РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.05.2022Справа № 910/2364/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

до Дочірнього підприємства "Санаторій "Україна" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

про стягнення 248 811,12 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "Санаторій "Україна" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про стягнення 248 811,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач повністю не виконав свої грошові зобов`язання за договором розподілу природного газу №094202І1Н9FР016 від 01.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/2364/22, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 21.02.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення №632 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04060, м. Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7/1.

Поштове відправлення №632 повернулося на адресу суду, у графі причини повернення зазначено: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до частини першої статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно частини другої статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин першої, другої статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитися із вищевказаною ухвалою у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 01.01.2016 на підставі заяви-приєднання №094202І1Н9FР016 укладено договір розподілу природного газу, за яким позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з розподілу природного газу, а відповідач - приймати та оплачувати їх вартість у розмірі, строки та порядку, визначеному умовами договору.

Відповідно до пункту 6.8 договору, надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаними між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Позивач у період з вересня 2020 року по грудень 2021 року надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 290 743,79 грн, що підтверджується актами наданих послуг від 30.09.2020, від 31.10.2020, від 30.11.2020, від 31.12.2020, від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.03.2021, від 30.04.2021, від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 31.07.2021, від 31.08.2021, від 30.09.2021, від 31.10.2021, від 30.11.2021, від 31.12.2021.

Також, 12.03.2021 між сторонами підписано договір №1-2021/58F810-5157-21 про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, відповідно до умов якого боржником визнано заборгованість перед кредитором (позивачем), яка утворилася за надані послуги за період з вересня 2020 року по березень 2021 року у сумі 107 645,43 грн, та боржник зобов`язується її оплатити на умовах розстрочки строком на 6 місяців до 30.09.2021.

Як зазначає позивач, відповідач частково здійснив оплату наданих послуг на загальну суму 60 784,40 грн.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.6 договору розподілу природного газу передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта надання послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Судом встановлено, що строк оплати за надані послуги з розподілу природного газу є таким, що настав.

Як зазначає позивач, відповідач не оплатив надані послуги розподілу природного газу у повному обсязі, у результаті чого у відповідача утворилася прострочена заборгованість у розмірі 221 277,89 грн, яка складається із простроченої заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості у розмірі 46 861,00 грн та простроченої заборгованості за надані послуги протягом квітня-грудня 2021 року у розмірі 174 416,89 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 221 277,89 грн є правомірною та підлягає задоволенню повністю.

Позивач просить суд стягнути з відповідача: на підставі договору про реструктуризацію заборгованості - пеню у розмірі 4 842,35 грн та штраф 5% у розмірі 4 490,10 грн; на підставі договору про розподіл природного газу пеню у розмірі 10 390,15 грн.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.1 договору про реструктуризацію заборгованості передбачено, що у разі несвоєчасного внесення або не внесення платежів відповідно до Графіку погашення заборгованості боржник сплачує кредитору пеню у розмірі 0,2% від суми боргу за кожен день прострочення платежу.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 4 842,35 грн, нарахованої за загальний період з 01.05.2021 по 02.02.2022.

Відповідно до пункту 3.2 договору про реструктуризацію заборгованості у разі, якщо боржник прострочив оплату за даним договором більше одного місяця, боржник додатково сплачує кредитору штраф у розмірі 5% від суми боргу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено арифметичну помилку при підрахунку суми штрафу, який нараховано на підставі підпункту 4 пункту 1.2 договору про реструктуризацію заборгованості.

За перерахунком суду, загальний розмір штрафу, який підлягає стягненню на підставі пункту 3.2 договору про реструктуризацію заборгованості, складає 4 481,02 грн.

Пунктом 8.2 договору розподілу природного газу передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, пеня підлягає нарахуванню тільки протягом шести місяців з дня прострочення зобов`язання.

Заявлені позивачем періоди часу нарахування пені на заборгованість за квітень 2021 року з 11.05.2021 по 02.02.2021, за травень 2021 року з 11.06.2021 по 02.02.2022, за червінь 2021 року з 11.07.2021 по 02.02.2022, знаходяться поза межами шестимісячного строку, встановленого статтею 232 Господарського кодексу України.

За розрахунком суду, правомірними є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 8 885,43 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 796,69 грн та інфляційні втрати у розмірі 1 435,53 грн - за прострочення виконання зобов`язань за договором про реструктуризацію заборгованості, та 3% річних у розмірі 2 070,70 грн та інфляційні втрати у розмірі 3 507,72 грн за прострочення виконання зобов`язань за договором розподілу природного газу.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3 % річних та інфляційних втрат за порушення зобов`язань за договором розподілу природного газу, та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за договором про реструктуризацію заборгованості, суд дійшов висновку, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 796,69 грн за прострочення виконання зобов`язань за договором про реструктуризацію заборгованості, та 3% річних у розмірі 2 070,70 грн та інфляційні втрати у розмірі 3 507,72 грн за прострочення виконання зобов`язань за договором розподілу природного газу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язань за договором про реструктуризацію заборгованості, суд дійшов висновку що позивачем неправильно зазначено індекс інфляції за липень 2021 року, у зв`язку із чим допущено помилку.

За розрахунком суду, правомірними є вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язань за договором про реструктуризацію заборгованості у розмірі 1 413,76 грн.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Санаторій "Україна" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (04060, м. Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7/1, ідентифікаційний код 02649621) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (08150, Київська область, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, ідентифікаційний код 20578072) 221 277 (двісті двадцять одна тисяча двісті сімдесят сім) грн 89 коп. суми заборгованості, 13 727 (тринадцять тисяч сімсот двадцять сім) грн 78 коп. пені, 4 481 (чотири тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 02 коп. штрафу, 2 867 (дві тисячі вісімсот шістдесят сім) грн 39 коп. 3% річних, 4 921 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять одна) грн 48 коп. інфляційних втрат та 3 709 (три тисячі сімсот дев`ять) грн 14 коп. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк