ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

24 лютого 2022 року м. Харків Справа № 913/526/20(913/627/20)
Провадження №913/627/20
про стягнення 19 823 013 грн 57 коп.
у межах справи №913/526/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Свинець» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Свинець.» про банкрутство
Суддя Господарського суду Луганської області Вінніков С.В.
Секретар судового засідання помічник голови суду Бережна Л.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Свинець.» (далі позивач, ТОВ «Свинець.») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою від 11.11.2020 до Приватного акціонерного товариства «Іста-Центр» (далі відповідач, ПрАТ «Іста-Центр») про стягнення заборгованості за договором від 23.12.2013 №5/21-13 у сумі 19 823 013 грн 57 коп.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
Рішенням Господарського суду Луганської області від 01.03.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) позовні вимоги задоволені повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 19 823 013 грн 57 коп., судовий збір у сумі 297 345 грн 20 коп.; стягнуто з позивача в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК Харків обл/мХар Київськ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України, код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - UA3020654, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у сумі 293 141 грн 20 коп.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 рішення Господарського суду Луганської області від 01.03.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 та рішення Господарського суду Луганської області від 01.03.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) залишено без змін.

14.02.2022 ПрАТ «Іста-Центр» звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою від 11.02.2022 про відстрочення виконання судового рішення, у якій просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області від 01.03.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) до 31.08.2022.

Ухвалою суду від 15.02.2022 відкрите провадження за заявою ПрАТ «Іста-Центр» від 11.02.2022 про відстрочення виконання судового рішення; розгляд заяви призначений у судовому засіданні на 24.02.2022.

У судове засідання 24.02.2022 представники сторін не прибули, причин неявки суду не повідомили.

22.02.2022 від позивача на адресу електронної пошти суду надійшов відзив від 21.02.2022, підписаний кваліфікованим електронним підписом, на заяву відповідача про відстрочення виконання судового рішення, яким ТОВ «Свинець.» вимоги заяви відхилило.

Позивач зазначив, що фінансові документи не можуть бути доказами скрутного фінансового становища відповідача, оскільки ці обставини є тільки одним із елементів скрутного фінансового стану.

Указав, що збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем, як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочки та/або розстрочки виконання судового рішення.

Зазначив, що твердження заявника про складне фінансове становище, що спричинене впровадженням карантину та перебуванням підприємства у простої судом не може бути прийнято до уваги, оскільки карантинні заходи мають загальний характер та у повній мірі стосуються обох сторін.

Посилання заявника на те, що покращення фінансового стану підприємства очікується у майбутньому не може братись до уваги, оскільки вказане посилання ґрунтується на основі припущень щодо фінансових розрахунків та аналізу поточного фінансового стану підприємства та його покращення не підтверджено належними та допустимими доказами.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено поняття обов`язковості судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

За змістом ч.1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.ч.1-5 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу судового акту про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

В обґрунтування заяви від 11.02.2022 про відстрочення виконання судового рішення ПрАТ «Іста-Центр» послалось на те, що на даний час існують особливі, незалежні від заявника обставини, які не дають можливості виконати судове рішення без настання для нього негативних наслідків неплатоспроможності та визнання банкрутом.

Відповідач указав, що у березні 2020 року Всесвітня організація охорони здоров`я охарактеризувала спалах COVID-19 у світі як пандемію У зв`язку з поширенням COVID-19 у світі Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», якою були запровадженні карантинні заходи.

Отже, обмеження щодо переміщення людей, товарів, послуг та стримувальні заходи, такі як закриття виробництв та торгівельних закладів різко скоротило попит на продукцію, що виробляється ПрАТ «Іста-Центр». Запроваджені урядами обмеження зумовили розриви ланцюгів постачання, призвели до зменшення обсягів поставок та торговельних операцій. Припинилось отримання відповідачем сировини та комплектуючих, які необхідні для виробництва продукції.

У зв`язку із неможливістю ведення господарської діяльності ПрАТ «Іста-Центр» з квітня 2020 року безперервно перебуває у стані оголошеного вимушеного простою, а з 13.09.2021 робота підприємства зупинена, що підтверджується наказами по товариству. Також зменшилась кількість працівників на товаристві, але з огляду на використання у виробництві небезпечного свинцю та розчинів сірчаної кислоти існує необхідність забезпечення контролю за обладнанням, а тому частково збережено роботу тільки виробничих цехів і підрозділів.

Зазначив, що виробництво продукції у 2021 році різко скоротилось навіть у порівнянні з минулим роком, що підтверджується бухгалтерською довідкою. Як наслідок, скоротилися і надходження грошових коштів. Згідно довідки про дохід та витрати за 1 півріччя 2021 року дохід від основної діяльності ПрАТ «Іста-Центр» склав 85 093 тис. грн, а операційні витрати склали 101 849 тис. грн.

Негайне звернення до виконання судового рішення остаточно зруйнує виробничу діяльність ПрАТ «Іста-Центр» та призведе до його повної неплатоспроможності та, як наслідок, до визнання відповідача банкрутом.

Відстрочення виконання судового рішення дасть змогу зберегти виробничий процес, працівників відповідача та в майбутньому відновити діяльність ПрАТ «Іста-Центр». Вироблена відповідачем продукція є результатом технологічно складного процесу, не може бути повністю заміщена третіми особами, а тому користується сталим попитом. Відновлення виробництва та нарощення обсягів постачання замовникам, з якими у ПрАТ «Іста-Центр» наявні контракти, сприятиме надходженню коштів і дасть можливість виконати рішення суду.

Зазначив, що відстрочення виконання рішення суду не вплине на фінансовий стан ТОВ «Свинець.», не порушить його інтересів та не призведе до негативних наслідків для нього.

Оцінюючи вказані доводи та надані відповідачем на їх підтвердження докази суд виходить з наступного.

Питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п.4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні цієї норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом. Присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення, суд зазначає, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Частиною 1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

У подальшому відповідним постановами Кабінету Міністрів України продовжувалась на всій території України дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Суд зауважує, що вжиті урядом обмежувальні заходи щодо запобігання поширенню хвороби COVID-19, про які вказує відповідач, зокрема, щодо обмеження переміщення людей, товарів, послуг та стримувальних заходів, вплинули на діяльність та фінансовий стан не тільки відповідача, а й позивача.

Отже, указані обставини в однаковій мірі стосуються обох сторін, а тому не є винятковими та не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду у справі.

У той же час, з метою запобігання поширенню коронавірусу з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», Кодексу Законів про працю, закону України «Про охорону праці», розпорядження Дніпровського міського голови від 16.03.2020 №266-р, наказом голови правління ПрАТ «Іста-Центр» від 18.03.2020 №22 оголошено вимушений простій підприємства з 01.04.2020 до 30.04.2020, працівникам підприємства дозволено не виходити на роботу до закінчення вимушеного простою, якщо не виникне термінової потреби відновлення робіт.

Наказом голови правління від 18.03.2020 №23 «Про режим роботи підприємства з 23 березня по 31 березня 2020 року» надано працівникам підприємства відпустку із збереженням заробітної плати з 23 березня по 31 березня 2020 року та заборонено працівникам вхід на територію підприємства в указаний період.

У подальшому наказами голови правління від 24.04.2020 №28, від 07.05.2020 №30, від 15.05.2020 №35, від 21.05.2020 №36, від 19.06.2020 №51, від 31.07.2020 №80, від 31.08.2020 №86, від 15.10.200 №109, від 28.12.2020 №144, від 29.01.2021 №11, від 01.03.2021 №26, від 26.04.2021 №48, від 30.06.2021 №70, від 01.09.2021 №94 продовжувався вимушений простій підприємства, з огляду на що робота підприємства була паралізована, господарська діяльність здійснювалась не у повному обсязі.

Наказом голови правління ПрАТ «Іста-Центр» від 10.09.2021 №100 узагалі зупинено роботу підприємства з 13.09.2021 по 19.09.2021.

У зв`язку з викладеними обставинами виробництво продукції підприємством зменшилось, що підтверджується відповідною довідкою за період з 01.01.2020 по 31.08.2021.

Як указано у звіті незалежного аудитора фінансової звітності ПрАТ «Іста-Центр» станом на 31.12.2020, який складений аудиторською фірмою «Фінансист» економічна загроза викликана не стільки загрозою самого вірусу, як вимушеними обмеженнями, введеними, щоби запобігти його поширенню.

При цьому суд ураховує специфіку діяльності відповідача, у виробництві продукції якого використовуються небезпечні речовини, а саме свинець різних агрегатних станах та розчини сірчаної кислоти на обладнанні, що у свою чергу, обумовлює необхідність підтримання безпеки підприємства шляхом проведення реновації обладнання на критичних ділянках виробництва і залученням для цього працівників, що обумовлює понесення операційних витрат.

Суд погоджується із доводами відповідача про те, що указані обставини в силу їх специфіки мали вплив на фінансовий стан підприємства, який і так був у не найкращому стані у зв`язку із введенням карантинних обмежувальних заходів.

Суд також бере до уваги доводи відповідача про те, що вироблена підприємством продукція є результатом складного процесу та не може бути повністю заміщена третіми особами, користується сталим попитом.

Крім того, вироблені у єдиному виробничому процесі ПрАТ «Іста-Центр» та ТОВ «ДДЗ «Енергоавтоматика» стартерні акумуляторні батареї постачають для потреб Збройних сил України через ТОВ «Торговий дім «Іста», що підтверджується копіями відповідних договорів від 16.12.2016 №16-12/2016-ХБТЗ та від 28.03.2017 №28-03/2017-МБТЗ, які укладені з Державним підприємством «Харківський бронетанковий завод» та Державним підприємством «Миколаївський бронетанковий завод» відповідно.

У той же час за таких обставин наявні налагоджені контакти, відновлення виробництва та нарощення обсягів постачання продукції замовникам сприятиме надходженню коштів та, як наслідок, дасть можливість реально виконати рішення суду.

Крім того, суд бере до уваги надані відповідачем баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2020, звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2020 рік, звіт про рух грошових коштів за 2020 рік, які у кількісному та грошовому виразі свідчать про те, що вищевказані обставини безпосередньо вплинули на господарську діяльність підприємства та його фінансовий стан.

Суд зауважує, що надання відстрочки є більш вигідним для кредиторів відповідача, зокрема і позивача, ніж ліквідація боржника, сприятиме відновленню підприємством виробництва продукції.

Судом не встановлено наявність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували ймовірність завдання чи наявність реальних збитків позивачеві у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань. Позивачем таких доказів суду також не надано.

Суд бере до уваги, що постановою Господарського суду Луганської області від 22.03.2021 у справі №913/526/20 ТОВ «Свинець.» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році» затверджено відповідний перелік таких об`єктів.

Згідно Додатку 1 до вказаного наказу «Перелік державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій та підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності» підлягає приватизації в 2022 році частка держави у статутному капіталі ПрАТ «Іста-Центр» в розмірі 21,5524%.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Отже, наразі стягнення грошових сум за рішенням суду в цій справі на користь позивача в силу імперативних приписів п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» є неможливим, у той же час надання відповідачеві короткочасної відстрочки виконання рішення строком до 31.08.2022 вплине на його фінансовий стан та може попередити банкрутство та ліквідацію підприємства.

Ураховуючи викладене суд приходить до висновку, що надання відстрочки виконання рішення суду не буде занадто та не створить безпідставні привілейовані умови для ПрАТ «Іста-Центр» порівняно з позивачем, а тому заява відповідача від 11.02.2022 про відстрочення виконання судового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом посилання позивача на постанови Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №906/434/17, від 27.06.2018 у справі №813/8842/13-а, до уваги не беруться, оскільки вони ухвалені за інших обставин, у правовідносинах, які не є подібними до спірних.

Керуючись ст.ст.233-235, 240, 331 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Іста-Центр» від 11.02.2022 про відстрочення виконання судового рішення задовольнити.

2. Відстрочити Приватному акціонерному товариству «Іста-Центр» виконання рішення Господарського суду Луганської області від 01.03.2021 у справі №913/526/20(913/627/20) до 31.08.2022.

Ухвала набрала законної сили після її підписання 24.05.2022 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 24.05.2022.

Суддя Сергій ВІННІКОВ