ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2022 р. Справа№ 910/14774/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України,

матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2021, (повний текст складено 14.11.2021)

у справі № 910/14774/21 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бейкер Тіллі Україна»

про стягнення заборгованості у розмірі 135 000,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бейкер Тіллі Україна» про стягнення заборгованості у розмірі 135 000 грн. 00 коп.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за договором про надання послуг з аудиту фінансової звітності за 2014-2015 роки, складеної у відповідності до МСФЗ, №16/61-Т від 12.07.2016.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2021 у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» відмовлено у повному обсязі.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 28.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2021 по справі № 910/14774/21, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2021 по справі № 910/14774/21 повністю, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що він має право у порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України на повернення 135000,00 грн.

4.2. Вказує на те, що навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання. Строк позовної давності починає свій відлік з часу отримання ТОВ «Бейкер Тіллі Україна» вимоги щодо повернення отриманої попередньої оплати, адже умовами договору не передбачено порядок повернення попередньої оплати. Крім того, сам відповідач зберігаючи кошти позивача у сумі 135 000,00 грн не здійснив дій щодо повернення самостійно вказаних коштів.

4.3. Також, апелянт вважає, що судом першої інстанції не оцінено достатність та взаємних зв`язок доказів у їх сукупності, у порушення вимог ст. ст. 7, 86 Господарського процесуального кодексу України, пояснення та правову позицію позивача, суд першої інстанції не розкриваючи змісту вимоги у порядку ст. 1212 ЦК України без будь-яких правових підстав відмовив у задоволенні позову.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Відповідач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження відповідачем отримано не було, конверт з копією ухвали повернувся до Північного апеляційного господарського суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

5.2. Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

5.3. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021, матеріали апеляційної скарги Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2021 у справі № 910/14774/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2021 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/14774/21. Вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2021, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, відкладено до надходження матеріали справи № 910/14774/21 до Північного апеляційного господарського суду.

6.3. 13.01.2022 супровідним листом № 910/14774/21/229/2022 від 13.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли витребувані матеріали справи № 910/14774/21.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 поновлено Державному підприємству "Морський торговельний порт "Чорноморськ" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14 листопада 2021 року у справі № 910/14774/21. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" № 41/1/06-29 від 10.12.2021 на рішення Господарського суду міста Києва від 14 листопада 2021 року у справі № 910/14774/21 залишено без руху та зазначено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору та докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі (відповідачу).

6.5. Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" 01.02.2022 отримало копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 у справі № 910/14774/21, про що свідчить роздруківка з офіційного сайту «Укрпошта» про відстеження пересилання поштового відправлення за № 507.

6.6. 08.02.2022 Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою № 137/06-23 від 08.02.2022, в якій, на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 у справі № 910/14774/21, надає суду докази сплати судового збору та докази направлення копії апеляційної скарги з додатками Відповідачу (опис та квитанція).

6.7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/14774/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2021, постановлено справу № 910/14774/21 за вказаною апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 12.07.2016 між Державним підприємством «Іллічівський морський торгвоельний порт», яке змінило найменування на Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бейкер Тіллі Україна» (Виконавець) було укладено Договір про надання послуг з аудиту фінансової звітності за 2014-2015 роки, складеної у відповідності до МСФЗ, №16/61-Т, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язується надати послуги з аудиту фінансової звітності ДП "Іллічівський морський торговельний порт" за 2014-2015 роки, складеної у відповідності до МСФЗ (далі - «Послуги»), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх у порядку та на умовах, встановлених цим Договором. (а.с.14-17).

8.2. Згідно з п.1.2 Договору перелік Послуг, які надаються за даним Договором: Надання аудиторського звіту щодо фінансової звітності ДП «ІМТП» за 2014 та 2015 роки складеної у відповідності з МСФЗ українською та англійською мовами; надання консультацій по трансформації фінансової звітності.

8.3. Загальна вартість Послуг за даним Договором становить 1 350 000,00 гривень, в тому числі ПДВ 20% - 225 000,00 грн. (п.2.1 Договору).

8.4. У п.2.2 Договору визначено, що Замовник здійснює передплату у розмірі 10% вартості послуг протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання рахунку від Виконавця, шляхом здійснення прямого банківського переведення коштів на рахунок Виконавця. Замовник здійснює оплату решти вартості послуг по факту надання послуг згідно з виставленим Замовником рахунку, на підставі підписаного Сторонами відповідного Акту наданих послуг, протягом 10 банківських; днів шляхом здійснення прямого банківського переведення коштів на рахунок Виконавця.

8.5. У п.3.1 Договору зазначено, що Виконавець зобов`язується надати визначені цим Договором Послуги в строк до кінця 2016 року. Місце надання Послуг - територія Замовника та Виконавця. Результатом надання Послуг є надання аудиторського звіту щодо того, чи відповідає підготовлена фінансова звітність Замовника у всіх істотних аспектах Міжнародним стандартам фінансової звітності.

8.6. Згідно з п.3.5 Договору Сторони погодились, що факт надання Виконавцем Замовнику Послуг за цим Договором підтверджується Актом наданих послуг, з додатком переліку наданих письмових та усних консультацій Виконавця. Акт наданих послуг готується Виконавцем та підписується повноважним представником Замовника протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання Акту наданих послуг та аудиторського звіту.

8.7. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2016 року, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору. (п.7.1 Договору).

8.8. Додатковою угодою №1 від 05.09.2016 року до Договору про надання послуг з аудиту фінансової звітності за 2014-2015 роки, складеної у відповідності до МСФЗ, №16/61-Т від 12.07.2016 року Сторони доповнили договір п.п.3.7-3.9, 5.13-5.18, підпунктами п.4.2, 4.3. (а.с.88).

8.9. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуг з аудиту фінансової звітності за 2014-2015 роки, складеної у відповідності до МСФЗ, №16/61-Т від 12.07.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бейкер Тіллі Україна» виставило рахунок на оплату №521 від 09.09.2016 року на суму 135000 грн. 00 коп., а Позивач перерахував на рахунок Відповідача грошові кошти у розмірі 135 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №488 від 15.09.2016 року із зазначенням призначення платежу: «послуги з аудиту фінансової звітності по рах. 521 від 09.09.2016. Дог №16/61-Т від 12.07.2016». (а.с.18-19).

8.10. 15.07.2021 Позивач надіслав на адресу Відповідача вимогу №1181/06-23 повернути грошові кошти у розмірі 135000 грн. 00 коп., що підтверджується копією накладної, опису вкладення у цінний лист. (а.с.20-25) У відповідь на яку Відповідач листом №492/21 від 23.07.2021 року залишив її без задоволення. (а.с.26).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав виконання відповідачем зобов`язань з надання послуг аудиту фінансової звітності ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на користь позивача за договором № 16/61-Т надання послуг з аудиту фінансової звітності за 2014-2015 роки, складеної у відповідності до МСФЗ від 12.07.2016.

9.2. Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем п. 2.2. договору в частині передплати у розмірі 10% від загальної вартості послуг, що підтверджується платіжним дорученням № 488 від 15.09.2016 (а.с. 19).

9.3. При цьому матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, а саме надання послуг аудиту фінансової звітності у строки, що визначені договором.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині того, що правовідносини за договором про надання послуг з аудиту фінансової звітності за 2014-2015 роки, складеної у відповідності до МСФЗ, №16/61-Т від 12.07.2016 року між сторонами були припинені 31.12.2016, у зв`язку з чим з 01.01.2017 сплачені позивачем грошові кошти в сумі 135 000 грн 00 коп вважаються такими, що набуті відповідачем без достатньої правової підстави, оскільки саме з цього часу утримання відповідачем сплаченої суми грошових коштів перестало мати під собою договірне обґрунтування, адже правова підстава на її утримання відпала.

10.2. Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не надав послуги з аудиту фінансової звітності, а також не здійснив повернення перерахованих грошових коштів в повному обсязі після закінчення строку дії Договору, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 135 000 грн 00 коп - суми основної заборгованості є обґрунтованими.

10.3. Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо пропуску позивачем загального строку позовної давності, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з пропуском загального строку позовної давності за заявою відповідача.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта в частині відліку строку позовної давності у спірних правовідносинах, з огляду на такі доводи.

11.2. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

11.3. За умовами п. 3.1. договору виконавець (відповідач) зобов`язується надати визначені цим договором послуги в строк до кінця 2016 року.

11.4. Таким чином, сторонами при укладенні спірного договору погоджено строк виконання зобов`язань відповідача із надання обумовлених послуг.

11.5. Строк дії договору сторонами погоджено до 31.12.2016 (п. 7.1. договору).

11.6. За приписами статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

11.7. Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

11.8. За умовами положень ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

11.9. Статтею 260 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

11.10. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України).

11.11. Відповідно до ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

11.12. Згідно із ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

11.13. З огляду на вищенаведені приписи Цивільного кодексу України, враховуючи те, що сторонами визначено у спірному договорі строк виконання зобов`язань з боку відповідача (кінець 2016 року, тобто 31.12.2016), вбачається, що, з урахуванням загального строку позовної давності, позивач мав звернутися до суду із позовом до 01.01.2020.

11.14. В той же час позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із даним позовом лише 08.09.2021, про що свідчить відмітка служби кур`єрської доставки на повідомленні.

11.15. Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду із позовом до відповідача про стягнення 135 000,00 грн, що, враховуючи подання відповідачем у відзиві на позовну заяви клопотання про застосування строку позовної давності (а.с. 79-84), є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

11.16. Аргументи апелянта щодо відліку строку позовної давності з часу отримання відповідачем відповідної вимоги є необґрунтованими, оскільки умовами договору встановлено строк виконання зобов`язань.

11.17. Щодо тверджень апелянта про не здійснення судом першої інстанції оцінки достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, то вказані твердження є необґрунтованими, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Колегією суддів встановлено, що позивачем пропущено загальний строк позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у відповідності до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

13.7. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

13.8. Згідно із ч. 1 ст. 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

13.9. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

13.10. Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

13.11. Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

13.12. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

13.13. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

13.14. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

13.15. За приписами статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

13.16. Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

13.17. За умовами положень ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

13.18. Статтею 260 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

13.19. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України).

13.20. Відповідно до ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

13.21. Згідно із ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

13.22. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

13.23. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.24. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2021 у справі № 910/14774/21 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2021 у справі № 910/14774/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 11, 79, 86, 129, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2021 у справі № 910/14774/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2021 у справі № 910/14774/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ».

4. Справу № 910/14774/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введення воєнного стану в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022), повний текст постанови прийнято та підписано 28.04.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова