РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2022Справа № 910/1343/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 5 636,39 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 5 636,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі положень статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у відповідача виник обов`язок відшкодувати збитки понесені в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/1343/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 07.02.2022 направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення №559 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №559 вбачається, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 у справі №910/1343/22 вручено уповноваженому представнику відповідача - 14.02.2022.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.06.2015 ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території будинку №9 по вулиці Леніна у місці Дніпропетровську, не надав перевагу у русі автомобілю марки Honda, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , у результаті чого сталося зіткнення. Після зіткнення автомобіль марки Honda, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 скоїв наїзд на автомобіль марки Citroen, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 06.07.2015 у справі №199/4372/15-п ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП.

Із матеріалів справи вбачається, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Україна" згідно полісу №АІ/4130250.

За приписами статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Враховуючи, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, винної у заподіянні збитків, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Україна", останній відповідно до статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повинен відшкодувати нанесену його страхувальником шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Як вбачається із матеріалів справи, внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль марки Citroen, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 .

Між фізичною особою-підприємцем Шиян Д.С. (цесіонарій) та ОСОБА_4 (цедент) було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого цедент відступає цесіонарію, а цесіонарій приймає і зобов`язується оплатити цеденту усі права вимоги, що виникли у цедента у зв`язку із фактом настання ДТП за участю автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Пунктом 1.2 договору відступлення права вимоги передбачено, що фізична особа-підприємець Шиян Д.С. займає місце кредитора в зобов`язаннях, що виникли із вищезазначеної ДТП, у тому числі права одержання грошового відшкодування нанесеної шкоди майну ОСОБА_4 , від винної особи, страхової компанії або від МТСБУ, в передбачених Законом випадках.

Загальна сума боргу (страхове відшкодування), право вимоги сплати якого передається, складає 11 796,00 грн (пункт 1.3 договору відступлення права вимоги).

04.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" та фізичною особою-підприємцем Шиян Д.С. було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №1/04-03/2016, за яким фізична особа-підприємець Шиян Д.С. передає Товариству з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" усі права вимоги виплати страхового відшкодування відповідно до додатку №1 до цього договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" набуває право вимоги в зобов`язаннях, що виникли із вищезазначеного договору відносно усіх прав, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі (пункт 1.2 договору про надання фінансових послуг факторингу).

Статтею 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до додатку №1 до договору №1/04-03/2016 від 04.03.2016 позивач набув права вимоги виплати страхового відшкодування у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" згідно полісу №АІ/4130250 за завдану ОСОБА_1 у ДТП шкоду.

За твердженням позивача, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Україна", порушуючи умови полісу №АІ/4130250, не здійснило виплату страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 відкрито провадження у справі №910/842/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна".

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про грошові вимоги до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та із уточненням до заяви про грошові вимоги, в тому числі і за договором №1/04-03/2016 та страховим полісом №АІ/4130250 на суму 20 381,39 грн, з яких 11 796,00 грн - розмір завданого збитку, 879,37 грн - 3% річних, 4 757,02 грн - інфляційні втрати, 2 949,00 грн - пеня.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі №910/842/18 були визнані вимоги позивача в повному обсязі та внесені до реєстру кредиторів, у тому числі за договором №1/04-03/2016 від 04.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі №910/842/18 постановлено ліквідувати Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Україна" у зв`язку з неможливістю останнього виконати свої зобов`язання перед кредиторами.

У зв`язку з ліквідацією Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна", позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату заборгованості, в тому числі за страховим полісом №АІ/4130250 на суму 20 381,39, з яких 11 796,00 грн - розмір завданого збитку, 879,37 грн - 3% річних, 4 757,02 грн - інфляційні втрати, 2 949,00 грн - пеня.

Відповідач виплатив позивачу 11 796,00 грн відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка відбулась 06.06.2015 за участю транспортного засобу марки Citroen, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

За твердженням позивача, відповідач лише частково виконав зобов`язання за полісом №АІ/4130250 та не виконав зобов`язання перед позивачем зі сплати 879,37 грн - 3% річних та 4 757,02 грн - інфляційних втрат, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Пунктом 20.3 статті 20 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Тобто, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" визначено обов`язкові умови для проведення відповідачем регламентних виплат за страховика, що визнаний банкрутом або ліквідований, а саме: підтвердження факту визнання страховика банкрутом або його ліквідації; наявність невиконаних зобов`язань страховика за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; недостатність коштів та майна страховика для виконання цих зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі №910/842/18 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Україна" та закрито провадження у справі.

Вказаною ухвалою встановлено, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені, у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

З огляду на викладене суд вважає доведеним факт недостатності коштів та майна страховика - учасника Моторного (транспортного) страхового бюро України для задоволення вимог його кредиторів.

Таким чином, станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду, його визнано кредитором Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" - банкрута із грошовими вимогами, в тому числі за полісом №АІ/4130250 на суму 20 381,39, з яких 11 796,00 грн - розмір завданого збитку, 879,37 грн - 3% річних, 4 757,02 грн - інфляційні втрати, 2 949,00 грн - пеня.

Отже, в даному випадку, на підставі пункту 20.3 статті 20 та статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" має місце перехід обов`язків до відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ліквідованого страховика.

При цьому, відповідач не звільняється від обов`язку сплачувати за страховика, що допустив прострочення виплати суми страхового відшкодування, передбачені законом суми 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, оскільки ці нарахування в силу закону є невід`ємною частиною боргу зі сплати страхового відшкодування за договором страхування.

Розмір грошової вимоги та обґрунтованість такої вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" встановлені у справі №910/842/18, мають преюдиційне значення і не потребують повторного доказування відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 879,37 грн - 3% річних та 4 757,02 грн - інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 600,00 грн.

01.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" та Адвокатським об`єднанням "Дефендерс" було укладено договір №96 про надання правової допомоги, за яким адвокатське об`єднання зобов`язалося надавати клієнту правову допомогу, а клієнт - оплачувати надані послуги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано додаткову угоду №1 до договору №96 від 01.06.2020 та акт приймання-передачі №458 від 24.01.2022 на суму 4 600,00 грн.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені статею 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг, предмет та підстави позовних вимог, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на послуги адвоката є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю

2. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, бульвар Русанівський, буд. 8, ідентифікаційний код 21647131) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (36023, м. Полтава, вул. Колективна, буд. 10, ідентифікаційний код 37686922) 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) грн 37 коп. - 3% річних, 4 757 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят сім) грн 02 коп. - інфляційних втрат, 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн - витрат на правову допомогу та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн - витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк