ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2022 Справа № 914/3929/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Андрусика В.Д., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», м. Покров, Дніпропетровська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмет», м. Львів

про стягнення 7 001,05 грн

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Чижова А.О. - адвокат

Обставини розгляду справи.

21.12.2021 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», м. Покров, Дніпропетровська область до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмет», м. Львів про стягнення 7 001,05 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.12.2021 позовну заяву Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» залишено без руху.

10.01.2022 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 14.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 07.02.2022.

04.02.2022 через канцелярію суду від Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (вх. №3012/22 від 04.02.2022).

Ухвалою від 07.02.2022 суд відклав судове засідання на 21.02.2022.

18.02.2022 через канцелярію суду від Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (вх. №4547/22 від 08.02.2022).

Ухвалою від 21.02.2022 суд відклав судове засідання на 14.03.2022.

Ухвалою від 14.03.2022 суд відклав судове засідання на 04.04.2022.

22.03.2022 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмет» надійшов відзив на позовну заяву (вх. №6519/22 від 22.03.2022).

31.03.2022 через канцелярію суду від Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» надійшла відповідь на відзив (вх. №7037/22 від 31.03.2022).

Ухвалою від 04.04.2022 суд відклав судове засідання на 28.04.2022.

Ухвалою від 28.04.2022 суд відклав судове засідання на 09.05.2022.

03.05.2022 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмет» надійшли письмові пояснення (вх. №9013/22 від 03.05.2022).

03.05.2022 через канцелярію суду від Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (вх. №9065/22 від 03.05.2022).

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем 07.10.2020 було укладено договір №Т2666/05 поставки, на виконання умов якого позивач 30.06.2021 здійснив передоплату за товар на суму 200 213,32 грн. 09.07.2021 відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 325 232,23 грн. Також відповідач відповідно до умов договору зобов`язувався зареєструвати податкову накладну протягом 5 календарних днів з дати виникнення податкового зобов`язання. Відповідач зареєстрував податкову накладну 10.09.2021, але з порушенням строку на 56 календарних днів. У зв`язку з порушенням строків реєстрації податкової накладної, відповідачу згідно п. 11.12. договору нараховано штраф в сумі 7 001,05 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідача, становить 7 001,05 грн.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, відповідач зазначив, що 30.06.2021 відповідач здійснив позивачу товару, а також склав та надіслав на реєстрацію податкову накладну. Однак, органом ДПС України реєстрація податкової накладної була зупинена. Відповідачем рішення органу ДПС України було оскаржено. За результатами розгляду скарги відповідача рішення про зупинення реєстрації було скасовано. Таким чином, у діях відповідача була відсутня вина щодо своєчасної реєстрації податкової накладної. Також зазначив, що вимога зареєструвати податкову накладну не є господарським зобов`язанням. Тому за невиконання цього зобов`язання господарські санкції у вигляді штрафу або відшкодування збитків застосовуватись не можуть.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

07.10.2020 між Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмет» (постачальник) та Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) був укладений договір поставки № Т2666/05.

За цим договором постачальник (відповідач) зобов`язався передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД вказуються в специфікаціях (додатках) до договору (далі - товар), які є його невід`ємною частиною, а покупець (позивач) зобов`язався прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Загальна вартість товару за даним договором становить суму партій товару за всіма специфікаціями (додатками) до цього договору (п.4.1. договору).

Ціна кожного найменування товару, його марки, виду, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії товару вказується в специфікації (додатку) до договору (п. 4.2. договору).

13.05.2021 сторонами укладено специфікацію на поставку товару на загальну суму 400 426,63, ПДВ 66 737,77 грн.

30.06.2021 здійснив передоплату за товар в сумі 200 213,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням №33769 від 29.06.2021.

На виконання умов договору та специфікації, за видатковою накладною №1498 від 09.07.2021 відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 325 232,23 грн, ПДВ 54 205,37 грн.

Пунктом 9.1. договору визначено, що протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати виникнення у постачальника податкових зобов`язань з ПДВ за операціями, які здійснюються на виконання цього договору, постачальник зобов`язаний скласти електронну податкову накладну відповідно до вимог чинного законодавства, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та направити покупцю через систему електронного документообігу.

У разі оформлення податкової накладної з порушенням вимог чинного законодавства, обов`язок постачальника з надання податкової накладної вважається невиконаним і постачальник на вимогу покупця повинен скласти нову електронну податкову накладну, оформлену відповідно до вимог чинного законодавства і зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 5 (п`яти) календарних днів, але не пізніше терміну, встановленого законодавством для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (п. 9.2. договору).

09.07.2021 відповідач склав податкову накладну №110 та 28.07.2021 подав на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. 28.07.2021 органом ДПС України вищевказану податкову накладну прийнято, однак реєстрацію зупинено.

Відповідачем на вказані дії органу ДПС України було подано скаргу, за результатами розгляду якої рішенням органу ДПС №40748/41647706/2 від 10.09.2021 скаргу задоволено та скасовано рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної, податкову накладну №110 від 09.07.2021 зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 11.12. договору за кожний день прострочення надання належним чином складеної та зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної на поставлений товар постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 0,1% від загальної суми разом з ПДВ такої податкової накладної. Штраф нараховується за кожен день періоду від дати виникнення порушення строку, вказаного в п. 9.1. договору, до дати реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної складеної відповідно до вимог законодавства.

З посиланням на п. 11.12. договору, за порушення строків подання електронної податкової накладної до Єдиного державного реєстру податкових накладних позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 7 001,05 грн за період прострочення з 15.07.2021 по 08.09.2021.

15.09.2021 позивач надіслав відповідачу претензію за вих. №101-853/160 від 15.09.2021 з вимогою сплатити штраф у розмірі 7 001,05 грн.

Відповідач вимоги позивача не виконав, штраф не сплатив, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 7 001,05 грн штрафу.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, пунктом 9.1 договору сторони погодили, що протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати виникнення у постачальника податкових зобов`язань з ПДВ за операціями, які здійснюються на виконання цього договору, постачальник зобов`язаний скласти електронну податкову накладну відповідно до вимог чинного законодавства, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та направити покупцю через систему електронного документообігу.

Згідно з пунктом 11.12 договору за кожний день прострочення надання належним чином складеної та зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної на поставлений товар постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 0,1% від загальної суми разом з ПДВ такої податкової накладної. Штраф нараховується за кожен день періоду від дати виникнення порушення строку, вказаного в п. 9.1. договору, до дати реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної складеної відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 201.1, абзаців 1, 2 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: - для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Отже, встановлюючи відповідальність постачальника у виді штрафу в розмірі 0,1% від загальної суми разом з ПДВ такої податкової накладної, сторони тим самим фактично передбачили компенсацію позивачеві негативних наслідків, що можуть у нього виникнути в разі невиконання відповідачем передбаченого нормами податкового законодавства зобов`язання зі складення та реєстрації податкової накладної та неможливості отримання позивачем у зв`язку з цим податкового кредиту.

Тобто, передбачена пунктом 11.12 договору відповідальність продавця не пов`язана з виконанням ним своїх основних зобов`язань щодо поставки товару, оскільки виникає в разі невиконання продавцем вимог податкового законодавства.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 ГК України установлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною 1 статті 218 ГК України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Зазначення сторонами у договорі про обов`язок відповідача скласти електронну податкову накладну та здійснити її реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

Таким чином, невиконання або неналежне виконання таких умов договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для покладення на продавця господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постановах у справах №902/380/17 від 13.04.2018, №908/3565/16 від 02.05.2018, №917/799/17 від 10.05.2018

Відповідно ж до висновку, наведеного у постанові Верховного Суду у постанові від 18.11.2019 у справі №904/5949/18, за своєю правовою природою зобов`язання зі здійснення реєстрації податкової накладної є податковим, яке регулюється нормами податкового законодавства та за порушення якого нормами Податкового кодексу України передбачена окрема відповідальність, а тому, невиконання або неналежне виконання таких умов договору (ненадання зареєстрованої податкової накладної протягом трьох календарних днів від дня виникнення податкових зобов`язань) не є правопорушенням у сфері господарювання та відповідно до вимог статті 218, частини 1 статті 230 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, безпідставним є посилання позивача на судову практику, викладену у рішеннях Господарського суду Харківської області від 27.12.2016 у справі №904/9913/16, Господарського суду м. Києва від 03.02.2020 у справі №910/15114/19, Господарського суду Запорізької області від 04.03.2021 у справі №908/3176/20, оскільки в останніх двох рішеннях не враховано правової позиції Верховного Суду, що викладена вище.

Слід також зазначити, що рішення, на які посилається позивач, не переглядалися в апеляційному та касаційному порядку, а також не відображають останньої судової практики, яка склалася під час розгляду спорів за участю позивача в аналогічних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

Оскільки спір виник з вини позивача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 09.05.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 16.05.2022.

Суддя Мазовіта А.Б.