ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022м. ДніпроСправа № 904/87/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНМЕТ Плюс", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 1 069 129,24грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Ємець А.Ю. адвокат

Від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТНМЕТ Плюс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" заборгованість у розмірі 1 069 129,24грн., з яких:

- основний борг у розмірі 1 048 447,55 грн.;

- пеня у розмірі 17 665,61 грн.;

- 3 % річних у розмірі 3 016,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №61/57 від 17 травня 2021 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 25.11.2021 по 29.12.2021 у сумі 3 016,08 грн.

На підставі пункту 8.1 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 17 665,61 грн. за загальний період з 25.11.2021 по 29.12.2021.

В письмових поясненнях до позову позивач вказав, що заборгованість виникла із наступних видаткових накладних: №РН-0000051 від 27.09.2021 на суму 203 193,60грн. (поставка за цією накладною оплачена частково на суму 145647,60грн; заборгованість становить 57546,00грн); №РН-0000052 від 01.10.2021 на суму 198 493,00грн.; №РН-0000053 від 07.10.2021 на суму 185820,00грн.; №РН-0000054 від 11.10.2021 на суму 210482,00грн; №РН-0000055 від 18.10.2021 на суму 188062,00грн; №РН-0000056 від 28.10.2021 на суму 208044,55грн (а.с.185, 186).

Відповідач відзиву на позов не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2022 справу №904/87/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.02.2022.

З 01.02.2022 підготовче засідання відкладено на 24.02.2022.

Водночас, судове засідання не відбулось у зв`язку із введенням на території України воєнного стану згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2022 відкладено підготовче засідання, зазначено, що про дату, час місце розгляду справи учасників буде повідомлено додатково ухвалою суду.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Верховною Радою України 15.03.2022 (Закон України №2119-ІХ), дію воєнного стану продовжено з 26.03.2022 ще на 30 діб.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.2 ст.12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про необхідність подальшого розгляду справи та визначення дати судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2022 призначено підготовче засідання на 26 квітня 2022 року.

У судовому засіданні 26.04.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 17.05.2022.

Відповідач у підготовчі та судове засідання не з`являвся, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином: ухвала суду від 10.01.2022 була отримана відповідачем 14.01.2022 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 866, а.с.170), ухвала суду від 05.04.2022 отримана 20.04.2022 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 305 міститься в матеріалах справи), ухвала від 26.04.2022 отримана представником відповідача Резнік С. (телефонограма від 26.04.2022).

Судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.

У судовому засіданні 17.05.2022 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТНМЕТ Плюс" (постачальник) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (покупець) був укладений договір поставки №61/57 (а.с. 12-15 том 1).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі передати у власність покупцю продукцію, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі прийняти та оплатити продукцію.

Пунктом 1.2. договору сторони визначили, що найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за договором визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктом 2.3. договору загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій. Ціни на продукцію за договором, ціни у видаткових накладних, у рахунках на оплату продукції, інших документах до договору вказуються в національній валюті України.

Розрахунки за продукцію здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі, на підставі рахунку на оплату постачальника (п.3.1. договору). Покупець здійснює оплату продукції на умовах відтермінування платежу 30 календарних днів з дати постачання, якщо інше не вказується в специфікаціях (п.3.2. договору).

За змістом п. 4.2. договору базисні умови постачання продукції: DDP - склад покупця, (м. Дніпро, вул. Сухий острів, 3) згідно з Правилами Інкотермс 2010 року, якщо інше не вказується в специфікації.

Згідно з пунктом 4.3. договору строк постачання продукції згідно умов, що вказуються в специфікаціях.

Відповідно до пункту 4.5. договору право власності на продукцію за договором переходить до покупця з дати підписання сторонами видаткової накладної.

Договір набирає чинності після його підписання сторонами та діє до 31.12.2021. Закінчення строку договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії договору (пункт 12.1).

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявила про бажання припинити дію договору, дія договору буде автоматично продовжуватися до 31 грудня кожного наступного року (пункт 12.2 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем в період з 19.05.2021 по 28.10.2021 було поставлено відповідачу товар на загальну суму 6 616 700,35 грн. відповідно до накладних, товарно-транспортних накладних та актів приймання металів чорних (вторинних), які містяться в матеріалах справи (а.с.32-153).

Станом на дату звернення позивача із позовом до суду, відповідач оплатив вартість товару частково - в сумі 5 568 252,80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою за період з 01.01.2021 по 17.12.2021 (а.с.155-159).

Таким чином у відповідача утворилась заборгованість в сумі 1 048 447,55 грн. (6 616 700,35грн 5 568 252,80грн).

Зокрема, відповідачем частково не оплачений товар, поставлений за видатковими накладними:

№РН-0000051 від 27.09.2021 на суму 203 193,60грн. (поставка за цією накладною оплачена частково на суму 145647,60грн; заборгованість становить 57546,00грн) (а.с.136);

№РН-0000052 від 01.10.2021 на суму 198 493,00грн. (а.с.139);

№РН-0000053 від 07.10.2021 на суму 185820,00грн (а.с.142);

№РН-0000054 від 11.10.2021 на суму 210482,00грн (а.с.145);

№РН-0000055 від 18.10.2021 на суму 188062,00грн (а.с.148);

№РН-0000056 від 28.10.2021 на суму 208044,55грн (а.с.151).

Позивач звертався до відповідача з претензією-вимогою №16 від 16.12.2021, в якій повідомляв про наявність несплаченої заборгованості, просив сплатити борг протягом семи днів з моменту отримання претензії-вимоги. Претензія залишена без відповіді та задоволення.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар в сумі 1 048 447,55 грн., пеню в сумі 17 665,61 грн та 3% річних в сумі 3 016,08 грн. за загальний період з 25.11.2021 по 29.12.2021.

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення договору поставки, строк дії договору, умови поставки товару, строк та порядок оплати за товар, наявність прострочки щодо оплати, періоди прострочення оплати, наявність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що між сторонами, внаслідок укладання договору поставки виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умови проведення розрахунків встановлені в Специфікаціях № 14 від 13.09.2021 (а.с.29), №15 від 06.10.2021 (а.с.30), № 16 від 27.10.2021 (а.с.31). Згідно п.2 цих Специфікацій сторони домовились про відтермінування платежу на 3 календарні дні з дати постачання.

У встановлений строк відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав.

Строк оплати за поставлений товар настав:

за видатковою накладною №РН-0000051 від 27.09.2021 на суму 203 193,60грн. (поставка за цією накладною оплачена частково на суму 145647,60грн; заборгованість становить 57546,00грн) 30.09.2021, прострочка з 01.10.2021;

за накладною №РН-0000052 від 01.10.2021 на суму 198 493,00грн. строк оплати настав 04.10.2021, прострочка з 05.10.2021;

за накладною №РН-0000053 від 07.10.2021 на суму 185820,00грн. строк оплати настав 11.10.2021 (оскільки 10.10.2021 (граничний строк оплати) є вихідним днем неділя, то строк оплати переноситься на перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України), прострочка з 12.10.2021;

за накладною №РН-0000054 від 11.10.2021 на суму 210482,00грн. строк оплати настав 15.10.2021 (оскільки 14.10.2021 (граничний строк оплати) є святковим днем днем захисника України, то строк оплати переноситься на перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України), прострочка з 16.10.2021;

за накладною №РН-0000055 від 18.10.2021 на суму 188062,00грн. строк оплати настав 21.10.2021, прострочка з 22.10.2021;

за накладною №РН-0000056 від 28.10.2021 на суму 208044,55грн. строк оплати настав 01.11.2021, (враховуючи, що 31.10.2021 є вихідним днем), прострочка з 02.11.2021.

Доказів повної оплати поставленого позивачем в період з 19.05.2021 по 28.10.2021 товару відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності заборгованості відповідач не спростував.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи викладене, на підставі поданих доказів, судом встановлений факт поставки позивачем товару, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується документально, а відтак вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1 048 447,55 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У зв`язку з простроченням оплати поставленого товару позивачем нараховано пеня в сумі 17 665,61 грн та 3% річних в сумі 3 016,08 грн. за загальний період з 25.11.2021 по 29.12.2021.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.8.1. договору, в разі порушення покупцем строку оплати продукції, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина шоста статті 232 Господарського кодексу України).

Установлено, що прострочка виконання зобов`язання за вищенаведеними накладними настає з 01.10.2021, 05.10.2021, 12.10.2021, 16.10.2021, 22.10.2021, 02.11.2021 відповідно.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у загальній сумі 17665,61 грн розрахована за подвійною обліковою ставкою Національного банку України за загальний період з 25.11.2021 по 29.12.2021, що не суперечить вищенаведеним положенням. Розрахунок є арифметично вірним.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці розрахунку трьох відсотків річних помилок не виявлено. Тож стягненню на користь позивача підлягають 3% річних у сумі 3 016,08 грн., нараховані за загальний період з 25.11.2021 по 29.12.2021.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає сума 1 069 129,24 грн., з яких: основний борг у сумі 1 048 447,55грн, пеня у сумі 17665,61грн, 3% річних у сумі 3 016,08 грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 16 036,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 28.12.2021 (а.с. 163).

За результатами вирішення спору, відповідно до статті 129 ГПК України, судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача у сумі 16 036,94 грн. (1 069 129,24грн.х 1,5%).

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНМЕТ Плюс" до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення 1 069 129,24грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ідентифікаційний код 00168076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНМЕТ Плюс" (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, будинок 150, квартира 1; ідентифікаційний код 44152573) заборгованість за договором поставки № 61/57 від 17.05.2021 у розмірі 1 048 447 (один мільйон сорок вісім тисяч чотириста сорок сім)грн. 55коп., пеню у розмірі 17665 (сімнадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять)грн. 61 коп, 3% річних у сумі 3 016 (три тисячі шістнадцять)грн. 08 коп, витрати по сплаті судового збору у сумі 16 036 (шістнадцять тисяч тридцять шість)грн. 94коп, видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.05.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва