3- відповідачу (рек. з повідомл) + на ел. пошту: