ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2022 р. Справа № 911/247/22

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтодом»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Векторбуд-Плюс»

про стягнення 247 294, 42 грн.

Представники: не викликалися

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецавтодом» звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою б/н від 21.01.2022 (вх. № 305 від 24.01.2022) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Векторбуд-Плюс» заборгованості за договором № 03/09-20 про надання послуг спецтехніки від 01.09.2020 у розмірі 247 294, 42 грн, з яких: 197 570, 00 грн. основного боргу, 10 506, 25 грн. 3 % річних та 39 218, 17 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати наданих послуг.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.01.2022 відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та зобов`язано сторін вчинити певні дії.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 11.02.2022 (вх. № 133/22 від 14.02.2022), в яких він просить долучити до матеріалів справи витребувані судом документи.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи на адресу, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і позовних матеріалах, відзив на позовну заяву не надіслав.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

01.09.2020 між сторонами укладено договір № 03/09-20 про надання послуг спецтехніки, за умовами якого позивач зобов`язався надати послуги спецтехніки, вказаної у додатку № 1 до договору (протокол узгодження договірної ціни), які полягають у наданні вказаної техніки у справному стані та водіїв для надання послуг, виконання будівельних робіт відповідно до заявок та на строк, визначений відповідачем (далі послуги), а відповідач зобов`язався оплатити позивачу зазначені послуги у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.1 договору послуги, що є предметом цього договору, надаються позивачем самостійно.

Згідно з п. 2.2 договору факт надання позивачем послуг, що є предметом цього договору посвідчується актом здачі-приймання наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що датою виконання послуг вважається дата підписання акту здачі-приймання наданих послуг.

Відповідно до п. 3.1.1 договору позивач зобов`язався вчасно та належним чином надати послуги, що є предметом цього договору за вказаними відповідачем технічними характеристиками під контролем та за вимогами відповідача.

Згідно з п. 3.2.1 договору відповідач зобов`язався оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені цим договором.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що ціна послуг узгоджено сторонами у додатку № 1 до договору (протокол узгодження договірної ціни), та розраховуються з погодинною вартістю послуг.

Відповідно до п. 4.3 договору сума грошових коштів за надані послуги підлягає сплаті відповідачем у строк протягом 5 банківських днів з дня підписання акту здачі-приймання наданих послуг.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його укладення. Договір є укладеним з дня досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов, які передбачені даним договором.

Згідно з п. 6.3 договору строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору та є строком з дня набуття договором чинності та до « 31 серпня 2021 р.». При відсутності заперечень з боку однієї із сторін договір вважається пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах.

На виконання умов договору позивачем були надані відповідачу послуги, які полягають у наданні спецтехніки на загальну суму 595 590, 00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами надання послуг № 9-35 від 25.09.2020 на суму 28 160, 00 грн, № 10-12 від 20.10.2020 на суму 87 120, 00 грн, № 10-37 від 26.10.2020 на суму 29 920, 00 грн, № 11-5 від 06.11.2020 на суму 28 160, 00 грн, № 12-1 від 04.12.2020 на суму 224 660, 00 грн, № 12-9 від 11.12.2020 на суму 126 770, 00 грн, № 12-10 від 16.12.2020 на суму 55 800, 00 грн, № 12-21 від 17.12.2020 на суму 15 000, 00 грн, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Крім того, до матеріалів справи позивачем надано рахунки, що виставлялись відповідачу на оплату послуг, а саме: рахунок на оплату № 241 від 25.09.2020 на суму 28 160, 00 грн, рахунок на оплату № 260 від 06.10.2020 на суму 27 280, 00 грн, рахунок на оплату № 273 від 12.10.2020 на суму 31 680, 00 грн, рахунок на оплату № 281 від 16.10.2020 на суму 28 160, 00 грн, рахунок на оплату № 301 від 26.10.2020 на суму 29 920, 00 грн, рахунок на оплату № 307 від 02.11.2020 на суму 28 160, 00 грн, рахунок на оплату № 359 від 27.11.2020 на суму 224 669, 00 грн, рахунок на оплату № 369 від 07.12.2020 на суму 126 770, 00 грн, рахунок на оплату № 375 від 14.12.2020 на суму 55 800, 00 грн, рахунок на оплату № 385 від 24.12.2020 на суму 15 000, 00 грн. Загальна сума вказаних рахунків становить 595 590, 00 грн.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, відповідач за надані позивачем послуги спецтехніки розрахувався лише частково, а саме на суму 398 020, 00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах банківською випискою вих. № 118.425-48-7 від 01.02.2022, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 197 570, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією б/н від 06.12.2021 про сплату існуючої заборгованості за надані послуги згідно договору № 03/09-20 про надання послуг спецтехніки від 01.09.2020. В підтвердження надсилання вказаної претензії позивачем до суду надано копії рекомендованого повідомлення № 270 та фіскального чеку Укрпошти від 06.12.2021.

Однак, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо здійснення оплати за отримані послуги, на претензію не відповів, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, належних та допустимих доказів, які підтверджують належне виконання ним зобов`язань за договором № 03/09-20 про надання послуг спецтехніки від 01.09.2020 суду не надав.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк оплати за надані позивачем послуги на момент розгляду справи настав, борг відповідача перед позивачем на час ухвалення рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 197 570, 00 грн основного боргу є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Крім того, зважаючи на те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення оплати за отриманий товар, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати з простроченої суми грошового зобов`язання.

Згідно розрахунку позивача 3 % річних з простроченої суми за період з 05.12.2020 по 20.01.2022 складають 10 506, 25 грн, а інфляційні втрати з простроченої суми за період з грудня 2020 року по січень 2022 року 39 218, 17 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, період обчислення 3 % річних та інфляційних втрат починається з наступного дня після дати, в яку зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних, здійснений позивачем за кожний акт здачі-прийняття наданих послуг окремо, та встановлено, що він є невірним, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду прострочення, без врахування положень п. 4.3 договору та ст. 253 Цивільного кодексу України.

Таким чином, за розрахунком суду, зробленим з урахуванням п. 4.3 договору та ст. 253 Цивільного кодексу України, 3 % річних підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 10 307, 80 грн.

Разом з тим, перевіряючи розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, судом встановлено, що він є невірним, оскільки при нарахуванні інфляційних втрат за актом надання послуг № 12-9 від 11.12.2020 на суму 126 770, 00 грн позивачем визначено та застосовано період прострочення грудень 2020 січень 2022 року, який є невірним, так як індекс інфляції повинен нараховуватись лише за повний місяць заборгованості, при цьому інфляційні втрати за вказаним актом надання послуг повинні бути розраховані із врахуванням положень п. 4.3 договору.

Отже, за розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 37 946, 94 грн інфляційних втрат.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 03/09-20 про надання послуг спецтехніки від 01.09.2020 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 245 824, 74 грн, з яких: 197 570, 00 грн основного боргу, 10 307, 80 грн 3 % річних та 37 946, 94 грн інфляційних втрат, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 198, 45 грн 3 % річних та 1 271, 23 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 129, 237-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтодом» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Векторбуд-Плюс» (08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Привокзальна, будинок 21, офіс 15, ідентифікаційний код - 35614971) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтодом» (62340, Харківська область, Харківський район, село Черкаська Лозова, вулиця Лозівська, будинок 10А, ідентифікаційний код - 41182626) 197 570 (сто дев`яносто сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн 00 коп. основного боргу, 10 307 (десять тисяч триста сім) грн 80 коп. 3 % річних, 37 946 (тридцять сім тисяч дев`ятсот сорок шість) грн 94 коп. інфляційних втрат та 3 687 (три тисячі шістсот вісімдесят сім) грн 37 коп. - судового збору.

3. В частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Векторбуд-Плюс» 198 (сто дев`яносто вісім) грн 45 коп. 3 % річних та 1 271 (одна тисяча двісті сімдесят одна) грн 23 коп. - інфляційних втрат відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13.05.2022.

Суддя Т.В. Лутак