ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
11 квітня 2022 року Справа № 926/1317/22
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Марущака І.В., розглянувши
про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 22 697,69 грн,
Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Біотон» звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства «ДЕМО ПЛЮС» заборгованості за договором № 20/2-10 від 02.01.2020 в розмірі: 19 500,90 грн основного боргу, 769,21 грн 3% річних, 2427,58 грн інфляційних втрат, а також 210,20 грн судового збору.
Подана заява обґрунтовується тим, що на виконання зазначеного договору заявник поставив боржнику товар за період з 01.01.2020 по 22.02.2022 на суму 576 268,86 грн, проте останній сплатив його вартість частково в сумі 556 767,96 грн, відповідно не погашеною залишилась заборгованість в сумі 19 500,90 грн. Крім того, за неналежне виконання грошового зобов`язання заявник нарахував боржнику за період з 30.11.2020 по 24.03.2022 769,21 грн 3% річних та 2 427,58 грн інфляційних втрат.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2022 зазначену заяву передано на розгляд судді Марущака І.В.
Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Згідно з частиною 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви, має відповідати встановленим вимогам і бути оплачена судовим збором (статті 149-151 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України за договором
поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
За змістом частин 1-3 статті 692 ЦК України: "Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами."
Відповідно до положень статті 526 ЦК України, які кореспондуються з нормами статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п. 1.1 Договору продавець (ТОВ ВКФ «Біотон») продає, а дистриб`ютор (ПП «ДЕМО ПЛЮС») систематично купує і оплачує продукцію. Метою укладення цього договору є дистрибуція (збут товарів на основі оптових закупок продукції дистриб`ютором на визначеній продавцем території (п. 1.2 договору).
Згідно умов п. 2.1 Договору співпраця продавця та дистриб`ютора буде стосуватися наступних сфер: а) продажу дистриб`ютором продукції незалежним клієнтам (магазинам), що ведуть роздрібний продаж косметичних виробів, а також мережевим клієнтам, котрі погоджені з продавцем, надалі клієнтам; б) надання дистриб`ютором від імені продавця інших погоджених супутніх послуг; в) продаж дистриб`ютором продукції підприємствам, які відповідають критеріям, визначеним у Додатку №3 до цього договору, займаються місцевим гуртовим продажом косметичних засобів з місцем розташування на території, що зазначена у додатку №1 до цього договору; г) інші сфери, погоджені сторонами.
Відповідно до п.п. 8.1, 8.5 Договору, ціни продукції встановлює продавець. Загальною сумою договору є сума всіх партій поставок продукції в межах даного договору, що здійснюються за замовленнями дистриб`ютора в установленому договором порядку.
Згідно п. 9.1 Договору розрахунки за продукцію здійснюються дистриб`ютором у наступному порядку: 9.1.1 оплату дистриб`ютор здійснює протягом 30 календарних днів з дати отримання продукції. Оплата буде здійснюватися банківським переказом на поточний рахунок продавця, визначений у договорі (п. 9.2 договору). Дистриб`ютор вважається таким, що виконав свої зобов`язання по оплаті у день надходження платежу на поточний рахунок продавця (п. 9.3 договору).
У пункті 9.4 Договору сторони узгодили, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 р. Якщо по закінченню терміну дії договору сторони не повідомили про припинення дії цього договору, то він пролонгується ще на 1 рік.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд дослідив, що договір № 20/2-10 від 02.01.2020 укладений між заявником та Приватного підприємства «ДЕМО ПЛЮС».
Судом досліджено також видаткові накладні: №420 від 23.01.2020 на суму 27 171,06 грн; №788 від 13.02.2020 на суму 41 909,46 грн; №791 від 13.02.2020 на суму 4 320,00 грн; №1418 від 16.03.2020 на суму 50 479,86 грн; №1625 від 24.03.2020 на суму 40 039,20 грн; №2157 від 16.04.2020 на суму 45 003,78 грн; №2163 від 16.04.2020 на суму 65 352,00 грн; №3351 від 26.06.2020 на суму 80 315,22 грн; №3682 від 10.07.2020 на суму 35 533,86 грн; №3900 від 22.07.2020 на суму 52 181,64 грн; №4071 від 30.07.2020 на суму 24 128,82 грн; №5484 від 02.10.2020 на суму 43 465,68 грн; №6026 від 30.10.2020 на суму 66 368,28 грн.
Часткова оплата за поставлений товар підтверджується платіжними дорученнями: №88 від 21.02.2020; №34 від 21.01.2020; №152 від 01.04.2020; №100 від 26.02.2020; №159 від 06.04.2020; №206 від 25.02.2020; №225 від 28.05.2020; №235 від 27.05.2020; №243 від 04.06.2020; №250 від 05.06.2020; №260 від 09.06.2020; №274 від 15.06.2020; №294 від 24.06.2020; №286 від 19.06.2020; №302 від 25.06.2020; №390 від 19.08.2020; №392 від 26.08.2020; №400 від 31.08.2020; №419 від 11.09.2020; №427 від 25.09.2020; №428 від 15.09.2020; №250 від 15.09.2020; №432 від 17.09.2020; №443 від 23.09.2020; №463 від 30.09.2020; №450 від 25.09.2020; №476 від 12.10.2020; №518 від 29.10.2020; №543 від 10.11.2020; №618 від 30.12.2020.
Згідно акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 по 22.02.2022 заборгованість боржника становить 19 500,90 грн.
Судом досліджено заяву-претензію від 28.01.2022 із доказами направлення рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
З матеріалів справи суд дійшов висновку, що заява стягувача про видачу судового наказу подана без порушення вимог, встановлених статтею 150 Господарського процесуального кодексу України, а вимоги заяви відповідають приписам статті 148 ГПК України.
Відтак, оскільки передбачені статтею 152 ГПК України підстави для відмови у видачі судового наказу відсутні, суд вирішив видати судовий наказ.
За приписами пункту 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
При цьому, сплачений заявником згідно з платіжним дорученням від 06.04.2022 судовий збір у розмірі 248,10 грн слід покласти на боржника відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 129, 147, 148, 150, 151, 154-156 Господарського процесуального кодексу України,
2. Копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суд повідомляє, що згідно із приписами пункту 7 частини 1 статті 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили 17 травня 2022 року
Строк пред`явлення судового наказу до виконання 16 травня 2025 року
Дата видачі судового наказу стягувачу 17 травня 2022 року

Суддя І.В. Марущак