ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2022 р. № 925/1175/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 (повне судове рішення складено 05.11.2021)

у справі № 925/1175/21 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

до Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт"

про стягнення 9 564,91 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Заявлено позов про стягнення з відповідача 9564,91 грн. боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання за затвердженою мировою угодою у справі № 10/5026/290/2011 від 25.04.2019.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 4 884,57 грн інфляційних втрат, 3 860,79 грн як 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за затвердженою мировою угодою у справі № 10/5026/290/2011 від 25.04.2019 та 2 270,00 грн на відшкодування сплаченого судового збору. В решті вимог у позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що доказів проведення розрахунку за позовними вимогами відповідач суду не надав, тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 4 884,57 грн інфляційних втрат та 3 860,79 грн як 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за затвердженою мировою угодою у справі № 10/5026/290/2011 від 25.04.2019. В решті вимог в частині стягнення інфляційних втрат у позові слід відмовити через помилки у розрахунках.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Первомайський кар`єр "Граніт" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти дану апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження у справі; рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 у справі № 925/1175/21 скасувати; прийняти нове судове рішення в оскаржуваній частині, яким в задоволенні позову Головного управління ПФУ в Черкаській області відмовити.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник зазначає про те, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі № 10/5026/290/2011 було затверджено мирову угоду від 25.04.2019, укладену між кредиторами, всього 14 кредиторів, однак, кредитори до справи № 925/1175/21 не залучались, хоча вказаним рішенням можуть бути порушені їх права та інтереси.

Скаржник зауважує, що предметом спору в даній справі є питання виконання умов мирової угоди, затвердженої у справі про банкрутство, зокрема, в частині погашення другої, третьої та шостої черги, натомість загальна сума грошових вимог вказаних черг, погашення яких мало здійснюватись перед позивачем складала 617 812,40 грн, що суттєво перевищує 100 прожиткових мінімумів, крім того, враховуючи множинність учасників укладеної мирової угоди та загальну суму, яка підлягає врегулюванню за цією мировою угодою, справа № 925/1175/21 мала бути розглянута в порядку загального позовного провадження, а не спрощеного.

Також скаржник зазначає про невідповідність розрахунків інфляційних втрат та 3% річних.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 26.01.2022, вказав на те, що аналізуючи зміст апеляційної скарги, скаржник погоджується із фактом прострочення грошового зобов`язання, а відповідно із наявністю порушення ним умов мирової угоди, що і стало підставою, у зв`язку із якою позивач був змушений звертатись до суду за захистом своїх прав. Щодо сум за прострочення зобов`язання, які вказані відповідач, позивач заперечує, вважає їх хибними, крім того суми не підтверджено розрахунками, не вірно прораховано кількість прострочених днів, що в результаті призвело до помилковості визначених сум.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 925/1175/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 у справі № 925/1175/21 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 925/1175/21 у розмірі 3 405,00 грн.

30.12.2021 скаржником до Північного апеляційного господарського суду подано заяву про усунення недоліків поданої апеляційної скарги, до якої додано платіжне доручення № 73 від 24.12.2021, яка свідчить про сплату судового збору у розмірі 3 405,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 у справі № 925/1175/21. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 у справі № 925/1175/21 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указ Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, справа № 925/1175/21 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі про банкрутство № 10/5026/290/2011 затверджено мирову угоду від 25.04.2019 між боржником - Приватним акціонерним товариством «Первомайський кар`єр «Граніт» (відповідач), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області (позивач, Головне управління) та іншими кредиторами, метою якої є відновлення платоспроможності боржника.

На дату підписання мирової угоди у боржника не існувало зобов`язань перед кредиторами першої та п`ятої черги.

Загальна сума, яка підлягала відстроченню та розстроченню на умовах, визначених мировою угодою, складала 89 517 123,20 грн, з яких: 536 664,82 грн, підлягали сплаті протягом трьох місяців, 118 173,67 грн підлягали відстроченню на три місяці, а після спливу цього строку підлягають сплаті протягом одного місяця, 86 587 811,23 грн підлягали відстроченню на чотири місяці, а після спливу цього строку розстроченню сплати на 6 місяців та 2 274 473,48 грн підлягають відстроченню на 10 місяців, а після спливу цього строку розстроченню сплати на 2 місяці.

В подальшому, відповідно до умов мирової угоди від 25.04.2019, відповідач зобов`язався сплатити на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області такі грошові зобов`язання:

- п. 2.1.1 кредиторська заборгованість боржника в розмірі 398 277,50 грн перед Головним управлінням (вимоги другої черги) сплачується протягом трьох місяців після затвердження мирової угоди Господарським судом. Щомісячний платіж становитиме 132 759,17 грн. Термін сплати платежу: останній день відповідного місяця;

- п. 2.2.2 кредиторська заборгованість боржника в розмірі 118 173,67 грн перед Головним управлінням (вимоги третьої черги) сплачується протягом одного місяця після спливу трьохмісячного строку відстрочення погашення заборгованості перед кредиторами з моменту набрання чинності мирової угоди. Щомісячний платіж становитиме 118 173,67 грн. Термін сплати платежу: останній день відповідного місяця;

- п. 2.4.2 кредиторська заборгованість боржника в розмірі 101 361,23 грн перед Головним управлінням (вимоги шостої черги) сплачується протягом двох місяців починаючи з дати закінчення строку відстрочки погашення заборгованості. Щомісячний платіж становитиме 50 680,61 грн. Термін сплати платежу: останній день відповідного місяця;

Згідно із ст.ст. 202, 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) затверджена господарським судом Мирова угода за своєю правовою природою є правочином, а отже і підставою виникнення прав та обов`язків для сторін, що її уклали. Згідно зі з статтею 629 ЦК України, ст. 193 ГК України дане зобов`язання підлягає обов`язковому виконанню боржником на умовах мирової угоди.

Відповідно до пункту 2.5 розділу 2 мирової угоди у разі невиконання або неналежного виконання мирової угоди боржником для нього наступають наслідки, передбачені цивільним законодавством України зокрема статтями 623, 625 ЦК України.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач стверджує, що станом на час вирішення даного спору відповідачем вже сплачено весь основний борг за мировою угодою, який визначено до сплати на користь позивача, однак під час виконання мирової угоди відповідачем неодноразово порушувались строки сплати заборгованості, встановлені умовами мирової угоди.

Так, за доводами позивача, що підтверджується і наданими в справу копіями первинних документів про сплату коштів (а.с. 24-30), допущені такі прострочення погашення боргу:

Відповідно до вимог :

- другої черги в сумі 398 277,50 грн -

Гранична дата сплати: 30.06.2019, 31.07.2019 та 31.08.2019;

Сума зобов`язання: 132 759,17 грн, 132 759,17 грн та 132 759,17 грн;

Дата фактичної сплати: 30.08.2019, 17.10.2019 та 26.11.2019;

Сума боргу за прострочення грошового зобов`язання: 665,61 грн, 2 709,74 грн та 2 953,98 грн, відповідно;

- третьої черги в сумі 118 173,67 грн -

Гранична дата сплати: 30.09.2019;

Сума зобов`язання: 118 173,67 грн;

Дата фактичної сплати: 17.10.2019;

Сума боргу за прострочення грошового зобов`язання: 992,34 грн;

- шостої черги в сумі 101 361,23 грн -

Гранична дата сплати: 30.04.2020;

Сума зобов`язання: 101 361,23 грн;

Дата фактичної сплати: 25.09.2020;

Сума боргу за прострочення грошового зобов`язання: 2 243,24 грн.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.07.2019 у справі № 910/3945/17 викладено правову позицію про те, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України.

Отже за прострочення розрахунків за мировою угодою позивач вправі нарахувати відповідачу інфляційні та проценти річних на підставі ст. 625 ЦК України.

У зв`язку із простроченням розрахунків за мировою угодою позивачем сукупно нараховано відповідачу 9 564,91 грн, а саме: 5 704,12 грн інфляційних та 3 860,79 грн 3% річних (розрахунок міститься в матеріалах справи а.с. 9-18).

У претензії від 07.07.2021 №2300-0801-8/39064 позивач повідомив відповідача про прострочення виконання морової угоди перед Головним управлінням та вимагав у строк до 02.08.2021 сплатити на рахунок Головного управління суму боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 9 564,91 грн.

Однак, відповіді на претензію позивача відповідачем надано не було, вказані кошти відповідачем не сплачені, що слугувало підставою для звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Мирова угода у розумінні змісту статей 202, 203 ЦК України за своєю правовою природою є правочином, а отже і підставою виникнення прав та обов`язків для сторін, що її уклали і згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України підлягає обов`язковому виконанню.

Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції закону 1999 року № 784-XIV (далі - Закон про банкрутство), яка застосовувалася судом на час укладення мирової угоди визначено, що під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

Згідно із ч. 5 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що з дня затвердження мирової угоди боржник приступає до погашення вимог кредиторів згідно з умовами мирової угоди.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що якщо мирова угода у справі про банкрутство ПрАТ "Первомайський кар`єр "Граніт" затверджувалася за правилами Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону 1999 року № 784-XIV, то і наслідки невиконання мирової угоди повинні регулюватися вимогами цього ж Закону. Вони вірно вказані та затверджені судом у тексті Мирової угоди від 25.04.2019 згідно з ухвалою суду від 03.06.2019.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ухвала від 03.06.2019 про затвердження мирової угоди у справі № 10/5026/290/2011 розірвана чи визнана судом недійсною, що не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до п. 3.7 затвердженої Мирової угоди у разі невиконання Мирової угоди кредитори можуть пред`явити свої вимоги до Боржника в обсязі, передбаченому Мировою угодою з покладенням наслідків, які передбачені ст. 625 ЦК України (п. 2.5 мирової угоди).

Перевіривши розрахунок позивача про нарахування відповідачу інфляційних та 3% річних за прострочення розрахунків по кожному траншу платежів (а.с. 9-18), колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Щодо нарахувань 3% річних:

- з 01.07.2019 по 30.08.2019 сума заборгованості 132 759,17 грн -

132 759,17*3*60/365/100 = 654,70 грн;

- з 01.08.2019 по 08.10.2019 - сума заборгованості 132 759,17 грн -

132 759,17*3*68/365/100 = 742,00 грн;

- з 08.10.2019 по 17.10.2019 - сума заборгованості 82 759,17 грн -

82759,17*3*9/365/100 = 61,22 грн;

- з 01.09.2019 до 15.11.2019 - сума заборгованості 132 759,17 грн -

132 759,17*3*75/365/100 = 818,38 грн;

- з 15.11.2019 до 20.11.2019 - сума заборгованості 82 759,17 грн -

82759,17*3*5/365/100 = 34,01 грн;

- з 20.11.2019 до 21.11.2019 - сума заборгованості 62 759,17 грн -

62 759,17*3*1/365/100 = 5,16 грн;

- з 21.11.2019 до 22.11.2019 - сума заборгованості 42 759,17 грн -

42 759,17*3*1/365/100 = 3,51 грн;

- з 22.11.2019 до 26.11.2019 - сума заборгованості 12 759,17 грн -

12 759,17*3*4/365/100 = 4,19 грн;

- з 01.10.2019 до 17.10.2019 - сума заборгованості 118 173,67 грн -

118 173,67*3*16/365/100 = 155,41 грн;

- з 01.05.2020 по 31.05.2020 - сума заборгованості 50 680,61 грн -

50 680,61*3*31/365/100 = 129,13 грн;

- з 01.06.2020 до 25.09.2020 - сума заборгованості 101 361,23 грн -

101 361,23*3*116/365/100 = 966,40 грн.

Тобто, за перерахунком, сума 3% річних за прострочення розрахунків по кожному траншу, з урахуванням часткових сплат відповідачем, складає суму у розмірі 3 574,11 грн.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат, враховуючи заявлені позивачем періоди та часткові сплати відповідачем, сума інфляційних втрат за прострочення розрахунків згідно із умовами мирової угоди, складає суму у розмірі 5 547,17 грн.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що арифметично правильними сумами 3% річних та інфляційних втрат є суми у розмірах 3 574,11 грн та 5 547,17 грн, відповідно.

Щодо твердження скаржника про те, що справа № 925/1175/21 мала бути розглянута в порядку загального позовного провадження, а не спрощеного, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимога про стягнення 9 564,91 грн, вказана справа, відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, відноситься до малозначних справ.

Також, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що скаржником не наведено належних обґрунтувань щодо того, як рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки кредиторів у справі № 10/5026/290/2011.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Враховуючи те, що колегією суддів, при перерахунку встановлено, що арифметично правильними розмірами сум 3% річних та інфляційних втрат є 3 574,11 грн та 5 547,17 грн, відповідно, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, згідно із ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 у справі № 925/1175/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2021 у справі № 925/1175/21 змінити, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:

"Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" (ідентифікаційний код 00292356, м. Черкаси, вул. Маршала Красовського, 8) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (ідентифікаційний код 21366538, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) 3% річних у розмірі 3 574,11 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 547,17 грн та 2 164,72 грн судового збору.".

3. Видачу наказу доручити Господарському суду Черкаської області.

4. Матеріали справи № 925/1175/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко