ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/97/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго постач", м.Харків
до Харківської державної зооветеринарної академії, смт.Мала Данилівка Харківської обл.
про стягнення 174818,87 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго постач" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської державної зооветеринарної академії про стягнення 174818,87 грн., з яких: 174231,73грн. - заборгованість за поставлену електроенергію разом з ПДВ з 19.11.21 по 30.11.21 року; 587,14 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.01.2022 року відкрито провадження у справі №922/97/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ст.248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з введенням Указом Президента України №64/2022 з 24.02.2022 року воєнного стану на території України та обмеженим здійсненням судочинства Господарським судом Харківської області через проведення бойових дій на території міста Харкова, враховуючи поточну обстановку, що склалася у місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку розгляду справи, встановленого ст.248 ГПК України. Отже суд приймає рішення у справі за наявної технічної можливості, після встановлення он-лайн доступу суддів до системи "Діловодство спеціалізованого суду".

Судом встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 25.01.2022 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

Однак, відповідач своїми процесуальними правами не скористався, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, відзив на позов не надав.

Частиною 4 статті 13 ГПК України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

3 19 по 30 листопада 2021 року постачання електроенергії на об`єкти Харківської державної зооветеринарної академії (далі - Споживач, відповідач) здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго постач" (далі - Постачальник, позивач) за відсутності договору.

Так, за результатами постачання електроенергії з 19.11.21 по 30.11.21 ТОВ "Мегаенерго постач" було оформлено акт приймання-передачі електроенергії №315.

Згідно з актом приймання-передачі №315 постачальник передав, а споживач прийняв електроенергію у обсязі 43685,68 кВт/год на суму 174231,73 грн., разом з ПДВ. Споживач за поставлену електроенергію з 19.11.21 по 30.11.21 не розрахувався, але надав підписаний зі свого боку акт приймання-передачі електроенергії №315.

Таким чином, у Харківської державної зооветеринарної академії перед ТОВ "Мегаенерго постач" наявна заборгованість за поставлену електроенергію з 19.11.21 по 30.11.21, що складає 174231,73 грн. разом з ПДВ.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Сторонами, у спрощений спосіб (шляхом підписання акту приймання-передачі електроенергії), укладено договір поставки товару.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ч.2 ст.530 ЦК України передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису ч.1 ст.692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення ч.2 ст.530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов`язку, що не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується (постанова Вищого господарського суду України від 28.02.2012 №5002-8/481-2011). Отже, загальні положення ч.2 ст.530 ЦК України не можуть бути застосовані в даному випадку до спірних правовідносин сторін, оскільки термін виконання зобов`язання, що випливає з правовідносин купівлі-продажу, чітко встановлений спеціальною нормою права ст.692 ЦК України, відповідно до якої покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Таким чином, Відповідач, оскільки іншого строку оплати сторонами у акті приймання-передачі не встановлено, зобов`язаний сплатити вартість отриманої електроенергії з моменту її прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на неї.

Зазначений акт приймання-передачі №315, за якими відповідач отримав товар, є самостійною підставою виникнення обов`язку у нього здійснити розрахунки за отриманий товар.

Статтею 193 Господарського кодексу України ( далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.7 ст.193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач порушив умови чинного законодавства України та не здійснив оплату отриманого товару. Відтак, сума боргу відповідача за отриманий Товар (електроенергію) складає 174231,73 грн.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Акт приймання-передачі №315 за листопад 2021 року є додатком до позову, який надіслано до суду 11.01.2022, отже хоча цей акт не містить дати його складання та підписання сторонами, вочевидь його було підписано сторонами до подання позову.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання по поставці товару (електроенергії) виконав, що підтверджується вищезазначеним актом приймання-передачі №315, підписаним повноважними особами з боку позивача та відповідача та скріпленим печатками підприємств, проте відповідач товар не оплатив.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення оплати за поставлену електроенергію за актом №315 в сумі 174231,73 грн. підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, та підлягають задоволенню.

Щодо 3% річних.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 587,14 грн. 3% річних за період з 01.12.21 по 10.01.22.

Судом встановлено, що відповідачем та позивачем підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі №315 за листопад 2021 року, проте цей акт не містить дати його підписання.

Доказів надсилання претензії відповідачу щодо оплати даного акту до суду також не надано.

У зв`язку з відсутністю дати підписання акту та незазначення в ньому строку оплати, суд не вбачає за можливе встановити за наявними матеріалами періоду початку прострочення платежу, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 587,14 грн. 3% річних за період з 01.12.21 по 10.01.22 суд відмовляє.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд керується положенням п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, відповідно до яких судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судовий збір в сумі 2613,47 грн. покладається на відповідача, з вини якого виник спір, решта - на позивача, у зв`язку з частковою відмовою в позові.

Керуючись ст.ст.73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247, 251, 252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Харківської державної зооветеринарної академії (адреса: 62341, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт.Мала Данилівка, вул.Академічна, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго постач" (адреса: 61002, м.Харків, вул.Маршала Бажанова, б.21/23; ) заборгованість за поставлену електроенергію у листопаді 2021 року в розмірі 174231,73 грн., в т.ч.ПДВ (на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 351823) та 2613,47 грн. судового збору (на р/р IBAN: НОМЕР_2 в АТ "Мегабанк", МФО 351629).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "10" травня 2022 р.

Суддя К.В. Аріт

Копії рішення направити:

Позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕГАЕНЕРГО ПОСТАЧ" (адреса: 61002, м.Харків, вул.Маршала Бажанова, б.21/23);

Відповідачу - Харківській державній зооветеринарній академії (адреса: 62341, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт.Мала Данилівка, вул.Академічна, 1).