ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
01.02.2022 Справа № 905/2140/21
Суддя - Говорун О.В.
Позивач - Фізична особа-підприємець Шиліна Олена Борисівна.
Відповідач - Фізична особа-підприємець Животенко Наталія Володимирівна.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фізична особа-підприємець Ковтун Олена Михайлівна.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фізична особа-підприємець Шилін Юрій Олександрович.
Представники учасників справи:
від позивача Шиліна О.Б., Моїсеєнко К.О., Поддашкіна О.Ю.;
від відповідача Сокольська О.О.;
від третьої особи 1 не з`явився;
від третьої особи 2 не з`явився.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що строк дії договору оренди сплив. Зобов`язання за договором оренди щодо своєчасної оплати відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим просить припинити його дію з 30.04.2020 на підставі п.п.9.1, 9.2 договору, а переважне право ФОП Животенко Н.В. на його продовження відсутнім.
До суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача, зокрема, просив закрити провадження у справі. В обґрунтування заяви зазначив, що спір у розглядуваній справі виник із правовідносин між сторонами договору оренди від 01.06.2017, який укладений між фізичними особами-орендодавцями, а саме Ковтун О.М., Шиліною О.Б., Шиліним Ю.О. та орендарем ФОП Животенко Н.В. Даний спір стосується захисту цивільного права, зокрема, випливає із договірних відносин, є приватноправовим і за суб`єктним складом підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки як фізичних осіб-орендодавців, так і фізичної особи-підприємця-орендаря. Вказане узгоджується з правовими позиціями, наведеними у постановах Великої Палати Верховного суду від 27.11.2019 у справі №675/33/19, у постанові від 12.11.2019 у справі №920/40/19, у постанові Верховного суду від 26.05.2020 у справі №905/914/19.
Крім того, в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа №243/4844/20 за позовом ФОП Животенко Н.В., Ковтун О.М., Шиліна Ю.О., до Шиліної О.Б. про визнання укладеною додаткової угоди від 21.04.2020 до договору оренди від 01.06.2017.
При цьому постановою Донецького апеляційного суду від 25.08.2021 у справі №243/4844/20 скасовано ухвалу місцевого суду про закриття провадження та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з того, що спір між сторонами договору оренди від 01.06.2017 стосується захисту цивільного права та має розглядатись в порядку цивільного судочинства.
Вказану позицію підтримав Верховий Суд у своїй постанові від 23.12.2021 у справі №243/4844/20, якою залишив без змін постанову Донецького апеляційного суду від 25.08.2021.
До суду подані письмові пояснення, в яких позивач та його представники не погодились з позицією представника відповідача та зазначили, що спір належить до господарської юрисдикції, оскільки позивач має статус Фізичної особи-підприємця і нерухоме майно використовує виключно як підприємець. Договір оренди нерухомого майна з якого виникли спірні правовідносини є господарським договором, а майно, яке є предметом договору, використовується виключно у підприємницькій діяльності, тому зазначений спір повинен вирішуватись судом за правилами господарського судочинства.
Дослідивши клопотання відповідача про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.
012.06.2017 між орендодавцями-фізичними особами ОСОБА_1 , Шиліною О.Б., Шиміним Ю.О. та орендарем ФОП Животенко укладено договір оренди будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми «Шервуд», розташовані за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, м.Святогірськ, вул.Соснова, б.5 строком до 30.05.2020.
Відповідно до п.1.1. договору, орендодавці передають, а орендар приймає в строкове платне користування без права викупу будівлі і споруди, зазначені в цьому договорі, для досягнення мети оренди і зобов`язується оплачувати орендодавцем орендну плату.
Згідно з п.2.1 договору, оренди, об`єкт оренди передається орендарю для здійснення діяльності готелів і подібних засобів тимчасового розміщення та надання послуг харчування.
Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
Разом з тим за приписами частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ч.1, 2 ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Згідно з ч.2 ст.4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Частиною першою статті 20 ГПК України унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна із сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
Визначаючи юрисдикцію спору необхідно зважати як на суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, так і на відповідний суб`єктний склад учасників у цій справі.
Отже, враховуючи те, що договір оренди від 01.06.2017 був укладений між фізичними особами (орендодавцями) та відповідачем - фізичною особою-підприємцем (орендарем), а спір в цій справі виник щодо відсутності у відповідача переважного права на продовження цього договору та стягнення заборгованості з орендної плати за цим договором на користь сторони договору оренди позивача, яка при укладанні договору виступала саме як фізична особа, а отже цей спір виник не ув`язку із здійсненням позивачем підприємницької діяльності, суд дійшов висновку про те, що цей спір стосується захисту цивільного права позивача, зокрема випливає з договірних відносин, є приватноправовим, і за суб`єктним складом підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки як фізичної особи (позивача), так і фізичної особи-підприємця (відповідача).
Набуття позивачем статусу фізичної особи підприємця після укладання договору оренди від 01.06.2017 не змінює характер правовідносин між сторонами договору оренди, які виникли на час його укладання.
Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Таким чином, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі.
За змістом ч.2 ст.231 ГПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
Згідно з ч.4 ст.231 ГПУ України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
В судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про повернення судового збору сплаченого за подання позову.
Отже, оскільки провадження у справі закривається у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, враховуючи наявність відповідного клопотання, сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу.
Керуючись п.1 ч.1, ч.ч. 2, 3, 4 ст.231, ст.234 ГПК України
Роз`яснити Шиліній Олені Борисівні, що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції місцевого загального суду.
Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складений 11.02.2022.

Строк пред`явлення до виконання до 12.02.2025.

Суддя О.В. Говорун