ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/19/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Мисько І.С.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до фізичної особи-підприємця Шалара Сергія Валерійовича про стягнення 9111,70 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.02.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/19/22, призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 09.03.2022 р.

Судове засідання 09.03.2022 р. не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.03.2022 р. повідомлено Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) та фізичну особу-підприємця Шалара Сергія Валерійовича про те, що судове засідання відбудеться 19.04.2022 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.04.2022 р. оголошено перерву у судовому засіданні до 10.05.2022 р.

Представники сторін в судові засідання, в т.ч. те, в якому ухвалено рішення, не з`явились. Про дату, час і місце їх проведення повідомлялись належним чином, що підтверджується, зокрема, телефонограмами та повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 10.05.2022 р. підписано вступну та резолютивну частини рішення без їх проголошення.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) звернулась в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Шалара Сергія Валерійовича (далі - ФОП Шалар С.В.) про стягнення 9111,70 грн плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Обґрунтовуючи позов, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) посилається на приписи ст.ст.224,225 ГК України, ст.ст.6,48,60 Закону України ,,Про автомобільний транспорт", ст.29 Закону України ,,Про дорожній рух", ст.33 Закону України ,,Про автомобільні дороги", постанову Кабінету Міністрів України ,,Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" від 10.09.2014 р. № 442, п.п.2,3,20,26,27,28,30,31,31-1,41 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 (далі - Порядок № 879), п.п.3,4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. № 30, п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - Правила № 1306), п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. № 198, п.п.1,4,5,8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103, п.3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567, направлення на рейдову перевірку від 10.02.2021 р. № 012315, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 20.02.2021 р. № 1742, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.02.2021 р. № 027786, щотижневий графік проведення рейдових перевірок Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 15.02.2021 р. по 21.02.2021 р., акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 20.02.2021 р. № 044925, міжнародну товарно-транспортну накладну, лист Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) від 01.03.2021 р. № 15156/26.4/24-21 тощо та вказує, що відповідач має відшкодувати державі матеріальні збитки, завдані шляхом руйнування автомобільних доріг загального користування, адже він здійснював перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами № 1306 (повна маса транспортного засобу, перевізником вантажу в якому був відповідач, дорівнювала 45,85 т, тобто перевищувала нормативно допустиму масу (44 т) на 1,85 т).

ФОП Шалар С.В. у відзиві на позовну заяву просить відмовити в її задоволенні в повному обсязі, зазначаючи, що за змістом п.п.22.1 та 22.5 Правил № 1306 маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величини, визначені технічною характеристикою даного транспортного засобу, а перевезення подільних вантажів з перевищенням їх допустимої маси автомобільними дорогами забороняється. Крім того, згідно п.21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2% подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. При цьому плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі саме за пройдену частину маршруту по території України. Між тим, позивач неналежним чином застосував названі джерела права, що призвело до негативних наслідків для відповідача, не врахувавши, що вантаж, який перевозився відповідачем, за своїми характеристиками є подільним, а тому його перевезення з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм взагалі заборонено, та нарахувавши плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, у подвійному розмірі не за пройдену частину маршруту по території України (418 км), а за весь маршрут руху (677 км), внаслідок чого плата замість 167,20 євро згідно розрахунку позивача становить 270,80 євро.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, врахувавши на підставі ч.4 ст.236 ГПК України висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Великої Палата Верховного Суду від 12.02.2020 р. по справі № 917/210/19, господарський суд задовольняє позов, виходячи з наступного.

10.02.2021 р. посадовим особам Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки видано направлення на проведення рейдової перевірки № 012315, у якому визначено місце та період її проведення - з 15.02.2021 р. по 21.02.2021 р., зокрема на автодорозі ,,Київ-Одеса" (210 км + 450 м).

На підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 15.02.2021 р. по 21.02.2021 р. та графіка щоденної роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Черкаській області на лютий 2021 р., затверджених в установленому порядку, співробітниками Центрального регіонального управління Укртрансбезпеки, Служби автомобільних доріг у Черкаській області, Управління Патрульної поліції у Черкаській області здійснювався габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

20.02.2021 р. на 210 км + 450 м автодороги М-05 Київ-Одеса посадовою особою Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки SCANIA, модель G 420, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, модель SCF24, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 . Транспортні засоби належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 . Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної перевізником вантажу є відповідач.

Габаритно-ваговий контроль здійснений з використанням ваг - приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь, заводський номер 402, який відповідає вимогам ДСТУ OIML R134-1:2010, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.01.2021 р. № П 40 М 005049 21, чинним до 21.01.2022 р., результати зважування транспортного засобу підтверджені чеком про зважування від 20.02.2021 р. № 5095.

Перевіркою встановлено, що загальна повна вага транспорту склала 45850 кг при фактично допустимій 44000 кг. Вказана обставина зафіксована в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.02.2021 р. № 027786.

Результати перевірки оформлені актом від 20.02.2021 р. № 044925 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Маршрут руху транспортного засобу - м. Мена Чернігівської області - м. Одеса. Відстань між названими населеними пунктами по дорогами загального користування становить 677 км, що підтверджується даними з офіційного сайту компанії Della https://della.com.ua.

Виходячи з даних перевірки та протяжності маршруту, інспектором позивача складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно з яким плата складає 270,80 євро. Розрахунок виконано на підставі формули з постанови Кабінету Міністрів України ,,Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" від 27.06.2007 р. № 879. Його отримано під розписку водієм.

04.03.2021 р. Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) надіслано ФОП Шалару С.В. лист від 01.03.2021 р. № 15156/26.4/24-21, в якому вказано про необхідність сплати грошових коштів в розмірі 270,80 євро, що станом на 20.02.2021 р. дорівнювало 9111,82 грн, із зазначенням необхідних для цього реквізитів. Лист повернувся неврученим у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Невнесення ФОП Шаларом С.В. 9111,70 грн плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів спричинило звернення Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до господарського суду з позовом у рамках провадження у даній справі.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України ,,Про автомобільний транспорт" (із змінами), відповідно до ч.12 ст.6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини 1 та 4 ст.48 цього ж Закону України передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 33 Закону України ,,Про автомобільні дороги" (із змінами) визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст.29 Закону України ,,Про дорожній рух" (із змінами) передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком № 879, п.3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з пп.3 п.2 Порядку № 879 в редакції, чинній станом на момент проведення перевірки, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п.22.5 Правил № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2%.

Пунктом 22.5 Правил № 1306 передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з п.21 Порядку № 879 в редакції, чинній станом на момент проведення перевірки, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Пунктами 26, 27 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до п.28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень…

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено п.30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до п.31-1 Порядку № 879, чинного станом на момент проведення перевірки, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10% - у подвійному розмірі; на 10-40% - у потрійному розмірі; більше як на 40% - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розд.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Як встановлено судом, перевезення вантажу здійснювалось транспортними засобами - вантажним автомобілем марки SCANIA, модель G 420, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, модель SCF24, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної перевізником є ФОП Шалар С.В.

Матеріали справи містять усі передбачені Порядком № 879 документи, зокрема довідку № 027786, акт № 044925 та розрахунок плати за проїзд, які були складені працівниками Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 20.02.2021 р. у зв`язку з виявленням під час габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам і правилам перевезення вантажу.

Судом встановлено, що розмір плати за проїзд визначено позивачем у відповідності до вимог Порядку № 879 та відповідно до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879, однак цих коштів відповідач у встановлений строк не сплатив.

Згідно з ч.3 ст.5 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники правовідносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог законодавства. Відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами (стаття 7 ГК України).

Учасники правовідносин у сфері господарювання несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (ч.ч.1 та 2 ст.216 ГК України).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно ч.1 ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.225 ГК України законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Зміст і призначення закріпленої у Порядку № 879 плати за проїзд великоваговим транспортним засобом полягає насамперед у відшкодуванні матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Положення цього нормативного акта, оприлюдненого в установленому законом порядку, у повній мірі визначають механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Крім того, п.п. 37, 41 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Відповідачем не було надано жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває в його користуванні. Крім того, відповідачем не надано також доказів оскарження в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми збитків.

З огляду на наведене, те, що при проведенні габаритно-вагового контролю, складанні відповідної довідки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд посадові особи Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки діяли на підставі та у спосіб, встановлені чинним законодавством, а також з дотриманням його вимог, господарський суд доходить висновку, що позивачем вірно нараховано та заявлено до стягнення матеріальні збитки, завдані шляхом руйнування автомобільних доріг загального користування, адже відповідачем здійснювалось перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами № 1306 (повна маса транспортного засобу дорівнювала 45,85 т, тобто перевищувала нормативно допустиму масу (44 т) на 1,85 т), у зв`язку з чим ФОП Шалар С.В. має сплатити 9111,70 грн (270,80 євро станом на 20.02.2021 р.) плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відтак, позов підлягає задоволенню.

Не приймаються до уваги як на підставу для відмови у позові посилання відповідача на те, що позивачем неправомірно визначено розмір плати не за пройдену частину маршруту по території України (418 км), а за весь маршрут руху (677 км), оскільки п.31-1 Порядку № 879, чинного станом на момент проведення перевірки, дозволяє визначення плати за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати. При цьому відповідачем не надано доказів того, що рух транспортного засобу після проведення перевірки припинено, чи того, що, з`ясувавши факт перевищення вагових нормативів, перевізником вчинено дії щодо поділу вантажу, в результаті яких транспортний засіб продовжив рух за маршрутом без перевищення вагових обмежень.

Щодо тверджень ФОП Шалара С.В. про те, що йому згідно чинного законодавства взагалі було заборонено рух автомобільними дорогами до внесення плати за проїзд та/або до моменту поділу вантажу, господарський суд зазначає, що обставини, пов`язані з тим, чому після виявлення перевищення маси транспортного засобу останній продовжив рух, не входять до предмету доказування у справі, адже ніяким чином не впливають ні на факт порушення, ні на правильність його фіксування, ні на розмір нарахованих збитків, які суд, за відсутності доказових підтверджень зворотного, вважає завданими державі в результаті руйнування автомобільних доріг загального користування під час руху усім маршрутом, а не окремою його ділянкою.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Шалара Сергія Валерійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) в дохід Державного бюджету України (отримувач: ГУК Черк. обл./тг м. Черкаси/22160100, р/р № UA0023759, , банк отримувача: Казначейство України) 9111/дев`ять тисяч сто одинадцять/грн 70 коп. плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Шалара Сергія Валерійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14, код 39816845) 2270/дві тисячі двісті сімдесят/грн 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16 травня 2022 р.

Суддя Л.В. Лічман