У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 травня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/160/22

Суддя Шморгун В. В., розглянувши матеріали позовної заяви №01/02-22 від 02.02.2022

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Спеціалізована будівельна компанія - Комфорт»,

ІПН 65, вул. Шевченка, буд. 5, офіс 120, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Приватне підприємство «Сіверпродукт»

ІПН 62, вул. Індустріальна, 11-а, м. Чернігів, 14001

Предмет спору: про усунення перешкод в користуванні орендованим майном

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Спеціалізована будівельна компанія - Комфорт» звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства «Сіверпродукт», у якому позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні ТОВ Спеціалізована будівельна компанія - Комфорт» орендованим майном, шляхом зобов`язання відповідача надати доступ до орендованого майна, згідно договору № 19 від 01.06.2020 суборенди нежитлового приміщення площею 600 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11-а.

Також, позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління поліції охорони в Чернігівській області (ІПН 69).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач та третя особа (Управління поліції охорони в Чернігівській області) незаконно обмежили позивача в доступі до орендованого приміщення, яке ТОВ СБК - Комфорт» орендувало у ПП «Сіверпродукт» на підставі договору суборенди не житлового приміщення № 19 від 01.06.2020, який на даний час і дійсним, не був розірваний та продовжений до 31.12.2022 згідно п. 26 спірного договору.

У зв`язку з недодержанням позивачем вимог, викладених у ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.02.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, шляхом подання до суду та відповідачу, у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, заяви про усунення недоліків, яка повинна містити:

- зазначення обставин та доказів, що їх підтверджують, відповідно до мотивувальної частини ухвали;

- викладення та правове обґрунтування безпосередньої мети позовних вимог, зокрема, у призмі строків користування спірною нерухомістю, відповідно до наведених в мотивувальній частині ухвали висновків суду;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До заяви мали бути додані докази на підтвердження викладених обставин, а також докази направлення відповідачу вказаних документів.

Копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 09.02.2022, направлена позивачу на адресу, вказану у позовній заяві (вул. Шевченка, буд. 5, офіс 120, м. Чернігів, 14000), повернулась неврученою на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою. Днем проставлення такої відмітки є 15.02.2022.

Отже, останнім днем строку для подання позивачем заяви про усунення недоліків з відповідними документами є 21.02.2022.

21.02.2022 до суду від представника позивача адвоката Водолагіна С.М. надійшла заява про усунення недоліків.

В поданій заяві представник позивача зазначив, що ухвала суду від 09.02.2022 у справі № 927/160/22 є такою, що обмежує право позивача на доступ до правосуддя, передбачене Конституцією України, а судом першої інстанції при винесені даної ухвали не було враховано вимоги глави 3 ГПК України підготовче провадження, а саме вимоги ст. 177, 181, 182, 183 ГПК України. Позивач зазначив, що суд фактично приступив до розгляду справи по суті, надавши правову оцінку доказам, що є порушенням норм процесуального права. Як вважає позивач, суд міг і повинен був з`ясувати всі необхідні обставини та витребувати у сторін всі необхідні докази в процесі підготовчого провадження, а також у підготовчому засіданні.

Розглянувши заяву представника позивача, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 09.02.2022 не було обмежено позивача у праві на судовий захист та доступ до суду, а лише зазначено про недоліки позовної заяви для усунення яких постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, що передбачено нормами ГПК України.

У справах "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany", "Kreuz v. Poland", "Пелевін проти України", "Наталя Михайленко проти України" та інших Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (див. згадане вище рішення у справі "Вайт і Кеннеді проти Німеччини", п. 59; рішення у справі "Т. Р. та К. М. проти Сполученого Королівства" (T.P. and K.M. v. The United Kingdom) [GC], № 28945/95, п. 98, ECHR 2001; а також у справі "Z. Та інші проти Сполученого Королівства" (Z. And Others v. The United Kingdom) [GC], № 29392/95, п. 93, ECHR 2001). Якщо дане обмеження відповідає таким принципам, то воно не становить порушення статті 6.

Згідно ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, яка є імперативною нормою, позовна заява повинна містити, зокрема зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами 1, 2, 4, 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Стаття 182 ГПК України є загальною нормою щодо порядку підготовчого засідання, яка визначає загальний перелік питань, які мають бути розглянуті у підготовчому засіданні.

Натомість, порядок подання доказів, на підставі яких позивач має довести обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, та відповідні наслідки визначено статтями 80, 162, які є спеціальними нормами Господарського процесуального кодексу України в такій частині господарського процесу.

Системний аналіз вищевказаних норм дає підстави дійти висновку, що обов`язок позивача подати докази на підтвердження викладених обставин виникає саме разом з поданням позовної заяви.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що недодержання при поданні позовної заяви вимог, передбачених статтями 162, 164, 172 ГПК України, зокрема не подання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є недоліками, які мають бути усунуті на вимогу суду.

У підготовчому провадженні докази можуть бути прийняті судом лише у разі визнання поважними причин неподання їх позивачем разом з позовною заявою.

У свою чергу, прослідковуючи за логікою позивача, можна дійти висновку, що подання доказів разом з позовною заявою взагалі не є необхідним, а всі докази можуть бути подані у підготовчих засіданнях.

Проте подання доказів на підтвердження обставин, які були зазначені у позовній заяві, лише на стадії підготовчих засідань, які без якихось явних перешкод могли і повинні були бути подані разом з позовною заявою, перешкоджатиме належному об`єктивному викладенню своїх заперечень відповідачем у відзиві на позов (який має бути поданий після відкриття провадження у справі до початку підготовчого засідання) та призводить до невиправданого затягування судового процесу та порушення процесуальних прав інших учасників.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що суд міг і повинен, зокрема витребувати у сторін всі необхідні докази в процесі підготовчого провадження, оскільки збирання доказів не є обов`язком суду.

Як зазначено вище, суд може витребувати докази лише за об`єктивних та поважних причин неможливості їх своєчасного та самостійного подання.

Також, суд відхиляє доводи представника позивача про надання судом правової оцінки доказам.

В ухвалі суду від 09.02.2022 зазначено лише про незазначення та ненадання доказу на підтвердження певної обставини, яку позивачем самостійно зазначено у позовній заяві.

Вимагаючи зазначення і надання доказу в ухвалі суду про необхідність усунення певних недоліків, суд не зазначає який саме документ має бути наданий, чи є цей документ належним та допустимим доказом, чи достатньо цього документу на підтвердження обставин. Суд лише зазначає про надання будь-якого документу на розсуд позивача.

Суд виходить виключно з тих обставин, які позивач самостійно зазначає на обґрунтування своїх вимог (про яку прямо вказано у позовній заяві) і жодним чином суд не вдається до оцінки, дослідження таких обставин.

Тобто, якщо позивач не зазначив якусь обставину, то й не надає відповідних доказів, але якщо вже сам її навів, то одразу повинен і надати докази на підтвердження викладеної обставини в силу приписів 162, 164 ГПК України (з урахуванням ст. 80, 81 ГПК України).

Відповідно до п. 2, 4 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані, зокрема сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте у даному випадку не слід ототожнювати диспозитивність господарського судочинства з обов`язками учасника судового процесу щодо дотримання порядку та строків вчинення відповідних процесуальних дій, обумовлених ст. 80, 81, 162, 174 ГПК України.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, позивач мав виконати вимоги ухвали суду від 09.02.2022.

Ненадання відповідних документів без застосування для позивача негативних наслідків могло бути зумовлено виключно об`єктивними причинами, але не суб`єктивними.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що позивачем не виконано вимоги суду щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За наведених підстав, суд дійшов висновку, що подана позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Згідно з ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

У зв`язку з введенням указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, веденням активних бойових дій на території Чернігівської області, у тому числі у м. Чернігові, зміною територіальної підсудності Господарського суду Чернігівської області та неможливістю здійснення судом правосуддя під час воєнного стану з об`єктивних причин, ухвала підписана 16.05.2022, після відновлення здійснення правосуддя Господарським судом Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., який розглядав справу.

Керуючись ч. 4, 6 ст. 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 16.05.2022. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун