ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"09" травня 2022 р. Справа № 924/25/22

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кузиній М.-О.С., розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства "Летичівське", смт Летичів Летичівського району Хмельницької області

до Приватного підприємства агрофірми "Троя", с. Климашівка Хмельницького району Хмельницької області

про розірвання договору оренди землі від 22.01.2019 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0021, площею 14,6553 га

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

10.01.2022 до суду області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Летичівське", смт Летичів Летичівського району Хмельницької області до Приватного підприємства агрофірма "Троя", с.Климашівка Хмельницького району Хмельницької області з вимогою про розірвання договору оренди землі укладеного 22.01.2019 між вказаними сторонами, про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0021, площею 14,6553га, з підстав несплати відповідачем орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 07.02.2022 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/25/22 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.04.2022 судом закрито підготовче провадження у справі №924/25/22 та призначено справу до судового розгляду по суті.

05.05.2022 на адресу суду від представника позивача ПАТ "Летичівське" надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просить суд розглянути справу без його участі.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Летичівське", смт.Летичів Летичівського району Хмельницької області підтримує позовні вимоги. Посилається на систематичне невиконання відповідачем істотної умови договору щодо внесення орендної, що призвело до позбавлення позивача значною мірою того, на що він розраховував при укладенні договору оренди землі від 22.01.2019.

Відповідач - Приватне підприємство агрофірма "Троя", с.Климашівка Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, повноважного представника не направив, про час, дату та місце підготовчого засідання був належним чином повідомлений.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

22 січня 2019 між Приватним акціонерним товариством "Летичівське", смт.Летичів Летичівського району Хмельницької області до Приватного підприємства агрофірма "Троя", с.Климашівка Хмельницького району Хмельницької області було укладено договір оренди землі, відповідно до якого позивач передав а відповідач прийняв у платне користування земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0021, площею, 14,6553га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Летичівської ОТГ Хмельницької області.

Відповідно до п.6 Договору оренди договір укладений на строк 15 років.

Відповідно до п.7 Договору оренди, сторонами встановлено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 14768,62 грн. на рік.

Відповідно до п. 10 Договору оренди Відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату щороку в строк до 31 грудня за весь рік.

Відповідно до п.28 Договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Відповідно до п.29 Договору оренди, на вимогу однієї із сторін цей договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 22.01.2019 року орендар передав а орендодавець прийняв земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0021, площею, 14,6553га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно договору.

Згідно довідки Приватного акціонерного товариства "Летичівське", смт.Летичів Летичівського району Хмельницької області від 15.04.2022 будь-які орендні платежі від відповідача з 01.01.2019 за договором не здійснювалися.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст.173 ГК України Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як убачається з матеріалів справи, 22 січня 2019 між Приватним акціонерним товариством "Летичівське", смт.Летичів Летичівського району Хмельницької області до Приватного підприємства агрофірма "Троя", с.Климашівка Хмельницького району Хмельницької області було укладено договір оренди землі, відповідно до якого позивач передав а відповідач прийняв у платне користування земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0021, площею, 14,6553га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Летичівської ОТГ Хмельницької області. При цьому відповідач взяв на себе зобов`язання зі сплати визначених договором орендних платежів.

Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини 1 статті 93 Земельного кодексу України, передбачено, що орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 206 Земельного кодексу України зазначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно зі ст. 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За умовами п.7 Договору оренди, сторонами встановлено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 14768,62 грн. на рік. Відповідно до п.10 Договору оренди Відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату щороку в строк до 31 грудня за весь рік.

Положеннями ст. ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати, а орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору.

У ч. 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При цьому статтею 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, серед іншого, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Під систематичною несплатою орендної плати, відповідно до ст.782 Цивільного кодексу України, слід розуміти невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Систематичність передбачає два та більше випадки несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди (постанова Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 904/23/18, постанови Верховного Суду України від 12.12.2012 у справі № 6-146цс12 та від 28.09.2016 у справі № 6-977цс16).

Водночас, як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2018 у справі №912/1386/17, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України щодо підстав для розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін з підстав істотного порушення договору другою стороною. При цьому, в постанові Верховного Суду від 22.06.2020 у справі №922/2216/19 зроблено висновок щодо критеріїв істотності порушення умов договору як підстави дострокового розірвання договору на вимогу сторони в розумінні ст. 651 Цивільного кодексу України як необхідної передумови розірвання договору в судовому порядку на вимогу однієї сторони. Зазначено, що істотним є таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. Невиплата орендної плати є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє можливості отримати гарантовані договором кошти за земельну ділянку, яку використовує інша особа.

Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідна правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №912/1385/17, постанові Верховного Суду від 10.01.2019 (справа №904/3953/17).

Таким чином, закон пов`язує можливість дострокового розірвання договорів за рішенням суду у зв`язку з невиконанням сторонами обов`язків, передбачених укладеним між сторонами договором.

Системний аналіз положень наведеного законодавства вказує на те, що у питаннях підстав для розірвання договорів оренди землі має в сукупності досліджуватися як систематичність, так і істотність допущеного порушення умов договору.

Розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав наявної заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. ст. 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Матеріали справи свідчать, що відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням з грудня 2019 року по даний час не здійснював належним чином сплату орендних платежів, що призвело до виникнення в останнього заборгованості за договором оренди.

Порушення умов договору щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати свідчить про неможливість досягнення орендодавцем мети договору (отримання плати за оренду земельної ділянки) та неотримання того, на що розраховував орендодавець, укладаючи спірний договір.

Наведене дає підстави для висновку про наявність істотного порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 22 січня 2019, що, у свою чергу, є підставою для його розірвання.

Умовами п.28, п.29 Договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. На вимогу однієї із сторін цей договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи зазначене у сукупності, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Летичівське", смт.Летичів Летичівського району Хмельницької області до Приватного підприємства агрофірми "Троя", с.Климашівка Хмельницького району Хмельницької області про розірвання договору оренди землі від 22.01.2019 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0021, площею 14,6553 га, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди землі укладений 22.01.2019 між Публічним акціонерним товариством "Летичівське" (Хмельницька область, смт. Летичів, вул. Ворошилова, 2; ) та Приватним підприємство Агрофірма "Троя" (31318, Хмельницька область, Хмельницький район, село Климашівка, вул. Вокзальна, буд. 1/2; ) про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0021, площею 14,6553 га.

Стягнути з Приватного підприємства агрофірми "Троя" (31318, Хмельницька область, Хмельницький район, село Климашівка, вул. Вокзальна, буд. 1/2; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Летичівське" (31500, Хмельницька область, смт. Летичів, вул. Ворошилова, 2; ) 2 270,00грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 18.05.2022.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 4 прим. надісл. всім):

1 - до справи;

2,3 - позивачу ПАТ "Летичівське" (31500, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, смт Летичів, вул. Ворошилова, 2,) - реком. з повідом та представнику Овсієнку Р.М. на е-пошту ІНФОРМАЦІЯ_1

4 - відповідачу ПП Агрофірма "Троя" (31318, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Климашівка, вул. Вокзальна, 1/2) реком. з повідом.