ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2022 Справа № 904/8560/21

За позовом: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик, м. Львів

про стягнення 300 052, 42 грн.

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Дзюби М.Р.

Представники сторін:

від позивача: Лактіонова Х.Б. представник;

від відповідача: не з`явився.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик про стягнення 300 052, 42 грн за договором про закупівлю від 18.05.2020 № 291.

Ухвалою від 25.10.2021 Господарський суд Дніпропетровської області передав за територіальною підсудністю до Господарського суду Львівської області матеріали справи № 904/8560/21.

09.12.2021 матеріали справи № 904/8560/21 надійшли до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2021, позовні матеріали у справі № 904/8560/21 передано на розгляд судді Манюку П.Т.

Ухвалою суду від 13.12.2021 відкрито провадження у справі № 904/8560/21 за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 10.01.2022. Ухвалою суду від 10.01.2022 підготовче судове засідання відкладено на 31.01.2022. Ухвалою суду від 31.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 28.02.2022. Ухвалою суду від 28.02.2022 розгляд справи відкладено на 28.03.2022. Ухвалою суду від 28.03.2022 розгляд справи відкладено на 18.04.2022. Ухвалою суду від 18.04.2022 розгляд справи відкладено на 05.05.2022.

В судове засідання, 05.05.2022, представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, ухвали суду були скеровані відповідачу за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача та на адресу суду не повернуті відділенням поштового зв`язку. Про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи свідчить також клопотання його представника від 06.01.2022 про відкладення судового засідання.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 05.05.2022 справу розглянуто по суті та оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі позивач) звернулось в Господарський суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик (надалі відповідач) про стягнення 300 052, 42 грн за договором про закупівлю від 18.05.2020 № 291 (надалі договір).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами процедури відкритих торгів між сторонами у справі був укладений договір про закупівлю від 18.05.2020 № 291. Предметом закупівлі відповідно до договору є: бензин А-95, бензин А 92 у вигляді скретч-карток (талонів). За умовами договору відповідач зобов`язаний 2020 році поставити (передати) позивачу бензин А-95, бензин А 92, у вигляді скретч-карток (талонів) за кодом ДК 021-2015 (СРУ): 09130000-9 Нафта і дистиляти, а позивач прийняти та оплатити такий товар (п.п. 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати позивачем при пред`явленні відповідачем рахунку на оплату після підписання сторонами накладної за товар.

На підставі виставленого відповідачем рахунку, позивач на виконання своїх зобов`язань за договором здійснив оплату товару (платіжне доручення від 25.05.2020 № 2362), що підтверджується актом приймання- передачі паливних карток на пальне від 21.05.2020, згідно видаткової накладної від 21.05.2020 № 210520/1.

З 18.12.2020 відповідачем здійснена заміна скретч-карток (талонів) на паливні картки відповідно до акту приймання-передачі паливних карток від 17 грудня 2020 року.

З січня 2021 року бензин по паливних картках відповідача на АЗС не відпускався через відсутність на них коштів.

Внаслідок неможливості позивачем в строки та спосіб встановлені договором отримати переодплачений товар, виникли не виконанні відповідачем зобов`язання на суму 260 523,12 грн, щодо передачі нафтопродуктів у кількості бензину А-95 (319 літрів на суму 6 201, 36 грн), бензину А-92 (13 762 літрів на суму 254 321,76 грн).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення суми переодплаченого товару. Крім стягнення основного боргу в розмірі 260 523, 12 грн, позивач просить суд стягнути з відповідача, на підставі п. 7.3 договору, на свою користь пеню в розмірі 21 292, 68 грн та штраф в розмірі 18 236, 62 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з таких мотивів.

Згідно з ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, 18 травня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик (постачальник) уклали договір № 291 про закупівлю за державні кошти, відповідно до умов п.1.1. якого постачальник зобов`язується у 2020 році поставити (передати) замовникові товар, зазначений в рахунку та накладних, а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Найменування (номенклатура, асортимент) товару: бензин А-95 скретч-картки (талони), бензин А-92 скретч-картки (талони) код ДК 021-2015 (СРУ): 09130000-9 Нафта і дистиляти (п.1.2. договору).

Кількість товару (кількісні, якісні, технічні характеристики предмету закупівлі за цим договором): бензин А92 - 42 110 літрів (у вигляді скретч-карток (талонів); бензин А95 5 420 літрів (у вигляді скретч-карток (талонів). Кінцевий термін дії скретч-карток (талонів) має бути не менш ніж 1 (один) рік з дня придбання. У разі зміни форми випуску скретч-карток (талонів), скретч-картки (талони) мають бути замінені (п.1.3. договору).

Обсяг закупівлі товару може бути зменшений залежно від реального фінансування видатків (п.1.4. договору).

Згідно п. 3.1. договору, ціна цього договору становить 883 557,60 грн, у тому числі ПДВ.

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником при пред`явленні постачальником рахунку на оплату товару після підписання сторонами накладної на товар (п. 4.1. договору).

До рахунка додається накладна на фактично отриманий товар. Оплата товару здійснюється замовником в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника згідно виставленого рахунку (п.п. 4.2, 4.3. договору).

Згідно п. 4.4. договору, замовник зобов`язаний сплатити вартість товару протягом п`яти календарних днів з моменту отримання рахунку на товар.

Згідно п. 6.3. договору, постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку (передачу) товару у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку (передачу) товару, якість яких відповідає умовам, встановленим розділом II цього договору; повідомити постачальника про зміну форми випуску скретч-карток (талонів), та безкоштовно замінити скретч-картки (талони), не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку заміни таких скретч-карток (талонів).

На виконання умов п.п. 4.1, 4.2. договору, Товариством з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик передано, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято паливні картки (талони) на відпуск бензину А92 - 42 110 літрів (у вигляді скретч-карток (талонів); бензин А95 5 420 літрів (у вигляді скретч-карток (талонів), про що сторони підписали видаткову накладну від 21.05.2020 № 210520/1 на загальну суму 883 557, 60 грн з ПДВ.

Згідно п.1.3. договору кінцевий термін дії скретч-карток (талонів) має бути не менш ніж 1 рік з дня придбання, тобто строк дії придбаних позивачем скретч-карток (талонів) до 21.05.2021.

З січня 2021 року відповідач не здійснює відпуск бензину А-92 та А-95 по скретч картках для заправки автомобілів позивача з причини відсутності коштів на паливних скретч картках через мережі партнерських АЗС. У зв`язку із чим позивач направив на адресу відповідача претензію від 01.02.2021 № 2, в якій просив виконати зобов`язання за договором, у відповіді на яку (від 11.02.2021 № 1166) відповідач повідомив про збої в системі комункації, обліку та видачі пального та вжиття ним заходів, необхідних для виконання договірних зобов`язань.

16.03.2021 позивач направив на адресу відповідача претензію № 3 про необхідність виконання зобов`язань за договором та сплати на рахунок Головного управління пені та штрафу. У відповіді на претензії від 05.03.2021 № 1606, відповідач визнав неможливість відпуску товару, не спростував факт порушення договірних зобов`язань та гарантував виконання умов договору в повному обсязі.

Талон, відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 N 281/171/578/155 це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Відповідно до ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були передані позивачу відповідні талони, проте, лише щодо частини з них позивачу вдалося отримати придбаний товар, що не спростовано належними і допустимими доказами відповідачем. Так, не отовареними залишались талони у кількості 319 літрів на суму 6 201, 36 грн (бензин А-95) та у кількості 13 762 літрів на суму 254 321, 76 грн (бензин А-92). Загальна вартість неотриманого позивачем бензину згідно вказаних талонів становить 260 523, 12 грн.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільний кодекс України).

Відповідно до ст. 669 Цивільного кодексу України, визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи встановлені вище обставини, що не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу і наявність у позивача права на отримання від відповідача суми вартості товару, який з незалежних від позивача причин не міг бути отриманий згідно з умовами договору на запропонованих відповідачем АЗС по придбаних у відповідача талонах. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що у випадку порушень строків поставки товару постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1 % вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 0.1 % вартості непоставленого товару за кожен день прострочення у сумі 21 292, 68 грн за період з 01.03.2021 по 21.05.2021 та штраф у розмірі 7 % за прострочення понад 30 днів поставки товару у сумі 18 236, 62 грн.

Право сторін визначити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу, передбачено частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України.

Суд враховує, що одночасне стягнення штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, а у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 910/10939/18, від 27.09.2019 у справі № 923/760/16, від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18, від 28.08.2019 у справі № 910/11944/18, від 02.04.2019 у справі № 910/7398/18.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 7 % штрафу в розмірі 18 236, 62 грн є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 21 292, 68 грн за період з 01.03.2021 по 21.05.2021. Однак, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2021 у справі № 904/4317/21 вже було стягнено з відповідача за неналежне виконанням останнім умов договору № 291 про закупівлю за державні кошти від 18 травня 2020 року пеню в розмірі 16 891, 34 грн за період з 18.12.2020 по 01.03.2021. Таким чином, позивач у даній справі повинен був здійснити нарахування пені за період не з 01.03.2021, а з 02.03.2021 по 21.05.2021. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 21 034, 56 грн. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення пені слід відмовити.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 124, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик (79044, м. Львів, вул. Єфремова, 84/1Б, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) суму в розмірі 304 291, 22 грн, з них:

- 260 523, 12 грн основного боргу;

- 18 236, 62 грн штрафу;

- 21 034, 56 грн пені;

- 4 496, 92 грн судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 травня 2022 року.

Суддя Манюк П.Т.