ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2022 р. Справа№ 910/13088/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022

у справі №910/13088/21 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»

про відшкодування 46 840,75 грн,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

У серпні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПАТ «СК «АРКС») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі - ПАТ «СК «Еталон») про стягнення страхового відшкодування у сумі 46 840,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 22.04.2021 у місті Києві, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 46 840, 75 грн. Заявник вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану потерпілому матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача, визнаним винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тому у позові просило стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 46 840, 75 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.08.2021 за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам надано строк для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 позовні вимоги ПАТ «СК «АРКС» до ПАТ «СК «Еталон» про стягнення страхового відшкодування 46 840, 75 грн задоволено. Стягнуто з ПАТ «СК «Еталон» на користь ПАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у сумі 38 161, 45 грн та судовий збір у сумі 1 849, 38 грн. У решті вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль «Лексус», державний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «СК «Еталон» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/004328781. А тому відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду та згідно з положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» він відповідає за вимогами позивача (ПАТ «СК «АРКС»), як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі, в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Водночас, суд першої інстанції врахував, що відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_1 від 22.04.2021, наданого відповідачем за результатами зовнішнього візуального огляду автомобіля марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2 , були встановлені сліди відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, що тягне за собою зменшення вартості КТЗ. Тому суд дійшов висновку, що коефіцієнт фізичного зносу деталей автомобіля (0,30 %) був правильно визначений експертом та, відповідно, зменшив заявлену до стягнення суму страхового відшкодування.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

У січні 2022 року ПАТ «СК «АРКС» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 частково (в частині відмови у стягненні 8 679, 30 грн) і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 було, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «СК «АРКС» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022, призначено до розгляду апеляційну скаргу у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників. Встановлено учасникам справи строк для подачі відзивів, заяв та клопотань.

Указану ухвалу скаржник отримав 14.02.2022, а відповідач - 15.02.2022, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення відправлень, наявними у матеріалах справи.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18.04.2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд, враховуючи те, що учасники справи були обізнані про апеляційне провадження та мали можливість скористуватися своїми процесуальними правами (подачі відзиву, заявлення клопотань, тощо), вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав з урахуванням Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022 та № 341/2022 від 17.05.2022.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

ПАТ «СК «АРКС» не погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Скаржник вважає, що у висновку щодо визначення коефіцієнту фізичного зносу (далі - КФЗ) суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_1 від 22.04.2021 наданого відповідачем, вказано, що на основі зовнішнього візуального огляду транспортного засобу були сліди відновлювального ремонту, проте акт огляду транспортного засобу «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2 за результатами зовнішнього візуального огляду, проведений ОСОБА_1 , відсутній у матеріалах висновку щодо визначення фізичного зносу, відсутні дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем, відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, результати візуального огляду, додатки, які становлять невід`ємну частину висновку і містять дані стосовно технічного стану колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки.

Також скаржник вказує, що калькуляція вартості відновлювального ремонту за результатами технічного огляду КТЗ оцінювачем не складалася, що є порушенням п. 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а розрахунки проведені відповідачем самостійно. Заява ПАТ «СК «Еталон» щодо визначення коефіцієнту фізичного зносу надійшла до ОСОБА_1 05.11.2021 після отримання ухвали про відкриття провадження відповідачем 02.11.2021 уже після виконання ремонтних робіт, які були оплачені позивачем ще 07.05.2021 на підставі рахунку № ST21003628 TOB «Автосаміт на Столичному» від 06.05.2021, тому ОСОБА_1 не міг здійснити огляд транспортного засобу «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2 в пошкодженому стані після надходження до нього матеріалів від відповідача 05.11.2021, матеріали справи доказів огляду транспортного засобу ОСОБА_1 не містять. Інших доказів попереднього відновлювального ремонту транспортного засобу «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3 матеріали справи не містять, які б могли бути підставою для зменшення суми страхового відшкодування. Разом з цим, судом вірно зазначено, що роздруківка з системи «Audahistory» не може бути прийнята судом, оскільки не підтверджує здійснення ремонтних робіт.

Скаржник також зазначає, що доказів фактичного проведення попереднього відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150», д/н НОМЕР_2 , а саме актів виконаних робіт, рахунків, калькуляцій тощо, матеріали справи не містять, як і не містять доказів проведення зовнішнього візуального огляду транспортного засобу оцінювачем ОСОБА_1 .

5. Вимоги відзиву на апеляційну скаргу та короткий зміст наведених в ній доводів

Відповідач не скористався процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу. Клопотань про продовження строку для вчинення процесуальної дії не надходило. Про апеляційне провадження повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України. До того ж представник сторони 17.02.2022 ознайомився з матеріалами справи.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 146339а0кла від 28.11.2020, укладеного ПАТ «СК «Аха Страхування» (правонаступником якого є ПАТ «СК «АРКС») та ТОВ М-Рей, були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

22.04.2021 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача вищевказаного транспортного засобу, що належить ТОВ М-Рей, під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Лексус», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого вказаним транспортним засобам були завдані механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.05.2021 у справі № 369/6559/21 за фактом вказаної ДТП водій ОСОБА_3 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури СТО № ST21003628 від 06.05.2021 вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3 , склала 46 840,75 грн.

У подальшому, на підставі зазначеного рахунку, страхового акту № ARX2770966 від 06.05.2021 та розрахунку страхового відшкодування позивач відшкодував страхувальнику (потерпілій особі) матеріальний збиток у сумі 46 840, 75 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 777618 від 07.05.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль «Лексус», державний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «СК «Еталон» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/004328781.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду та згідно з положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» він відповідає за вимогами позивача (ПАТ «СК «АРКС»), як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі, в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Матеріали справи свідчать, що 01.07.2021 позивач, як особа, яка здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, звернувся до страховика винної особи - ПАТ «СК «Еталон» із заявою про компенсацію страхового відшкодування у сумі 46 840, 75 грн. Проте, указана заява була залишена відповідачем без задоволення.

Крім того, із акту страхового відшкодування № ARX2770966 від 06.05.2021, а також рахунку СТО № ST21003628 від 06.05.2021, наданих позивачем, вбачається, що коефіцієнт зносу деталей пошкодженого автомобіля марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у даному випадку застосуванню не підлягав.

Водночас відповідач вказував, що з програми Audatex ним було встановлено, що автомобіль «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3 , до настання ДТП 22.04.2021 вже перебував у ремонті, що свідчить про обов`язковість застосування коефіціенту фізичного зносу у даному випадку.

Також згідно зі звітом про оцінку транспортного засобу від 22.04.2021, складеним на замовлення відповідача суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_1 , коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу склав 0, 30 %, у зв`язку з чим страхове відшкодування становить 38 161, 45 грн.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, застосовані ним положення законодавства та межі апеляційного перегляду рішення суду

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між сторонами склалося деліктне зобов`язання. Спір у справі стосується відшкодування витрат, спричинених дорожньо-транспортною пригодою.

З урахуванням зазначених вище положень та, враховуючи межі та вимоги апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у стягненні 8 679, 30 грн. В решті - підстав, передбачених ч. 4 ст. 269 ГПК України - не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль «Лексус», державний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «СК «Еталон». Тобто відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду та згідно з положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» він відповідає за вимогами позивача, як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі, в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Судом встановлено, що 01.07.2021 ПАТ «СК «АРКС», як особа, яка здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, звернувся до страховика винної особи - ПАТ «СК «Еталон» із заявою про компенсацію страхового відшкодування у сумі 46 840,75 грн, тобто із дотриманням річного строку, передбаченого положенням ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте, указана заява була залишена відповідачем без задоволення.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах у справі № 910/6094/17 від 02.05.2018, у справі № 910/5001/17 від 12.03.2018, у справі № 910/20199/17 від 01.06.2018, у справі № 910/22886/16 від 01.02.2018, у справі № 910/171/17 від 02.10.2018.

Згідно з п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ, тощо.

Із акту страхового відшкодування № ARX2770966 від 06.05.2021, а також рахунку СТО № ST21003628 від 06.05.2021, наданих позивачем, вбачається, що коефіцієнт зносу деталей пошкодженого автомобіля марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у даному випадку застосуванню не підлягав.

Водночас за змістом п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів коефіцієнт фізичного зносу підлягає застосуванню у разі, якщо складові частини кузова, кабіни, рами транспортного засобу відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Так, заперечуючи проти розміру витрат на ремонт, відповідач вказував, що з програми Audatex ним було встановлено, що автомобіль «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3 , до настання ДТП 22.04.2021 вже перебував у ремонті, що свідчить про обов`язковість застосування коефіцієнту фізичного зносу у даному випадку.

Крім того, згідно зі звітом про оцінку транспортного засобу від 22.04.2021, складеним на замовлення відповідача суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_1, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу склав 0, 30 %, у зв`язку з чим страхове відшкодування становить 38 161, 45 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність відомостей в системі Audatex, про які стверджував відповідач, не можуть бути належними доказами того, що відповідний ремонт автомобіля Тойота був дійсно проведений, оскільки вказана програма містить інформацію лише щодо проведення розрахунку вартості ремонту транспортного засобу, що не може свідчити про фактичне виконання відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля до ДТП. А тому у вказаній частині приймаються доводи скаржника.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_1 від 22.04.2021 наданого відповідачем, за результатами зовнішнього візуального огляду автомобіля марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3 , були встановлені сліди відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, що тягне за собою зменшення вартості КТЗ. Відповідно, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що коефіцієнт фізичного зносу деталей цього автомобіля (0, 30 %) був правильно визначений експертом.

При цьому суд апеляційної інстанції відхиляє заперечення скаржника стосовно моменту складання звіту з огляду на те, що положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не мітять заборони щодо моменту проведення звіту. До того ж, доказів проведення ремонту на момент розгляду справи та того, що ремонтувалася та сама частина транспортного засобу, скаржником не надані. А тому такі доводи сторони відхиляються як необґрунтовані.

Отже, правомірним є висновок суду про те, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 38 161, 45 грн, що підтверджується страховим актом відповідача № 136/01/50/2021/1 від 11.11.2021. Відповідно, вимоги апеляційної скарги визнаються необґрунтованими.

Щодо інших доводів скаржника суд апеляційної інстанції відхиляє їх як необґрунтовані з огляду на те, що вони не спростовують встановлених у справі обставин стосовно наявності підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу до розміру заявленої до стягнення суми страхового відшкодування.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні частини позовних вимог про стягнення 8 679, 30 грн страхового відшкодування, у зв`язку з безпідставністю вказаного розміру страхового відшкодування (без урахування коефіцієнту фізичного зносу).

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині (у частині відмови в позові) - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281, 28 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/13088/21 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/13088/21 в оскаржуваній частині (у частині відмови в позові) - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім