ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1284/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.

Секретар судового засідання Матіяш М. П.

За участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дудорова О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: ФОП ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

до відповідача: ФОП ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 про стягнення 384 681, 60 грн та судових витрат,

встановив, що ФОП ОСОБА_2 звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення 384 681, 60 грн та судових витрат.

В обґрунтування позову позивач вказав на те, що відповідач всупереч вимогам ЦК і ГК України, не виконав взяті на себе зобов`язання по оплаті отриманого товару. В підтвердження факту поставки товару позивач надав суду копії: видаткової накладної № 121 від 06.12.2018; вимоги вих № 03/12 від 03.12.2021 з доказами направлення відповідачу; інформаційної довідки з офіційного вебсайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення № 882.

21.02.2022, відповідач направила суду заяву про застосування строків позовної давності до вимог ФОП ОСОБА_2 про стягнення з ФОП ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 384 681, 60 грн., за товар поставлений на підставі накладної від 06.12.2018 та просила суд відмовити в позові повністю.

22.02.2022, представник позивача подав суду заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, в якій вказав на те, що згідно із Законом України № 540 - IX від 30.03.2020, строки визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК продовжуються на строк дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Постановами Кабінету Міністрів України строк дії карантину неодноразово був продовжений, зокрема, до 31.03.2022.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив зазначене та вказав на те, що положення вищевказаної норми не можуть бути застосовані, оскільки на момент закінчення строку позовної давності карантин не діяв. Вказав також на те, що вимога позивача долучена до позову не може бути належними і допустимим доказом вимог, оскільки в тексті означено вимоги про виконання зобов"язань, які виникли в інший період ніж в накладній на яку позивач посилається, як на підставу позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов слід задоволити.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про стягнення 384 681,60 грн за поставлений товар по видатковій накладній № 121 від 06.12.2018, оригінал якої долучений до матеріалів справи.

Підставою позову є невиконання відповідачем обов"язку в частині оплати поставленого товару, згідно вказаної накладної.

ЦК України обумовлено обов"язок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (692 ЦК України).

З матеріалів справи, зокрема, з видаткової накладної № 121 від 06.12.2018, випливає факт поставки відповідачу товару на суму 384 681,60 грн.

Враховуючи викладене та те, що відповідачем не спростовано факту отримання товару, а відповідно обов`язку його оплатити, позов є обґрунтованим.

Заява про застосування строку позовної давності, задоволенню не підлягає виходячи з положень Закону України № 540 - IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", згідно

умов якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину та того, що постановою КМУ від 22.09.2021 № 981 продовжено період карантину до 31 грудня 2021 на всій території України, тобто до настання строку обумовленого ст. 257 ЦК України (06.12.2021).

Відповідно до ст.ст. ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

За наведених обставин, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарсько процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) - 384 681, 60 грн (триста вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят одну гривню 60 коп) та 5 770,22 грн (п"ять тисяч сімсот сімдесят гривень 22 коп) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.05.2022

Суддя І. М. Скапровська