ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2022 р. Справа №907/753/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

Плотніцький Б.Д.

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" за вих. №060122-331р від 06.01.2022 (вх. № ЗАГС 01-05/159/22 від 10.01.2022)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.11.2021 (суддя Пригара Л.І., повний текст складено 09.12.2021)

у справі № 907/753/18

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (надалі ПрАТ "СК "Арсенал Страхування"), м. Київ

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Микуланинця Олександра Васильовича (надалі ФОП Микуланинець О.В.), м. Мукачево Закарпатської області

про стягнення 160 564,54 грн суми страхового відшкодування

за участю учасників справи:

від позивача: не з`явилися

від відповідача: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ФОП Микуланинця О.В. про стягнення 160564,54 грн страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 18.11.2021 у справі № 907/753/18 позов задоволено частково. Стягнуто з ФОП Микуланинця О.В. на користь ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" страхове відшкодування в розмірі 61 435,14 грн, а також 921,53 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд, з врахуванням висновку експертного дослідження та зазначеної у ньому вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, дійшов висновку про обґрунтованість заявленої вимоги в розмірі 61 435,14 грн. Згідно з вимогами ст.1194 ЦК у відповідача виникає обов`язок зі сплати позивачу (страховику, що застрахував автомобіль марки Land Rover Range Rover, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 ) різниці між фактичним розміром шкоди (161 435,14 грн) та здійсненою страховою виплатою (100 000,00грн.), тому такий розмір складає 61 435,14 грн. В решті стягнення коштів відмовлено, в зв`язку з необґрунтованістю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до нього перейшло право вимоги в межах фактичних витрат. Оскільки позивачу було відшкодовано страховою компанією відповідача в добровільному порядку 100 000,00 грн, то з врахуванням ст. 1194 ЦК України, різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою складає 160564,54 грн, яка має бути стягнута з відповідача на підставі ст.1172 ЦК України.

ФОП Микуланинець О.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечив, зазначив, що вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а відтак, просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач та відповідач явку уповноважених представників в жодному судовому засіданні не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія, встановила таке.

28.12.2017 між ПрАТ СК Арсенал Страхування (страховиком) та Товариством з обмеженою відповідальністю КАСКАД СД (страхувальником) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 212/17-Т/П (далі Договір страхування), за умовами якого страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 22.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, зокрема, збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 5 Договору застраховано транспортний засіб марки Land Rover Range Rover, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 , 2016 року випуску (далі застрахований транспортний засіб).

Страхова сума становить 3 500 000 грн. Безумовна франшиза щодо збитків внаслідок ДТП 0,00 % від страхової суми (п. 12.1. Договору страхування).

Строк дії Договору страхування сторонами погоджено з 04.01.2018 по 03.01.2019 (п. 16 Договору).

14.03.2018 о 06 год. 30 хв. на 90 км + 700 м автодороги М-О3 сполученням Київ Харків водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки DAF FT XF 105.460, державний реєстраційний номер: НОМЕР_2 , з напівпричіпом марки Kogel SN 24, державний реєстраційний номер: НОМЕР_3 , не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Land Rover Range Rover, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду нього. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Наведені обставини підтверджуються копіями схеми місця ДТП, а також поясненнями водіїв від 14.03.2018 (а.с. 22-23, т.1).

Вина особи, яка керувала під час скоєння ДТП транспортним засобом марки DAF FT XF 105.460, державний реєстраційний номер: НОМЕР_2 , з напівпричіпом марки Kogel SN 24, державний реєстраційний номер: НОМЕР_3 , гр. ОСОБА_1 встановлена у судовому порядку. Так, постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.04.2018 у справі № 373/481/18 гр. ОСОБА_1 визнано винним у ДТП та, відповідно, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якого притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

14.03.2018 страхувальник ТзОВ КАСКАД СД звернувся до страховика ПрАТ Страхова компанія Арсенал Страхування з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (арк. спр. 33, том 1).

Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику вищевказаного автомобіля в результаті його пошкодження у ДТП, позивачем було замовлено експертне автотоварознавче дослідження зазначеного транспортного засобу, проведення якого доручено Товариству з обмеженою відповідальністю Експертно Асистуюча компанія Фаворит (сертифікат ФДМУ суб`єкта оціночної діяльності № 220/15 від 16.03.2015).

У відповідності до складеного за результатами наведеного автотоварознавчого дослідження Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 3890 від 16.03.2018 (а.с. 39-45 т.1), вартість матеріального збитку станом на 15.03.2018, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Land Rover Range Rover, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 , в результаті аварійних пошкоджень у ДТП, визначено в розмірі 260 630,24 грн.

Відповідно до рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ГРАФ М від 16.03.2018 № (а.с. 24 т.1), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Land Rover Range Rover, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , визначена в розмірі 260 564,54 грн. (в т.ч. ПДВ 43 427 грн. 42 коп.).

У зв`язку зі зверненням страхувальника до позивача із заявою про настання страхового випадку, останнім, згідно з умовами Договору страхування, вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду від 14.03.2018 визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, про що складено відповідний страховий акт № 006.00309018-1 від 22.03.2018 та розрахунок страхового відшкодування (а.с. 32 т.1).

Згідно з вищенаведеним страховим актом та розрахунком, вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу Land Rover Range Rover, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 , склала 260 564,54 грн.

Платіжним дорученням № 988280 від 23.03.2018 позивач перерахував на рахунок страхувальника грошові кошти в сумі 260 564,54 грн. із призначенням платежу Страхова виплата ТОВ КАСКАД СД ТОВ; Акт № 006.00309018-1 від 22.03.2018 Без ПДВ (арк. спр. 27, том 1).

В подальшому зазначені кошти були перераховані страхувальником Товариству з обмеженою відповідальністю АВТО ГРАФ М в якості оплати за здійснені ремонтні роботи згідно з рахунком № 168 від 16.03.2018, що підтверджується копією платіжного доручення № 979 від 19.03.2018 (а.с. 28, т.1) та актом виконаних робіт № LR 800001718 від 07.07.2018 (а.с. 137, т.1).

Станом на дату вчинення ДТП 14.03.2018 відповідач мав чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7104922, укладений з Акціонерним товариством Страхова компанія АХА Страхування.

21.05.2018 Акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування відшкодувало позивачу шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн, що є лімітом відповідальності страховика згідно полісу страхування № АК/7104922. Вказане підтверджується платіжним дорученням №453-259 (а.с. 29. т.1).

15.06.2018 позивач звернувся до відповідача з претензією (а.с. 58 т.1), у якій зазначив, що невідшкодована частина матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу марки Land Rover Range Rover, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , внаслідок ДТП 14.03.2018, в сумі 160 564,54 грн. підлягає стягненню з ФОП Микуланинець О.В. в силу приписів ст. ст. 1172, 1194 Цивільного кодексу України та просив перерахувати вказану суму на користь ПрАТ "СК "Арсенал Страхування".

Вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді.

У зв`язку з вищенаведеним ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ФОП Микуланинця О.В. про стягнення 160564,54 грн. страхового відшкодування.

Приймаючи рішення, судова колегія враховувала таке.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Враховуючи, що відповідальним за заподіяння збитку був водій відповідача, тому, згідно з нормою ст.1172 ЦК України у ФОП Микуланинця О.В. виник обов`язок з відшкодування шкоди, завданої його працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Як зазначалося вище, на момент ДТП відповідач мав чинний Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений із Акціонерним товариством Страхова компанія АХА Страхування, що було підставою для сплати зазначеною страховою організацією позивачу 100 000,00 грн за пошкодження застрахованого автомобіля, - у межах ліміту відповідальності (згідно з умовами полісу).

Приписами ст.1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що ФОП Микуланинець О.В. є особою, відповідальною за заподіяну шкоду як роботодавець та як власник джерела підвищеної небезпеки - субсидіарно, в розмірі, не покритому лімітом відповідальності за полісом № АК/7104922 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Причиною спору у даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення заявленої позивачем суми сплаченого страхового відшкодування.

За змістом ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Згідно п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Як зазначалося вище, між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю КАСКАД СД (страхувальником) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 212/17-Т/П.

За змістом статей 511, 629 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, зазначений договір добровільного страхування ТЗ є обов`язковим до виконання страховиком (позивачем) та страхувальником (Товариством з обмеженою відповідальністю КАСКАД СД), які є сторонами правочину.

Згідно з пунктами 7, 22 Договору страхування, страховим випадком є, зокрема, збитки внаслідок ДТП будь якого пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання.

Згідно з п. 26.1 Договору страхування, для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків страхувальник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту повідомлення страховика про настання страхового випадку надати страховику відповідні документи, зокрема, заяву про виплату страхового відшкодування.

За умовами п. 26.2 Договору страхування, розмір завданих збитків визначається страховиком за участю страхувальника на підставі: документа, де визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених частин чи в цілому об`єкта страхування (дефектної відомості, авто товарознавчої експертизи, Акту огляду транспортного засобу); документа, складеного компетентними органами про обставини, час, місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого об`єкта страхування чи його частин; документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків; наданих речей, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку.

Також страховик має право запросити від страхувальника калькуляцію чи оригінали рахунків за ремонт транспортного засобу, квитанції (чеки, платіжні доручення) про сплату за ремонт транспортного засобу або вартості запасних частин, замінених в ході ремонту (п. 26.3 Договору страхування).

Страхове відшкодування виплачується страхувальнику тільки після того, як будуть встановлені причини та розмір збитку, надані всі документи та речі, які підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків. Страхувальник зобов`язаний надати страховику усі необхідні документи та речі, що підтверджують причини та розмір збитку, перелік яких наведено в п. 26 Договору (п. 27.2 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись із вимогою про стягнення з відповідача коштів в сумі 160 564,54 грн, зіслався на Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 3890 від 16.03.2018 та рахунок на оплату № від 16.03.2018 виданий Товариством з обмеженою відповідальністю АВТО ГРАФ М, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Land Rover Range Rover, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , визначена в розмірі 260 564,54 грн.

У свою чергу, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач в суді першої інстанції вказував на необґрунтованість та явну завищеність наведеної вартості ремонтних робіт, у зв`язку з чим заявою просив суд про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.02.2020 призначено автотоварознавчу експертизу у справі № 907/753/18.

З висновку № 284 від 25.02.2021 експертного автотоварознавчого дослідження вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого застрахованому автомобілю марки Land Rover Range Rover, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , після пошкоджень, заподіяних ДТП 14.03.2018 на момент дослідження складала 155086,89 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Land Rover Range Rover, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , після пошкоджень, заподіяних ДТП 14.03.2018, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та без врахування ПДВ 20%, становить 134 529,28 грн.

При цьому, у висновку експертного дослідження зазначено, що у застрахованого транспортного засобу наявний щонайменше удвічі більший за нормативний фактичний перепробіг (46,1 тис.км у рік), що збільшує коефіцієнт фізичного зносу.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на вищенаведене суд апеляційної інстанції зазначає, що експертом (у висновку) визначено розмір реальних збитків у сумі 134 529,28 грн., які були заподіяні власнику (володільцю) пошкодженого ТЗ саме на момент настання ДТП.

Як вже зазначалося вище, позивачем для відшкодування страхувальнику вартості ремонту ТЗ сплачено кошти у сумі 260 564,54 грн, на підставі рахунку на оплату № від 16.03.2018.

Проте, беручи до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що згідно з нормами статей 1172, 1194 ЦК України, у відповідача виник обов`язок зі здійснення відшкодування власнику (володільцю) пошкодженого автомобіля заподіяної шкоди, розмір якої визначено висновком № 284 від 25.02.2021 експертного автотоварознавчого дослідження і складає 134 529,28 грн + 20 % ПДВ (134 529,28 + 26 905,85 = 161 435,14).

Враховуючи факт страхування відповідачем, як власником транспортного засобу марки DAF FT XF 105.460, державний реєстраційний номер: НОМЕР_2 своєї цивільно-правової відповідальності, за полісом № АК/7104922, укладеним із Акціонерним товариством Страхова компанія АХА Страхування, зазначеною страховою організацією здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 100 000,00 грн. (у межах встановленого ліміту).

Отже, згідно з нормою ст.1194 ЦК, у відповідача наявний обов`язок зі сплати позивачу (страховику, що застрахував автомобіль марки Land Rover Range Rover, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 ) різниці між фактичним розміром шкоди (161 435,14 грн) та здійсненою страховою виплатою (100 000,00 грн), яка складає 61 435,14 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме у зазначеній частині позов є повністю обґрунтованим, що зумовлює наявність підстав для його задоволення (у вказаній частині).

Доводи скаржника про те, що при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля марки Land Rover Range Rover не може враховуватися коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу, суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Обов`язок відповідача зі здійснення відшкодування шкоди, завданої власнику (володільцю) автомобіля марки Land Rover Range Rover (а, відповідно, - позивачу як страховику), виник виключно на підставі норм закону, і, зокрема, - норми ст.1194 ЦК України, якою передбачено відшкодування фактичного розміру шкоди та, відповідно, - сплати різниці між фактичним розміром шкоди і здійсненим страховим відшкодуванням.

Тобто, усі додаткові зобов`язання страховика (позивач), взяті перед страхувальником за договором страхування автомобіля марки Land Rover Range Rover , щодо відшкодування вартості відновлювального ремонту ТЗ без врахування коефіцієнту фізичного зносу, є обов`язковими до виконання лише для позивача і не породжують виникнення жодних додаткових зобов`язань (понад тих, що передбачені законом) у третьої особи (ст.511 ЦК), якою, у даному випадку, є відповідач.

При майновому страхуванні або страхуванні відповідальності сума страхової виплати (страхового відшкодування) за загальним правилом не може перевищувати розміру реальних збитків.

Зазначене підтверджує безпідставність вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 160 564,54 грн, що перевищує розмір реального матеріального збитку, визначеного у ході експертного дослідження та вказаного у відповідному висновку.

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача решти коштів в сумі 99 129,40 грн є необґрунтованою, відповідно правомірно не задоволена судом першої інстанції.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що, приймаючи рішення про часткове задоволення позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Інші доводи, наведені в апеляційних скаргах не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються вищенаведеним.

Водночас, у контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) та Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі, суд вважає, що сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, скаржниками всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили доводи викладені в апеляційних скаргах та спростували правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.11.2021 у справі №907/753/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку та в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді Г.Т. Кордюк

Б.Д. Плотніцький