РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2022Справа № 910/1611/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту)

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 4 550,04 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 4 550,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним списанням відповідачем грошових коштів з особового рахунку позивача згідно відомості № 06075764 в розмірі 4 550,04 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення.

16.02.2022 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1611/22. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

13.04.2022 представником відповідача подано заяву про поновлення та продовження строку на подання відзиву.

02.05.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що 29.06.2021 здійснювалось перевезення вагону № 61763009 з вантажем «прокат чорних металів» за накладною № 46435293 зі станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці призначенням на станцію Одеса-Порт (експ.) Одеської залізниці, який прибув на стацію 30.06.2021 поїздом № 2715 інд. 4671+483+4004, у супроводженні стрільця воєнізованої охорони. З перевізного документа, а саме графи « 52» «Календарний штемпель видачі вантажу» та « 53» «підтвердження видачі вантажу вантажоодержувачу» вбачається, що 30.06.2021 о 19:29 год. вищевказаний перевізний документ роз кредитований представником ДП «Адміністрація морських портів України», вантаж видано вантажоодержувачеві, про що свідчить електронний цифровий підпис представника Тимощук Ж.Б. (довіреність № 1675 від 29.12.2020). О 22:30 год. 30.06.2021 вагон № 61763009 подано на під`їзну колію позивача для вивантаження, про що свідчить пам`ятка про подавання № 5646, що визнається позивачем у позовній заяві. Таким чином, більше ніж через 4 години після накладення ЕЦП про видачу позивачу вантажу та через 35 хвилин після фактичної передачі вагону на під`їзну колію позивач нібито виявив сліди розкрадання вантажу. Отже, зважаючи на те, що пата за користування вагонами сплачується за час перебування вагонів залізниці на під`їзних коліях та не залежить від часу подання будь-яких скарг, зважаючи на те, що при передаванні вагону на під`їзну колію від позивача не поступало зауважень про наявність слідів розкрадання вантажу відсутні підстави в задоволенні позовних вимог щодо стягнення із залізниці плати за користування вагонами в повному обсязі. Також, відповідач зазначає, що позивачем обрано спосіб захисту, що суперечить умовам п. 7.4 укладеного між сторонами Договору про надання послуг № 5571945 від 24.06.2020.

10.05.2022 представником позивача подано відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що фактична передача вагону та документальна видача вантажу є різними процесуальними діями, що оформляється різними документами. Також, у зв`язку з тим, що в п. 7.4 Договору визначено, що належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення, шляхом внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього, позивачем уточнено позовні вимоги шляхом викладення прохальної частини в наступній редакції: зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про зарахування коштів у розмірі 4 550,04 грн. на нього.

Частиною 1 статті 46 ГПК України унормовано, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З приписів ч. 1 ст. 46 ГПК України вбачається, що позивач може подати або заяву про зміну предмету позову, або про зміну підстав позову, одночасна зміну предмета і підстав позову процесуальним кодексом не передбачено.

При цьому, чинним процесуальним законом не передбачено подання заяв про уточнення позовних вимог, а відтак такі заяви оцінюються судом з урахуванням приписів ст. 46 ГПК України.

В свою чергу, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Таким чином, оскільки викладені позивачем у відповіді на позовну заяву уточнення позовних вимог, за своєю правовою природою є зміною предмету позову, суд приймає до розгляду заяву позивача та визначає предмет позову з урахуванням відповіді на відзив.

16.05.2022 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі перевізник, відповідач) та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі-замовник, позивач) укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (в редакції, що оприлюднено 31.05.2020, та яка вводиться в дію 01.07.2020) (далі Договір), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.4 Договору надання послуг за Договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення Договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 Договору (п. 1.10 Договору).

У відповідності до п. 2.1 Договору замовник зобов`язаний сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України а інших послуг перевізника.

Пунктом 2.1.5 Договору визначено, що замовник зобов`язаний відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом писання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Відповідно до п. 2.1.7 Договору замовник зобов`язаний у строки встановлені розділом 4 Договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості.

Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а, а у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої вимоги.

Згідно з п. 2.3.4 Договору перевізник зобов`язаний вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі. Паперові копії таких документів надаються за зверненням замовника за цінами встановленими в Додатку1-1 до Договору через станцію або через один з підрозділів філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця», що вказано у такому зверненні замовника.

В разі оформлення первинних документів із зауваженням, їх паперові копії надаються замовнику безоплатно.

Пунктом 2.3.5 Договору визначено, що перевізник зобов`язаний складати документи, передбачені п. 1.3, 1.4 та розділу 4 Договору, щодо нарахування сум платежів.

Відповідно до п. 4.2 Договору оплата послуг відповідно до Договору здійснюється у національній валюті України на мовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розділі 14 Договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання.

Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника.

Згідно з п. 4.4 Договору по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображаються в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних; суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами; плата за використання власних вагонів перевізника з межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях; штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо; пені.

Щодобово, упродовж періоду виконання Договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді (далі щодобові переліки перевізних документів), які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання Договору за звітну добу (п. 4.5 Договору).

У відповідності до п. 4.6 Договору не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним, перевізник надає замовнику зазначену вище виписку з його особового рахунку та зведену відомість для підписання останньої.

В зведеній відомості відображається плата за використання власних вагонів перевізника за межами України, плата за використання власних транспортерів перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) по території України та за межами України, а також плата за послуги із супроводження великовантажних транспортерів спеціальним вагоном з бригадою, яка формується на підставі щодобових інформаційних повідомлень, штрафи, інші платежі, якщо це передбачено Договором.

За умовами п. 4.7 Договору наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє перевізника права здійснити донарахування не врахованої плати за надані послуги за минулі періоди за наявності для цього достатніх підстав.

Згідно з п. 4.8 Договору замовник упродовж 5 робочих днів з дня отримання зведеної відомості зобов`язаний надіслати перевізнику підписану зведену відомість.

У випадку підписання зведеної відомості із зауваженнями перевізником здійснюється перевірка наданих послуг та їх вартості на підставі окремого звернення замовника. За результатами перевірки, при наявності підстав, перевізником проводиться коригування, яке відображається в наступних зведених відомостях.

У випадку, якщо замовником не підписано зведену відомість упродовж 15 днів з дня її отримання без письмового обґрунтування, зведена відомість вважається погодженою обома сторонами без зауважень. Датою отримання зведеної відомості, у випадку направлення її в паперовій формі, вважається відмітка поштової служби на повідомленні про вручення рекомендованого листа або дата календарного штемпеля поштової служби у випадку повернення відправлення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, незнаходження абонента за адресою (за зазначеною адресою не проживає), з відмовою адреса від одержання.

Пунктом 4.9 Договору узгоджено, що у випадку незгоди з нарахованими платежами та сумою списаних з особового рахунку коштів замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на вказану в розділі 7 Договору адресу. У випадку виявлення перевізником неправильного нарахування платежів здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки передбачених законодавством.

У відповідно до п. 7.4 Договору у випадку задоволення грошових вимог (претензій) замовника, перевізник має право відобразити відповідні грошові суми на особовому рахунку замовника в якості попередньої оплати.

Належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього.

Сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовується власні інформаційні системи перевізника (п. 8.1 Договору).

Відповідно до п. 8.2 Договору електронний документообіг між перевізником та замовником передбачає оформлення документів з накладенням КЕП (із застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача), якщо їх оформлення в електронній фомрі реалізовано в інформаційних системах перевізника та нормативно-правовими актами не встановлено обов`язковість паперового оформлення.

Як зазначає позивач, 30.06.2021 о 22 год. 30 хв. на фронт вивантаження ППК-4 (ТОВ «Новотех-Термінал», причал № 26) був поданий вагон № 61763009 зі слідами розкрадання вантажу, в зв`язку з чим, о 22 год. 50 хв. позивачем було направлено телефонограму № 650 з проханням провести комісійне вивантаження вагону № 61763009 із складанням комерційного акта через наявні ознаки розкрадання вантажу, на яку 01.07.2021 о 09 год. 30 хв. була отримана відмова у проведенні комісійного вивантаження (телефонограма № 674), у зв`язку з тим, що маркування та перевізні пристосування не порушенні, в зв`язку з чим, 01.07.2021 о 10 год. 40 хв. позивач звернувся з повторною телефонограмою з проханням провести комісійне вивантаження вагону № 61763009, та із зауваженням про те, що перевізні пристосування порушені, на яку о 12 год. 50 хв. отримано повторну відмову.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача зі скаргою від 01.07.2021 № 1845/19-03-10/вих. щодо відмови у проведенні комісійного вивантаження, видачі та оформлені комерційного акту на недостачу вантажу, на яку 05.07.2021 о 16 год.00 хв. надійшла відповідь № ДН-5-07/426 від 02.07.2021 про необґрунтованість скарги.

Як зазначає позивач, на підставі отриманої офіційної відмови було розпочато вивантаження вагону без представників залізниці, але з залученням представників районної поліції для проведення слідчих дій та експерта Одеської регіональної торгово-промислової палати, за результатами якого підтверджено невідповідність фактичної кількості вантажу даним, визначеним в перевізних документах на 2347 кг.

У зв`язку з викладеним, залізниця зазначила час за користування вагоном 140 год. 30 хв. з 30.06.2021 22:30 год. до 06.07.2021 19:00 год.) та нарахувала плату у розмірі 5 630,04 грн., в свою чергу за доводами позивача час користування вагоном становить 27 год. (за період часу від моменту отримання відповіді на скаргу (о 16:00 05.07.2021) до закінчення вантажних операцій (о 19:00 год. 06.07.2021) та складає 1 080,00 грн.

Однак, як зазначає позивач, 08.07.2021 працівником адміністрації помилково підтверджено відомість № 06075764 в електронній системі «АС Клієнт» в результаті чого з особового рахунку адміністрації через Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень АТ «Укрзалізниця» згідно з умовами Договору, автоматично була стягнута плата за користування вагонами у розмірі 5 630,04 грн. замість 1080 грн., що підтверджується переліком № 20210708 від 08.07.2021.

Таким чином, позивач зазначає, що необґрунтовано списана сума складає 4 550,04 грн., що є різницею між необґрунтовано нарахованою залізницею та помилково підтвердженою адміністрацією сумою (5 630,04 грн.) і фактично підтвердженою адміністрацією сумою (1080 грн.), в зв`язку з чим, позивач звернувся до відповідача з проханням повернути помилково сплачені кошти, у відповідь на який відповідач зазначив про відсутність у грошовій вимозі розрахунку, відповідних підтверджуючих документів та документа, який уповноважує головного диспетчера адміністрації Одеського морського порту здійснювати підпис документів від імені підприємства, в зв`язку з чим відхилив претензійні вимоги та зазначив про наявність права на повторне звернення з доданням необхідних документів.

Позивач повторно звернувся до відповідача із Претензією № 2427/19-03-09/Вих від 14.09.2021 на суму 4 550,04 грн., яка відповідачем відхилена, як необґрунтовано пред`явлена, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що 29.06.2021 здійснювалось перевезення вагону № 61763009 з вантажем «прокат чорних металів» за накладною № 46435293 зі станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці призначенням на станцію Одеса-Порт (експ.) Одеської залізниці, який прибув на стацію 30.06.2021 поїздом № 2715 інд. 4671+483+4004, у супроводженні стрільця воєнізованої охорони. З перевізного документа, а саме графи « 52» «Календарний штемпель видачі вантажу» та « 53» «підтвердження видачі вантажу вантажоодержувачу» вбачається, що 30.06.2021 о 19:29 год. вищевказаний перевізний документ роз кредитований представником ДП «Адміністрація морських портів України», вантаж видано вантажоодержувачеві, про що свідчить електронний цифровий підпис представника Тимощук Ж.Б. (довіреність № 1675 від 29.12.2020). О 22:30 год. 30.06.2021 вагон № 61763009 подано на під`їзну колію позивача для вивантаження, про що свідчить пам`ятка про подавання № 5646, що визнається позивачем у позовній заяві. Таким чином, більше ніж через 4 години після накладення ЕЦП про видачу позивачу вантажу та через 35 хвилин після фактичної передачі вагону на під`їзну колію позивач нібито виявив сліди розкрадання вантажу. Отже, зважаючи на те, що пата за користування вагонами сплачується за час перебування вагонів залізниці на під`їзних коліях та не залежить від часу подання будь-яких скарг, зважаючи на те, що при передаванні вагону на під`їзну колію від позивача не поступало зауважень про наявність слідів розкрадання вантажу відсутні підстави в задоволенні позовних вимог щодо стягнення із залізниці плати за користування вагонами в повному обсязі. Також, відповідач зазначає, що позивачем обрано спосіб захисту, що суперечить умовам п. 7.4 укладеного між сторонами Договору про надання послуг № 5571945 від 24.06.2020.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.ч 1,2 та 5 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України він визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до ст. 7 Статуту залізниць України залізниці здійснюють перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти між станціями, відкритими для виконання відповідних операцій. Станції здійснюють операції, пов`язані з перевезенням пасажирів, багажу і вантажобагажу з прийняттям видачею вантажів вагонними, дрібними відправками та в контейнерах, а за договорами з відправниками та одержувачами - їх навантаження і вивантаження. Станції можуть відкриватися для проведення усіх або окремих операцій.

Відповідно до ст. 17 Статуту залізниць України перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється Правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється місячне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами. Порядок розроблення, термін подання заявок, затвердження планів та облік виконання перевезень вантажів встановлюються Правилами.

Стаття 62 Статуту залізниць України визначає, що порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством.

Належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення.

Платежі за перевезення експортно-імпортних вантажів здійснюються згідно з міжнародними угодами та чинним законодавством.

Відповідно до п. 1.1 Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст. 62 Статуту), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за № 864/5085 та затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила № 644), платежі за перевезення вантажів і надання додаткових послуг можуть уноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Згідно з п. 2.4 та п. 2.6 Правил № 644 платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг.

Розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг.

Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Порядок визначення плати за користування вагонами і контейнерами визначений Правилами користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зокрема п. 3 Правил визначено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними проводиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/збирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23 а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відповідно до п. 5.1 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» №04-5/601 від 29.05.2002, перевізні документи, відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки мають бути підписані уповноваженим працівником платника. У разі відмови від підписання зазначених документів станція складає акт загальної форми, додає його до відповідного документа та надсилає в ТехПД для списання грошей з особового рахунку. У разі незгоди платника з підставами або розміром нарахування він має право звернутися з претензією та/або позовом до залізниці з вимогою повернути у встановленому Статутом ( 457-98-п ) порядку на особовий рахунок зайво нараховану суму.

Приписами п. 4 Правил № 113 встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів.

Однак якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки. У разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці.

Однак, суд зауважує, що відомість № 06075764, по якій відповідачем здійснено списання грошових коштів, підтверджена позивачем, що зазначено самими позивачем у позовній заяві, у зв`язку з чим, у відповідач правомірно списав кошти в частині наданих спірних послуг.

При цьому, проставлення на підтвердженій в електронній системі «АС Клієнт» відомості № 06075764 від руки напису «комисионная выгрузка» не свідчить про підписання такої відомості із запереченнями.

В свою чергу, надаючи правову оцінку правомірності здійсненних відповідачем нарахувань, суд зазначає, що як вбачається з наявної в матеріалах справи залізничної накладної № 46435293, а саме графи « 52» «Календарний штемпель видачі вантажу» та « 53» «підтвердження видачі вантажу вантажоодержувачу», 30.06.2021 о 19:29 год. вищевказаний перевізний документ розкредитований представником ДП «Адміністрація морських портів України», вантаж видано вантажоодержувачеві, про що свідчить електронний цифровий підпис представника Тимощук Ж.Б. (довіреність № 1675 від 29.12.2020).

Відповідно до п. 8 Правил видачі вантажів після проведення розрахунків за перевезення вантажу, оформленого накладною у паперовому вигляді, накладна видається одержувачу під розписку в примірнику накладної, що залишається у залізниці. Оформлення видачі вантажу, що прибув з електронною накладною (із накладенням електронного цифрового підпису), здійснюється згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 18 червня 2011 року № 138) (далі - Правила оформлення перевізних документів). При цьому в разі потреби накладна видається одержувачу в паперовому вигляді.

Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

В свою чергу, згідно з Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, графа накладної № 52 «Календарний штемпель видачі вантажу» календарний штемпель з датою видачі вантажу на станції призначення проставляється в паперовій накладній, в електронній накладній зазначається дата видачі та заповнюється залізницею, в свою чергу графа № 53 «Підтвердження одержання вантажу. Вантаж одержав» вказується дата одержання вантажу, номер довіреності на одержання вантажу, дата її видачі, серія і номер паспорта матеріально відповідальної особи, яка одержує вантаж, та її підпис. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис одержувача. Означена графа заповнюється одержувачем

У відповідності до п. 11 Правил видачі вантажів при передаванні завантажених вагонів і контейнерів сторони зобов`язані зовнішнім оглядом пересвідчитись у справності кузова вагона (контейнера), наявності та цілісності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (ЗПП), відповідності відтиску на них даним, зазначеним у перевізних документах. При перевезенні вантажів на відкритому рухомому складі сторони переконуються у відсутності слідів утрати й пошкодження вантажу.

Пунктом 2.1.5 Договору визначено, що замовник зобов`язаний відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом писання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Відтак, позивач проставивши в електронній накладній № 46435293 у графі № 53 електронний цифровий підпис про одержання вантажу 30.06.2021 о 19:29 год., та в подальшому підтвердивши відомість № 06075764, по якій відповідачем здійснено списання грошових коштів, своїми конклюдентними діями визнав факти як отримання вантажу, та відповідно як наслідок наявність підстав для здійснених відповідачем нарахувань, так і відповідно підтвердив розмір здійснених нарахувань та їх правомірність.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 24.05.2022

Суддя О.А. Грєхова