ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 рокуСправа № 912/29/22
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/29/22

за позовом: Фізичної особи-підприємця Сивака Віктора Михайловича, АДРЕСА_1

до: Державного підприємства "Заваллівське управління комунального господарства", 26334, Кіровоградська область, Гайворонський район, смт. Завалля, вул. Соборна, 4

про стягнення 417 582,00 грн

Представники сторін участі в засіданні суду не брали.

В судовому засіданні 12.05.2022 підписано вступну та резолютивну частини рішення суду без її проголошення.

Фізична особа-підприємець Сивак Віктор Михайлович (далі - ФОП Сивак В.М., позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги до Державного підприємства "Заваллівське управління комунального господарства" (далі - ДП "Заваллівське управління комунального господарства", відповідач) про стягнення 417 582,00 грн, з яких: 407 000,00 грн основного боргу та 10 582,00 грн пені.

В обґрунтування підстав позову зазначено про невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки вугілля № 1 від 10.01.2020 в частині оплати поставленого позивачем вугілля.

Ухвалою суду від 17.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 912/29/22, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд справи призначено на 15.03.2022, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

15.03.2022 суд відкрив розгляд справи по суті.

Представники сторін в засідання суду 15.03.2022 не з`явились.

15.03.2022 на електронну пошту суду від ДП "Заваллівське управління комунального господарства" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, згідно якого відповідач просив відкласти розгляд справи з урахуванням строку дії воєнного стану в Україні. Мотивовано тим, що всі працівники підприємства задіяні до надання послуг місцевому населенню, а також переселенцям, з підстав чого відповідач не має можливості належним чином обґрунтувати свою позицію.

У клопотанні про відкладення відповідачем також зазначено, що позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам, оскільки поставка вугілля на вказану в позовній заяві суму не здійснювалась. Повідомлено про проведення досудового розслідування за заявою ДП "Заваллівське управління комунального господарства" за фактом вчинення шахрайських дій ФОП Сивак В.М. за попередньою змовою з групою осіб із колишнім керівником ДП "Заваллівське управління комунального господарства".

Судом встановлено, що вказане клопотання не містить кваліфікованого електронного підпису, згідно вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Ухвалою від 15.03.2022 розгляд справи відкладено без визначення дати судового засідання та продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву до 12.04.2022 включно.

Ухвалою від 08.04.2022 у справі призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 12.05.2022. В ухвалі зазначено про те, що клопотання ДП "Заваллівське управління комунального господарства" не містить кваліфікованого електронного підпису, з підстав чого таке клопотання не вважається підписаним та поданим з урахуванням наведених вище нормативних вимог. Відповідачу звернуто увагу на окремі положення Господарського процесуального кодексу України щодо закріпленого принципу змагальності сторін, вимог до оформлення заяв/клопотань та порядку подання відзиву.

12.05.2022 продовжено судове засідання з розгляду справи по суті.

Представники сторін в судове засідання 12.05.2022 не з`явились, про поважність причин відсутності суд не повідомлено.

Суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 та Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022

В той же час, Законом України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені, зокрема, повноваження судів (ст. 10).

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів (ч. 3 ст. 26).

Відповідно до пункту 1 рішення Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, звернуто увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

В рекомендаціях Ради суддів України від 02.03.2022 зазначено, що при визначенні умов роботи суду у воєнний час, керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.

Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач отримали у справі всі ухвали суду, у тому числі, ухвалу від 08.04.2022 про призначення дати судового засідання на 12.05.2022 (а.с. 59, 60).

Отже, сторони є такими, що належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення засідання суду.

Поряд з цим, від сторін будь-які клопотання не надходили, про поважність причин відсутності та неможливість явки суд не повідомлено. Відзив на позов відповідачем не подано.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною (частина 3).

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З підстав викладеного та враховуючи наведені вище приписи законодавства, приймаючи до уваги реальну поточну обстановку, що наявна по Кіровоградській області, суд здійснює розгляд справи в судовому засіданні 12.05.2022 за відсутності представників сторін та за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у даній справі.

10.01.2020 між ФОП Сивак В.М. (Постачальник) та ДП "Заваллівське управління комунального господарства" (Покупець) укладено договір №1 (далі - Договір, а.с. 6-7), за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар: вугілля АМ 13-25 в кількості 60 000 кгза ціною 6 800,00 грн на загальну суму 408 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору ціна на Товар встановлюється в національній валюті України з ПДВ, погрузкою та доставкою автомобільним транспортом до місця призначення.

Розділом 4 Договору сторонами погоджено порядок розрахунків. Так, Покупець перераховує кошти Постачальнику лише після поставки Товару. Постачальник, враховуючи особливості функціонування закупівель з коштів бюджету, надає можливість отримання твердого палива у комерційний кредит до 3-х місяців.

Приймання-передача Товару по кількості, проводиться відповідно до товаросупровідних документів (накладна) (п. 5.1. Договору).

За невиконання або часткове виконання обов`язків, які покладені на обидві сторони, відповідальність несеться у відповідності з діючим законодавством (п. 6.1. Договору).

Згідно п. 10.1. Договору його дія припиняється 31.12.2020 повним виконанням сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, за згодою сторін, з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Договір № 1 від 10.01.2020 підписано представниками сторін та скріплено печатками.

15.01.2020 між сторонами оформлено та підписано видаткову накладну № 1 на поставку від ФОП Сивак В.М. до ДП "Заваллівське управління комунального господарства" вугілля в кількості 59,853 т на загальну суму 407 000,00 грн (а.с. 8).

01.09.2020 між сторонами складено Акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого зазначено про заборгованість ДП "Заваллівське управління комунального господарства" перед ФОП Сивак В.М. у розмірі 407 000,00 грн (а.с. 9).

19.11.2021 ФОП Сивак В.М. звернувся до ДП "Заваллівське управління комунального господарства" з претензією про сплату боргу в розмірі 407 000,00 грн, яка отримана відповідачем 27.11.2021 (а.с. 13-14, 17).

Наведені вище обставини та відсутність оплати стало підставою звернення до суду з позовом у даній справі.

Норми права, застосовані судом.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію, зокрема, господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

В силу приписів ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Покупець, відповідно до ч. 1 ст. 691, ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного Кодексу України, зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовим наслідком чого є, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України) встановлює, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. (ч.ч. 1, 3, 4 ст. 74 ГПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86).

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

На підставі укладеного Договору №1 від 10.01.2020, між сторонами виникли зобов`язання, в силу яких позивач зобов`язався поставити відповідачеві Товар, а відповідач - прийняти та оплатити такий Товар в установленому Договором порядку.

На підтвердження поставки Товару до матеріалів справи долучено видаткову накладну № 1 від 15.01.2020, відповідно до якої позивачем поставлено, а відповідачем отримано Товар - вугілля АМ 13-25 в кількості 59,853 т за ціною 6 800,00 грн за тону на загальну суму 407 000,00 грн.

Зазначена видаткова накладна містить реквізити згідно вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме: дату, зміст та обсяг господарської операції, найменування сторін, підписи та печатку обох учасників.

Суд констатує, що вказана видаткова накладна не містить посади і прізвища особи, якою отримано Товар згідно видаткової накладної. Однак, в графі "Прийняв" підпис скріплено печаткою ДП "Заваллівське управління комунального господарства", що надає можливість ідентифікувати і встановити юридичну особу, якою прийнято товар.

Слід також зазначити, що печатки і штампи з повним найменуванням юридичної особи не знаходяться у вільному доступі, що означає, що жодний бажаючий не може використати печатку відповідача у власних цілях. Викрадення печатки або її підроблення та незаконне використання є злочинами, за які Кримінальним кодексом України передбачено покарання, зокрема за ст. ст. 357, 358 Кодексу.

За наявними матеріалами справи, відповідач не заперечує проти автентичності відтиску печатки, а матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату зазначеної печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача.

За вищевказаних обставин, наведена видаткова накладна є первинним документом в розумінні положень наведеного вище Закону, а тому визнається судом як належний і допустимий доказ на підтвердження здійснення господарської операції з поставки товару на суму 407 000,00 грн.

Окрім того, 01.09.2020 між ФОП Сивак В.М. та ДП "Заваллівське управління комунального господарства" складено Акт звірки взаєморозрахунків, за яким зафіксовано наявність заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 407 000,00 грн.

Акт містить підписи керівника і бухгалтера зі сторони ДП "Заваллівське управління комунального господарства" та скріплений печаткою підприємства.

Суд приймає до уваги, що Акт звірки не є документом первинного обліку і правова природа такого документа не визначена. Поряд з цим, посадовими особами відповідача здійснено фактичні дії по підписанню документа з фіксацією заборгованості перед ФОП Сивак В.М. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази з приводу притягнення таких посадових осіб до будь-якого виду відповідальності за неправомірні дії по складенню зазначених документів.

Встановлено, що позивач звертався до відповідача з претензією про сплату заборгованості за Договором і така претензія отримана відповідачем. Однак докази надання будь-якої відповіді на претензію, у тому числі із запереченнями щодо отримання товару, матеріали справи не містять.

Відповідач під час розгляду в суді справи відзиву на позов не подав та своїх заперечень з приводу отримання товару в належно оформлених згідно вимог процесу заявах не виклав. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке надійшло на електронну пошту суду 15.03.2022 та в якому виловлено заперечення щодо фактичної поставки товару, не містить кваліфікованого електронного підпису згідно вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Окрім того, відповідачем не подано жодних доказів на спростування господарської операції, здійснення якої оформлено видатковою накладною № 1 від 15.01.2020.

Як зазначено, законодавчо визначено як одну із засад (принципів) господарського судочинства змагальність сторін.

Принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування на сторони, однак не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню у спосіб, який дозволить дотриматись переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної стороною обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17.

З урахуванням наведеного та наданих сторонами доказів, суд констатує, що позивачем надано докази, які більш вірогідно свідчать про поставку відповідачу товару за видатковою накладною №1 від 15.01.2020 на загальну суму 407 000,00 грн, ніж докази відповідача (в даному випадку - відсутність доказів).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про підтвердження матеріалами справи поставки відповідачеві 15.01.2020 товару, а саме вугілля АМ 13-25 в кількості 59,853 т на загальну суму 407 000,00 грн, щодо розрахунку за який прострочено та не здійснено оплату відповідачем.

З підстав викладеного, позовні вимоги про стягнення з ДП "Заваллівське управління комунального господарства" на користь ФОП Сивак В.М. основного боргу в розмірі 407 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення пені.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 10 582,00 грн (0,1% від суми простроченої заборгованості) з посиланням на абзац 3 частини 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

З аналізу положень ст. 231 Господарського кодексу України вбачається, що вказаною нормою передбачено можливість законодавчого встановлення щодо окремих видів зобов`язань штрафних санкцій, що мають імперативний характер (тобто, їх розмір не може бути змінений за згодою сторін та не залежить від їх волевиявлення), а також можливість законодавчого встановлення щодо окремих видів зобов`язань штрафних санкцій, розмір яких може бути змінений сторонами за умовами договору.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

При цьому, частина друга статті 231 Господарського кодексу України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за певні види правопорушень (порушення вимог щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг), порушення строків виконання НЕГРОШОВОГО зобов`язання) у господарському зобов`язанні, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, якщо інше не передбачено законом або договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18.

Проте, в даному випадку відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором поставки товару № 1 від 10.01.2020 у вигляді прострочення здійснення оплати поставленого Товару, що виключає застосування абзацу 3 частини 2 статті 231 Господарського кодексу України.

Умови укладеного між сторонами Договору не передбачають та не визначають розміру пені за порушення виконання грошового зобов`язання з оплати Товару.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення пені у зв`язку з відсутністю конкретно визначеного її розміру в законі та в договорі.

За таких підстав, позовні вимоги ФОП Сивака В.М. в частині стягнення з ДП "Заваллівське управління комунального господарства" пені у розмірі 10 582,00 грн задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ФОП Сивака В.М. про стягнення з ДП "Заваллівське управління комунального господарства" заборгованості підлягають задоволенню частково на суму 407 000,00 грн основного боргу. У задоволенні позовних вимог в іншій частині суд відмовляє.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інших судових витрат, передбачених ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, сторонами не заявлено.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Заваллівське управління комунального господарства" (26334, Кіровоградська область, Гайворонський район, смт. Завалля, вул. Соборна, 4, ідентифікаційний код 31143622) на користь Фізичної особи-підприємця Сивака Віктора Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заборгованість в розмірі 407 000,00 грн основного боргу, а також 6 105,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Фізичній особі-підприємцю Сивак Віктору Михайловичу за адресою: АДРЕСА_1 і на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 та Державному підприємству "Завалівське управління комунального господарства" за адресою: 26334, Кіровоградська область, Гайворонський район, смт. Завалля, вул. Соборна, 4 та на електронну адресу:.

Повне рішення складено 17.05.2022.

Суддя В.В.Тимошевська