РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.02.2022Справа № 910/18060/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/18060/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГК 19" (Україна, 40000, Сумська обл., м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 60, кв. 52; ідентифікаційний код: 39552076)

до Міністерства юстиції України (Україна, 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код: 00015622)

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_1

та за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Сумської міської ради; Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр реєстрації майнових прав" Лебединської районної ради Лєпкової Олени Олександрівни

про визнання протиправним та скасування наказу

Представники учасників справи:

від позивача: Гуріна Г.В., ордер серії СМ № 126 від 19.01.2022;

від відповідача: Качур Т.В., в порядку самопредставництва;

від третіх осіб: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК 19» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.01.2021 № 309/5 «Про задоволення скарги» в частині скасування рішень від 21.12.2018 № 44779098, від 28.12.2018 № 44900814, прийнятих державним реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстрації майнових прав» Лебединської районної ради Лєпковою Оленою Олександрівною.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ було прийнято відповідачем всупереч вимогам п. 8 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, як зазначає позивач, його не було повідомлено про час та місце розгляду скарги відповідачем, що позбавило позивача права бути присутнім при розгляді скарги та подати свої заперечення по суті скарги, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, залучено Сумську міську раду та Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстрації майнових прав» Лебединської районної ради Лєпкову Олену Олександрівну до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а також ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, підготовче засідання призначено на 15.12.2021.

06.12.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує, що державний реєстратор Лєпкова О.О. під час прийняття оскаржуваних рішень не встановила, що заявлене речове право на нежитлове приміщення не підлягало державній реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки заявлений для реєстрації об`єкт являє собою тимчасову некапітальну споруду, а відтак державний реєстратор належним чином не перевірила документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав на об`єкт, що цілком правомірно виправлено відповідачем шляхом скасування рішень державного реєстратора за наслідком розгляду скарги Сумської міської ради. Що ж до стверджуваних позивачем процесуальних порушень, то відповідач зазначає про занадто формалізований підхід позивача до тлумачення ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 10, 11 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.

09.12.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме матеріалів розгляду скарги Сумської міської ради від 19.08.2020.

14.12.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення щодо позову, у яких заявниця підтримує заявлені вимоги з мотивів, викладених у позові.

15.12.2021 на електронну пошту, а 17.12.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

У підготовче засідання 15.12.2021 з`явились представники сторін, представники третіх осіб не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання треті особи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 15.12.2021 судом було прийнято до розгляду відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, долучено до матеріалів справи докази відповідача, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 19.01.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2021, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, третіх осіб було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 19.01.2022.

У підготовче засідання 19.01.2022 з`явились представники сторін, представники третіх осіб не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання треті особи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 19.01.2022 присутніми представниками сторін надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.02.2022.

У судове засідання 16.02.2022 з`явились представники позивача та відповідача, представники інших учасників справи не з`явились, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання вони були повідомленні належним чином і їх явка обов`язковою судом не визнавалась.

Представник позивача надала суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача надала суду усні пояснення по суті спору, проти позову заперечувала.

У судовому засіданні 16.02.2022 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

21.12.2018 державним реєстратором КП «Центр реєстрації майнових права» Лебединськоі районної ради Сумської області Лєпковою Оленою Олександрівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44779098, яким за Краснопольською Нелею Володимирівною зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0023, яка перебуває у комунальній власності Сумської міської ради.

Як вбачається із акту приймання-передачі нерухомого майна від 26.12.2018 та протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК 19» від 26.12.2018, ОСОБА_1 передала Товариству з обмеженою відповідальністю «ГК 19» нерухоме майно, що належить їй на праві приватної власності, а саме нежитлове приміщення, площею 50,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Суми, пр-т. Лушпи Михайла, буд. 47 як внесок до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК 19».

На підставі вищевикладеного, 28.12.2018 за Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК 19», відповідно до рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації майнових права» Лебединської районної ради Сумської області Лєпковоі Олени Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 44900814) зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0023.

21.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК 19» звернулось до Сумської міської ради із заявою про надання в оренду терміном на 10 років земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Сумської міської ради № 4701-МР від 27.02.2019 позивачеві надано в оренду вищезазначену земельну ділянку.

18.04.2019 між Сумьсокю міською радою як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК 19» як орендарем укладено Договір оренди земельної ділянки, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0023, загальною площею 0,0025 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п. 1.1).

У цьому ж пункті договору зазначено, що на земельній ділянці знаходиться нежитлове приміщення, а згідно пункту 2.1 Договору земельна ділянка за функціональним призначенням надається в оренду під магазином для роздрібної торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами, згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель - 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

23.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК 19» як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 16.9 кв.м., що розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,0025 га з кадастровим номером :01:003:0023.

Внаслідок чого, приватним нотаріусом Нагорною Наталією Василівною прийнято рішення (індексний номер 48810697 від 23.09.2019) про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0023.

Враховуючи викладене, між Сумською міською радою, Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК 19» та ОСОБА_2 10.10.2019 укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 18.04.2019 в частині заміни орендаря.

Однак, в подальшому, приватним нотаріусом Нагорною Наталією Василівною прийнято рішення (індексний номер 498106597 від 22.11.2019) про скасування реєстрації права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна та зареєстровано право власності за позивачем. Підставою для вказаної реєстраційної дії слугував договір № 11893 від 22.11.2019 про розірвання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.

19.08.2020 Сумська міська рада звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просила скасувати рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації майнових права» Лебединськоі районної ради Сумської області Лєпкової Олени Олександрівни № 447790098 від 19.12.2018 та № 44900814 від 28.12.2018 щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду зазначеної скарги, наказом Міністерства юстиції України № 309/5 від 27.01.2021 спірні рішення державного реєстратора скасовано.

Як свідчить висновок від 16.09.2020 колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України, підставою для прийняття зазначеного наказу стало те, що державним реєстратором не перевірено документи надані для проведення державної реєстрації, внаслідок чого оскаржуваними рішеннями зареєстровано речове право на об`єкт, який не підлягає державній реєстрації, а саме на тимчасову некапітальну споруду.

Вважаючи свої права порушеними внаслідок прийняття відповідачем цього наказу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Також цей Закон спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Зокрема, статтею 37 цього Закону врегульовано порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги, зокрема, на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір). Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (частина 9 статті 37 Закону № 1952-IV).

Так, процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1128, Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, зокрема, через закінчення встановленого законом строку подачі скарги.

За приписами пункту 6 Порядку № 1128, якщо під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку встановлено наявність підстав для відмови в її задоволенні, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає не пізніше десяти робочих днів з дня її реєстрації рішення про відмову в задоволенні такої скарги із зазначенням мотивів такої відмови. Рішення про відмову у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації з підстави оформлення її без дотримання вимог, визначених законом, не позбавляє скаржника права на повторне звернення з такою скаргою в межах визначеного законом строку.

Згідно п. 8 ч. 8 ст. 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа, дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю, до суб`єкта розгляду скарги, особою, яка вважає, що її права порушено, може бути подано скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України. При цьому, скаржником має бути дотримано вимоги Закону щодо строків подання скарги, що, в свою чергу, впливає на прийняття Міністерством юстиції України та його територіальними органами мотивованого рішення про відмову у задоволенні скарги або задоволення (повне чи часткове) скарги. Тобто, Міністерство юстиції України позбавлено дискреційних повноважень щодо вирішення питання щодо правових наслідків пропуску відповідного строку звернення, оскільки це питання врегульоване законодавством та не передбачає альтернатив.

Проте, як вбачається з оскаржуваного наказу та висновку комісії, який слугував підставою для його прийняття, обставини отримання Сумською міською радою інформації про реєстраційні дії взагалі не перевірялися. Не зазначено, коли скаржник дізнався чи міг дізнатися про порушення його прав оспорюваними рішеннями державного реєстратора.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що стаття 37 Закону № 1952-IV, як і приписи Порядку № 1128 не вимагають витребування від скаржника доказів щодо дня, коли він дізнався чи міг дізнатись про порушення його прав, чим і доводить відсутність підстав для відмови у розгляді скарги.

Разом з цим, суд вважає, що такий висновок ґрунтується на хибному тлумаченні положень Порядку № 1128, який визначає, що встановлення обставин, зокрема, закінчення строку подачі скарги, належить саме органові, який розглядає таку скаргу, що в контексті обставин цієї справи, відповідачем зроблено не було.

Спір стосується скасування рішень державного реєстратора від 21.12.2018 № 44779098 та від 28.12.2018 № 44900814 про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Сумська область, місто Суми, проспект Лушпи Михайла, будинок 47 на земельній ділянці комунальної власності, загальною площею 0,0025 га з кадастровим номером :01:003:0023 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

За встановленими обставинами справи, після прийняття зазначених рішень державним реєстратором, між Сумською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК 19» був укладений договір оренди земельної ділянки від 18.04.2019, предметом якого була саме земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0023, загальною площею 0,0025 га, яка знаходиться за адресою: м. Суми, пр-т. Михайла Лушпи, буд. 47.

У пункті 1.1 цього договору зазначено, що на земельній ділянці знаходиться нежитлове приміщення, а згідно пункту 2.1 договору земельна ділянка за функціональним призначенням надається в оренду під магазином для роздрібної торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами, згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель - 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Таким чином, принаймні з 18.04.2019 Сумська міська рада могла дізнатись про існування нежитлового приміщення на належній їй земельній ділянці, яка передається в оренду і саме з цієї дати слід починати відлік часу на оскарження рішення державного реєстратора про реєстрацію речового права на таке нежитлове приміщення.

Натомість, як свідчать матеріали справи, зі скаргою Сумська міська рада звернулась до Мін`юсту лише 19.08.2020, тобто поза межами встановленого строку, що є підставою для відмови у задоволенні скарги згідно приписів п. 8 ч. 8 ст. 37 Закону № 1952-IV та п. 6 Порядку № 1128.

Відповідачем же, всупереч наведених положень, прийнято скаргу до розгляду, що свідчить про протиправність рішення Міністерства юстиції України та є безумовною підставою для скасування спірного наказу.

Пунктом 10 Порядку № 1128 встановлено, що для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

За приписом пункту 11 Порядку № 1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1128 копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально.

Зі змісту наведених вище положень можна дійти висновку, що Міністерство юстиції України повинно обрати і притримуватися такої процедури розгляду скарги, за якої не тільки скаржник, але й суб`єкт оскарження та зацікавлені особи повинні бути обізнаними про подання скарги, дату, час і місце її розгляду. Інакше кажучи, обрати форму повідомлення зацікавленої особи про скаргу і порядок її розгляду, які з погляду стороннього зовнішнього спостерігача має свідчити про поінформованість суб`єкта оскарження чи зацікавленої особи, а також про об`єктивну спроможність суб`єктів реєстраційних відносин виразити і донести до Міністерства юстиції України свою позицію щодо доводів скарги.

Недотримання порядку розгляду скарги у вимірі наведеного, мети, значення і призначення державної реєстрації, за наслідками якої один із суб`єктів реєстраційних дій втрачає відповідне право, а інший набуває, і при цьому відбувається обмеження права першого на можливість щонайменше донести свою позицію про правильність дій державного реєстратора чи суб`єкта державної реєстрації прав, не може і не повинно визнаватися формальним порушенням.

При цьому, неприбуття осіб, яких було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Тобто, неприбуття лише належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду скарги. Якщо ж на засідання не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то це перешкоджає розгляду скарги.

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказав на те, що його не було повідомлено про розгляд скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання пунктів 10, 11 Порядку № 1128, 11.09.2020 о 15:23 на офіційному веб-сайті Мін`юсту було розміщено оголошення про засідання колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарги Сумської міської ради від 19.08.2020, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.09.2020 за № 18844-26-20 щодо об`єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Сумська обл., м. Суми, пр-т Лушпи Михайла, буд. 47. До кола заінтересованих осіб включено й Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК 19» (позивача).

В підтвердження наведених обставин матеріали справи містять лист ДП «Національні інформаційні системи» № 3517/14.2-11 від 11.09.2020 із посиланням на відповідне оголошення.

У постанові Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 802/1421/17-а зазначено, що та обставина, що повідомлення про час і місце розгляду скарги шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту є належним повідомленням позивача, не свідчить про нівелювання обов`язку суб`єкта розгляду скарги надати заінтересованим особам копії скарги, що має на меті забезпечити обізнаність осіб, чиї інтереси зачіпаються, про її подання, зміст та розгляд.

Також у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №822/1874/17 зроблено висновок про те, що на Міністерство юстиції України покладено обов`язок забезпечення участі заінтересованих осіб у розгляді скарги шляхом належного повідомлення з метою реалізації їхнього права на захист, подання відповідних пояснень. У контексті норми пункту 11 Порядку розгляду скарг суд дійшов висновку, що обставини належного повідомлення всіх осіб, яких стосується скарга, призначена до розгляду на засіданні відповідної комісії, сприяють належному виконанню відповідачем своїх функцій та мають істотне значення для вирішення скарги. При цьому Верховний Суд з огляду на передбачені законом вимоги зазначив, що якщо скаржника, суб`єкта, дії якого оскаржуються, або інших заінтересованих осіб не повідомлено про час та місце розгляду скарги або йому не надіслано скарги, комісія не має законних підстав розглядати скаргу по суті. У зв`язку з зазначеним суд дійшов висновку, що позивач був фактично позбавлений можливості належним чином підготуватися до засідання Комісії та надавати відповідні письмові пояснення (хоча і був присутнім на цьому засіданні).

З наданих до суду матеріалів розгляду скарги Сумської міської ради від 19.08.2020 вбачається, що серед додатків було долучено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК 19» від 21.01.2019 про надання земельної ділянки в оренду, в якій зазначено контактний номер телефону цього товариства.

Таким чином, попри те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засоби зв`язку із позивачем відсутні, відповідач отримав інформацію про його контактний номер телефону із долучених до скарги матеріалів.

Доказів повідомлення відповідачем позивача, як заінтересованої особи, телефонограмою матеріали справи не містять.

Відтак, на переконання суду, Міністерство юстиції України в повній мірі не виконало вимоги Порядку № 1128 щодо дотримання прав та інтересів позивача, як заінтересованої особи, в частині належного повідомлення позивача про дату, час та місце засідання Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції та надання останньому копії скарги з доданими до неї документами при розгляді скарги Сумської міської ради, в зв`язку з чим позивач був фактично позбавлений можливості належним чином підготуватися до засідання Колегії.

В контексті викладеного, суд вважає релевантним правовий висновок, викладений в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), де суд визнав незаконне та непропорційне втручання у права заявника, гарантовані статтею 1 Першого протоколу Конвенції. Суд у цьому рішенні підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Щодо тверджень відповідача про відсутність порушеного права, суд зазначає наступне.

На підставі частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права (п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

У справі, що розглядається, позовні вимоги спрямовані на захист майнових прав позивача, порушених оскаржуваним наказом відповідача, яким, як встановлено вище, незаконно скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 309/5 від 27.01.2021 "Про задоволення скарги" в частині скасування рішень від 21.12.2018 №44779098, №44900814, прийнятих державним реєстратором Комунального підприємства "Центр реєстрації майнових прав" Лебединської районної ради Лєпковою Оленою Олександрівною.

3. Стягнути з Міністерства юстиції України (Україна, 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код: 00015622) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГК 19" (Україна, 40000, Сумська обл., м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 60, кв. 52; ідентифікаційний код: 39552076) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.05.2022

Суддя О.В. Нечай