РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2022Справа № 910/1812/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Вусо"», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Євроінс Україна"», м. Київ

про стягнення 28 056,09 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія "Вусо"» (далі - ПрАТ «СК "Вусо"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Євроінс Україна"» (далі - ПрАТ «СК "Євроінс Україна"»/відповідач) про стягнення 28 056,09 грн страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує виплатою потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №7634730 від 26.02.2021, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 09.02.2022 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, 16.02.2022 був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №845.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія "Вусо"» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №7634730, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобіля «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 .

Строк дії договору: з 01.03.2021 до 28.02.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2021 о 13:25 годині в м. Києві, по Дарницькій площі, поворот на пр. Миру, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дніпровський районний суд м. Києва постановою від 02.06.2021 визнав ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рахунку-фактури № АКС-001546 від 17.05.2021 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , складає 68 965,65 грн.

26.05.2021 позивачем складено страховий акт № 2127415-1, згідно якого розмір суми страхового відшкодування склав 68 965,65 грн.

Відповідно до зазначеного вище страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 68 965,65 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 19752 від 26.05.2021.

Обґрунтовуючи суду свої вимоги, ПрАТ «СК "Вусо"» зазначає, що внаслідок виплати останнім страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого автомобіля «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ «СК "Євроінс Україна"» за полісом №ЕР202930542 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхова сума за шкоду майну становить 130 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн).

17.09.2021 ПрАТ «СК "Євроінс Україна"» складено страховий акт №39619/21, згідно якого розмір страхового відшкодування, яке підлягає сплаті позивачу становить 30 190,38 грн.

Відповідачем згідно цього страхового акту здійснено виплату на користь позивача в сумі 30 190,38 грн, що підтверджується довідкою про надходження коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач виплатив страхове відшкодування не у повному обсязі, оскільки фактично сума страхового відшкодування складає 68 965,65 грн, а тому, за твердженням позивача, невиплачена сума становить 28 056,09 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія, за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ «СК "Євроінс Україна"» за полісом № ЕР202930542.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як встановлено судом, суму страхового відшкодування автомобіля «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , сплачено ПрАТ «СК "Вусо"» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №7634730 від 26.02.2021 та страхового акту №2127415-1 від 26.05.2021.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до ПрАТ «СК "Євроінс Україна"».

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_2 автомобіля «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 68 965,65 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування суми понесених збитків, за результатом розгляду якої відповідачем згідно зі страховим актом №39619/21 від 17.09.2021 здійснено страхове відшкодування на користь позивача частково у розмірі 30 190,38 грн.

На підтвердження виплати суми страхового відшкодування, відповідачем самостійно здійснено розрахунок вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запасних частин, який складає 0,60.

Так, спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем документально підтверджено розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО).

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика)).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с х (1- Е з), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Відповідно до пунктів 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, встановлено, що значення Е приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

З матеріалів справи вбачається, що значення коефіцієнту фізичного зносу (Ез) застрахованого позивачем автомобіля «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 (2015 рік випуску) складає 0, оскільки на момент настання ДТП строк експлуатації вказаного транспортного засобу не перевищував 7 років.

За вказаних обставин, суд погоджується із доводами позивача щодо вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 без урахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, враховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 28 056,09 грн (з урахуванням часткової виплати відповідачем страхового відшкодування на користь позивача).

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Вусо"» задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Євроінс Україна"» (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 102; ідентифікаційний код 22868348) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Вусо"» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31; ідентифікаційний код 31650052) суму страхового відшкодування у розмірі 28 056 (двадцять вісім тисяч п`ятдесят шість) грн 09 коп. та судовий збір у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук