ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.05.2022 Справа № 908/654/22

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Науменка А.О., розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу

заявника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Манкі Бразерс», ідентифікаційний код юридичної особи 437414113 (пр. Маяковського, буд. 11, оф. 7, м. Запоріжжя, 69035)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Герасько Ксенії Анатоліївни, ІПН НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_2 )

за вимогою про стягнення суми 103 642 грн 98 коп.

Без повідомлення (виклику) заявника і боржника.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Манкі Бразерс» звернулось до Господарського суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Герасько Ксенії Анатоліївни заборгованості у розмірі 103 642 грн 98 коп., яка виникла у зв`язку з несплатою орендної плати за договором № 01-01/2021-Г93ЇБР-10А суборенди нежитлового приміщення від 01.01.2021 за період з 01.02.2022 по 30.04.2022.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 06.05.2022 здійснено автоматизований розподіл заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/654/22 та визначено до розгляду судді Науменку А.О.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

3. До заяви про видачу судового наказу додаються:

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст.ст.76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту заяви, вбачається, що заявником взагалі не вказано серію паспорта боржника та його дата народження, яка є необхідним реквізитом судового наказу для його видачі та виконання.

Номер телефону боржника, вказаний у заяві є недоступним, і з урахуванням місця реєстрації та місця знаходження боржника, вказаних у заяві, суд не має можливості встановити необхідні дані боржника та направити йому копію заяви з додатками для виконання вимог ГПК.

Щодо не надання відповідних доказів в підтвердження реквізитів боржника заявником не наведено жодних доводів у поданій заяві.

До того ж, до заяви в підтвердження суми, на яку заявник просить видати судовий наказ додано договір оренди № 01 нежитлового приміщення від 01.01.2021 між заявником та ТОВ «УЛІСС-ТУР», без будь-яких доказів його виконання; договір № 01-01/2021-Г93ЇБР-10А суборенди нежитлового приміщення від 01.01.2021, укладений між заявником та боржником, акт приймання-передавання нежитлового приміщення за договором суборенди, додаткові угоди до договору суборенди від 01.01.2021 та 23.09.2021; загального (не детального з урахуванням відповідних сум за різні послуги) розрахунку заборгованості; актів наданих послуг та рахунків за період з 01.02.2022 по 30.04.2022, при цьому без доказів виставлення рахунків та не підписаний з боку боржника актів за заявлений період.

Інших доказів на підтвердження правовідносин сторін за спірний період та виникнення заявленої до стягнення заборгованості у заяві не вказано та до неї не додано.

Не наведено відповідних обставин не вручення рахунків та не підписання актів боржником, будь-яких доказів на підтвердження суборенди боржником вказаного приміщення та використання відповідних послуг у заявлений період.

Враховуючи викладене, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами.

Із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

За змістом ч. 1 ст. 153 цього Кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 147, 150, п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Манкі Бразерс» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Герасько Ксенії Анатоліївни заборгованості у розмірі 103 642 грн 98 коп.

Додаток на адресу заявника: оригінал платіжного доручення № 3 від 31.03.2022 про сплату судового збору у розмірі 248 грн 10 коп. (на 1 арк.), копія заяви стягувача про видачу судового наказу із доданими до неї документами, наданих для направлення боржникові в порядку, передбаченому ст. 156 ГПК України.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст. 257 ГПК України.

Ухвала підписана 11.05.2022.

Суддя А.О. Науменко