ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2022 Справа № 914/3970/21

За позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Приватного малого підприємства Гал Тор, м. Львів

про стягнення 23 769, 04 грн.

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Дзюби М.Р.

Представники:

від позивача: Карасюк М.В. - представник;

від відповідача: Мочернюк М.В. - директор

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Приватного малого підприємства Гал Тор про стягнення 23 769, 04 грн.

Ухвалою суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі № 914/3970/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 24.01.2022.

Ухвалою суду від 24.01.2022 розгляд справи відкладено на 21.02.2022. В судовому засіданні, 21.02.2022, оголошено перерву до 10.03.2022. Ухвалою суду від 10.03.2022 розгляд справи відкладено на 04.04.2022. В судовому засіданні, 05.05.2022, оголошено перерву до 16.05.2022.

Представник позивача в судове засідання 16.05.2022 з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та в усних поясненнях.

Представник відповідача в судове засідання 16.05.2022 з`явився, позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 16.05.2022 проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (надалі позивач, орендодавець) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного малого підприємства Гал Тор (надалі відповідач, орендар) про стягнення 23 769, 04 грн неустойки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 18.10.1999 між сторонами у справі укладено договір оренди нежитлових приміщень за № 4506 (далі договір), відповідно до якого орендодавець на підставі витягу з протоколу № 5 засідання конкурсної комісії з питань розподілу нежитлових приміщень від 01.07.1999; експертної оцінки від 04.08.1999 виготовленої ДП "Бюро Львів"; договорів на техобслуговування засобів комп`ютерної техніки від 24.09.1999 та від 30.09.1999 здав, а орендар прийняв в оренду з 08.07.1999 до 08.07.2004 терміном на п`ять років у користування нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Лобачевського, 23.

У зв`язку з відсутністю заперечень щодо продовження договору оренди з обох сторін, договір був пролонгований на той самий термін і на тих самих умовах. Востаннє до 08.07.2019. Відтак з 09.07.2019 договір припинив свою дію.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.12.2019 у справі № 914/1799/19, що залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.07.2020, позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ПМП Гал Тор задоволено частково: зобов`язано ПМП Гал Тор повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення, загальною площею 179, 8 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Любачевського, буд. 23 та стягнуто 1 192, 10 грн. неустойки (за період з 25 липня 2019 по 31 липня 2019).

Пунктом 15.6. договору передбачено, що відповідач зобов`язаний при припиненні або розірванні договору оренди повернути протягом 15-ти днів звільнений об`єкт оренди за актом приймання-передачі в належному санітарно-технічному стані, обумовленому договором оренди.

Однак, всупереч умовам укладеного договору та вимог вищезазначених законодавчих актів та судових рішень, відповідач взяті на себе зобов`язання належно не виконав, об`єкт оренди за актом приймання-передачі вчасно не повернув.

Як зазначено в постанові від 24.02.2021 про закінчення виконавчого провадження ВП № 62296996, боржником лише 15.09.2020 повернуто об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення, загальною площею 179,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Лобачевського, буд. 23.

Як відображено у довідці про заборгованість від 09.12.2021 № 4-2302-49252, станом на 06.12.2021 відповідач має заборгованість зі сплати неустойки за договором від 18.10.1999 № 4506 у розмірі 23 769, 04 грн, яка нарахована за період з 01.08.2019 по 15.09.2020, оскільки протягом цього часу відповідач без законних правових підстав користувався приміщенням, що було об`єктом за договором оренди, стягнення якої є предметом цього позову.

Позиція відповідача.

Заперечуючи позовні вимоги представник відповідача зазначає, що ним за період 01.08.2019 по 01.09.2022 сплачено орендних платежів на суму 17 990, 00 грн, хоча позивач вважає, що за цей період відповідачем сплачено лише 14 726, 96 грн. Відтак, підприємством сплачено суму більшу за суму орендних платежів, тому у відповідача повністю відсутня заборгованість.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи із таких мотивів.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Як встановлено судом, 18.10.1999 між Управлінням комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради, правонаступником якого є Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, та ПМП Гал Тор укладено договір оренди нежитлових приміщень за № 4506, відповідно до якого орендодавець на підставі витягу з протоколу № 5 засідання конкурсної комісії з питань розподілу нежитлових приміщень від 01.07.1999; експертної оцінки від 04.08.1999 виготовленої ДП "Бюро Львів"; договорів на техобслуговування засобів комп`ютерної техніки від 24.09.1999 та від 30.09.1999 здав, а орендар прийняв в оренду з 08.07.1999 до 08.07.2004 терміном на п`ять років у користування нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Лобачевського, 23.

Відповідно до п. 3 договору, розрахунок орендної плати здійснюється у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 та від 18.05.1998 № 699. Орендна плата за місяць (опл. міс) становить 205,32 грн. + ПДВ з 01.08.1999.

Згідно п. 5 договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. За орендоване приміщення орендар повинен щомісяця до 10 числа сплатити орендну плату за попередній місяць.

Орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату з урахуванням її індексації і ПДВ; при припиненні або розірванні договору повернути орендодавцю протягом 15-ти днів звільнений об`єкт оренди по акту прийому-передачі нежитлових приміщень ЖЕКу в належному санітарно-технічному стані, обумовленому договором оренди (п.п. 15.1, 15.6 договору).

Договір був укладений терміном до 08.07.2004 року включно, однак в подальшому договір неодноразово пролонговувався на той самий термін і на тих самих умовах, востаннє до 08.07.2019 року, що підтверджується позивачем, матеріалами справи, а також встановлено у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 27 вересня 2017 року у справі 914/1084/16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 лютого 2018 року у справі №914/1084/16, якою судове рішення апеляційної інстанції залишено в силі.

Отже, договір оренди з 09.07.2019 року договір припинив свою дію.

Відповідно до ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані який було обумовлено договором.

Відповідно до п. 15.6. договору, орендар зобов`язаний при припиненні договору повернути орендодавцю протягом 15-днів звільнений об`єкт оренди по акту приймання-передачі нежитлових приміщень в належному санітарно технічному стані, обумовлену договором оренди.

Таким чином, з огляду на наведені положення договору та норми чинного законодавства, відповідач був зобов`язаний повернути об`єкт оренди протягом 15 днів з моменту припинення дії договору за актом здачі приймання.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.12.2019 у справі № 914/1799/19, що залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.07.2020, позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ПМП «Гал Тор» задоволено частково: зобов`язано ППМ Гал Тор повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення, загальною площею 179, 8 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Любачевського, буд. 23 та стягнуто 1 192, 10 грн. неустойки (за період з 25 липня 2019 по 31 липня 2019).

Як зазначено в постанові про закінчення виконавчого провадження від 24.02.2021 ВП № 62296996, боржником 15.09.2020 повернуто об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення, загальною площею 179,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Лобачевського, буд. 23.

Згідно з ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З врахуванням положень ч. 2 ст.785 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача за період з 01.08.2019 по 15.09.2020 неустойку в розмірі 23 769, 04 грн.

Як вбачається з відповіді позивача на відзив відповідача, ним враховано всі платежі відповідача, зокрема за період з 01.08.2019 по 15.09.2020 відповідачем було сплачено 17 990, 00 грн сімома платежами, з них позивачем зараховано в рахунок стягнення пені суму в розмірі 2 070, 91 грн. При цьому, позивач керувався положеннями ст. 534 ЦК України, відповідно до якої у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Оскільки, відповідач сплачував орендну плату з порушенням строків сплати, встановлених договором та мав заборгованість з орендної плати та пені, а його платежів було недостатньо для виконання всіх грошових зобов`язань, тому позивач, в порядку ст. 534 ЦК України, стягував в першу чергу пеню, а в другу основний борг.

Відповідно до ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за сплачується пеня.

Проте, суд вважає дії позивача щодо нарахування пені за період з 01.08.2019 по 15.09.2020, а в подальшому і зарахування частини сплачених відповідачем сум в рахунок погашення пені в розмірі 2 070, 91 грн такими, що вчинені без достатніх правових підстав, оскільки з 09.07.2019 договір між сторонами припинив свою дію, а розмір пені за несвоєчасну сплату орендних платежів повинен бути визначений в договорі (у даному випадку розмір пені був визначений в п. 7 договору). Враховуючи наведене, суд вважає що сплачена відповідачем сума в розмірі 2 070, 91 грн підлягала зарахуванню позивачем в рахунок оплати за користування майном, а не в рахунок сплати пені.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку в розмірі 21 698, 13 грн. В задоволенні позовних вимоги в частині стягнення з відповідача суми в розмірі 2 070, 91 грн слід відмовити.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 123, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного малого підприємства Гал Тор (79019, м. Львів, Лобачевського, 23, ) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) 21 698, 13 грн неустойки та 2 072, 22 грн судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 23 травня 2022 року.

Суддя Манюк П.Т.