ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" травня 2022 р. Cправа № 127/27466/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., при секретарі Переродовій С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36", вул. 600-річчя, 17, м. Вінниця, 21021, код - 33811129

до: Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Вінограй Ірени Володимирівни Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

про визнання звільненим з посади керівника та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

24.11.2021 року на адресу Господарського суду Вінницької області надійшла справа № 127/27466/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" та до Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Вінограй Ірени Володимирівни Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про:

- визнання трудових відносин ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю "МС 36" припиненими;

- визнання ОСОБА_1 звільненим з посади керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України;

- зобов`язання Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Центрального відділення центру адміністративних послуг "Прозорий офіс" Вінограй І.В. внести зміни до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно виключення запису про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36";

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" провести зміни керівника ТОВ "МС 36" (код - 33811129) та подати заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про зайняття ОСОБА_1 посади керівника в ТОВ "МС 36".

21.04.2021 року Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області позовні вимоги задоволено повністю. Визнано припиненими трудові відносини ОСОБА_1 із Товариством з обмеженою відповідальністю "МС 36". Визнано ОСОБА_1 звільненим з посади керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "МС 36" провести зміни керівника ТОВ "МС 36" та подати заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про зайняття ОСОБА_1 посади керівника ТОВ "МС 36". Зобов`язано Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Центрального відділення центру адміністративних послуг "Прозорий офіс" Вінограй І. В. внести зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно виключення запису про ОСОБА_1 як керівника ТОВ "МС 36". Стягнуто із ТОВ "МС 36" на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 363,20 грн.

16.09.2021 року Постановою Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Вінограй І. В. задоволено частково. Скасовано Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2021 року в частині вимог до Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Вінограй І.В.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Вінограй І. В. про зобов`язання внести зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо виключення запису про ОСОБА_1 як керівника ТОВ "МС 36".

28.09.2021 року до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 , який не брав участі у справі, в якій він просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з тих підстав, що оскаржуване рішення вважає незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права; висновки суду не відповідають обставинам справи, а заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є безпідставними, тому не підлягали до задоволення.

03.11.2021 року Постановою Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2021 року та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" і Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Вінограй Ірени Володимирівни про розірвання трудового договору та припинення трудових відносин, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, зазначивши, що вказаний спір є корпоративним, тому має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Цією постановою роз`яснено позивачу ОСОБА_1 його право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови подати до суду заяву про передачу справи за встановленою юрисдикцією - до господарського суду.

12.11.2021 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про передачу справи № 127/27466/20, за встановленою юрисдикцією - до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою Вінницького апеляційного господарського суду від 18.11.2021 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 та передано матеріали справи № 127/27466/20 до Господарського суду Вінницької області за встановленою юрисдикцією.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2021 року матеріали справи № 127/27466/20 передано на розгляд судді Міліціанову Р.В.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

08.12.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшов лист (вих. № 405/21 від 02.12.2021 року) (вх.канц. № 01-34/10886/21), щодо усунення недоліків до позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року відкрито провадження у справі № 127/27466/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.01.2022 року.

17.12.2021 року до суду від представника позивача надійшла заява (вих. № 423/21 від 16.12.2021 року), в якій останній зазначає про зміну предмету позову в частині позовної вимоги про визнання ОСОБА_1 звільненим з посади керівника ТОВ "МС 36" за власним бажання на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України шляхом її доповнення та викласти в наступній редакції.

11.01.2022 року на електронну адресу суду від представника громадянина ОСОБА_2 надійшла заява (б/н від 11.01.2022 року) (вх.канц. № 01-34/233/22) про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

У судовому засіданні 11.01.2022 року судом постановлено ухвали про залучення ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та про відкладення підготовчого засідання у справі № 127/27466/20, які занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 25.01.2022 року представником третьої особи ( ОСОБА_2 ) подано ряд документів, зокрема:

- письмові пояснення (б/н від 24.01.2022 року) (вх.канц. № 01-34/884/22), в яких остання вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню;

- клопотання про витребування доказів (б/н від 24.01.2022 року) (вх.канц. № 01-34/885/22), в якому остання просить суд витребувати у Державного бюро розслідувань копію Протоколу обшуку складеного 09.07.2018 року співробітниками Генеральної прокуратури України щодо обшуку житла ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 , у якому на момент обшуку фактично проживала ОСОБА_4 , проведеного в рамках кримінального провадження № 0000054 від 20.01.2018 року.

Ухвалою суду від 22.03.2022 року витребувано у Державного бюро розслідувань: - копію Протоколу обшуку, складеного 09.07.2018 року співробітниками Генеральної прокуратури України щодо обшуку житла за адресою АДРЕСА_3 , проведеного в рамках кримінального провадження № 0000054 від 20.01.2018 року; - відомості стосовно наявних у кримінальному провадженні № 0000054 документів Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" (вул. 600-річчя, 17, м. Вінниця, 21021, код - 33811129).

Запропоновано Державному бюро розслідувань розглянути питання відносно можливості долучення зазначених документів (або засвідчених копій) до матеріалів господарської справи №127/27466/20 та оголошення у судовому засіданні.

27.04.2022 року до суду надійшла відповідь Державного бюро розслідувань про неможливість надання витребуваних документів.

У судовому засіданні 12.05.2022 року прийняла участь представник третьої особи, яка заперечила проти задоволення позовних вимог.

Представники сторін правом участі в судовому засіданні не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Судом забезпечено можливість участі представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних заходів.

Згідно ч. 5 ст. 197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Тому, неможливість представника позивача забезпечити участь у судовому засіданні, не є перешкодою для розгляду справи.

Тому, судом розглянуто справу за відсутності позивача та відповідачів.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що з 12 вересня 2005 року був призначений на посаду диpектopa Товариства з обмеженою відповідальністю «MC 36» , відомості про що були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У жовтні 2019 року позивач звернувся до учасників ТОВ МС 36 із заявою про звільнення, в якій просив звільнити його з посади директора ТОВ МС 36 , перерахувати належні йому при звільненні виплати згідно законодавства України та вислати трудову книжку.

Позивач стверджує, що доклав всіх зусиль для скликання загальних зборів учасників ТОВ «МС 36», засновники товариства були в належний спосіб повідомлені про його ініціювання, проте залишили без розгляду заяву позивача про звільнення, чим порушили його трудові права, гарантовані Конституцією України.

З метою виключення відомостей про нього як керівника ТОВ МС 36 , він 08.10.2020 року звернувся до державного реєстратора з метою проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, а саме проведення зміни керівника Товариства з обмеженою відповідальністю МС 36.

Однак, державним реєстратором Вінограй І.В. відмовлено у державній реєстрації та сформовано повідомлення про відмову із зазначенням переліку підстав для відмови та рішення про відмову у державній реєстрації.

Враховуючи вище викладені обставини, позивач був змушений звернутись до суду із позовом про визнання звільненим з посади керівника товариства та зобов`язання ТОВ «МС 36» провести зміни керівника, подати заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу про зайняття ОСОБА_1 посади керівника юридичної особи.

З урахуванням заяви про зміну предмету позову позивач просить:

- визнати ОСОБА_1 звільненим з посади керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України з 25.10.2019 року;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МС 36» провести зміни керівника ТОВ «МС 36» (код - 33811129) та подати заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про зайняття ОСОБА_1 посади керівника в ТОВ «МС 36» (т. 3 а.с. 22-28).

Відзив від відповідача 1 до суду не надходив.

25.01.2022 року представником третьої особи надано письмові пояснення щодо предмету позову (вх №01-34/885/22), у яких зазначено, що для задоволення позовної вимоги про припинення трудових відносин необхідна наявність наступних обставин (в сукупності): написання Позивачем заяви про звільнення за власним бажанням; ознайомлення із вказаною заявою усіх учасників товариства з дотриманням двотижневого строку; ініціювання позивачем проведення позачергових загальних зборів із винесенням питання звільнення директора на порядок денний; передача печатки, документів уповноваженій особі.

Однак, доведеним є лише факт написання Позивачем заяви про звільнення за власним бажанням з посади директора ТОВ «МС 36», інші обставини не доведені.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що усі учасники ТОВ «МС 36» були повідомленні про звільнення Позивача за два тижні.

ОСОБА_5 , який володів часткою у розмірі 99% статутного капіталу заяви Позивача про звільнення не отримував, як і прохання скликати загальні збори Учасників, не був попереджений Позивачем за два тижні про своє бажання звільнитись за власним бажанням.

Позивач у листі просив скликати Загальні Збори Засновників ТОВ «МС 36» «для призначення нового директора ТОВ «МС 36», а не для «звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «МС 36» на підставі ст. 38 КЗпП України», тобто Позивачем не було ініційовано вирішення Загальними Зборами Учасників ТОВ «МС 36» питання про його звільнення з посади.

У матеріалах справи відсутні докази того, що Позивач передав печатку і документи ТОВ «МС 36» або хоча б вжив якихось заходів щодо передачі печатки Товариства і документів.

Тобто, факт не передання печатки і документів ТОВ «МС 36» свідчить про продовження виконання директором (Позивачем) його посадових обов`язків, в т.ч. забезпечення зберігання печатки ТОВ «МС 36» та документів фінансово-господарської діяльності, податкової звітності, обліку кадрів.

Також третьою особою зазначено про пропуск позивачів строків звернення до суду, визначеного ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

На підставі вищевикладеного, представник третьої особи клопотала про відмову у задоволенні позовних вимог (т. 3 а.с. 51-65).

Оцінивши доводи сторін та наявні у справи докази, судом встановлено наступне.

Згідно протоколу № 1 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" від 12 вересня 2005 року, обов`язки директора ТОВ "МС 36" поклали на ОСОБА_1 і надали йому право розпорядчого підпису на усіх господарських, фінансових, банківських документах товариства (том 1 а. с. 20).

Із Витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого 05 червня 2019 року, вбачається, що засновниками (учасниками) Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" є: ОСОБА_5 (розмір внеску до статутного фонду 879,12 грн.) та ОСОБА_6 (розмір внеску до статутного фонду 8,88 грн.); керівником є ОСОБА_1 (том 1 а. с. 21).

11 жовтня 2019 року директор товариства ОСОБА_1 надіслав на адресу засновників заяву, у якій вказав, що у зв`язку з неможливістю продовжувати роботу через постійне невиконання роботодавцем вимог законодавства про працю (а саме: порушення термінів виплати заробітної плати), тому просив звільнити його з посади директора товариства з 25 жовтня 2019 року; належні йому при звільненні кошти перерахувати на його картку і направити поштою на його адресу трудову книжку (том 1 а. с. 22).

Заява надіслана учасникам поштою (том 1 а. с. 31-33).

Додатком № 1 до даної заяви подано заяву, адресовану засновникам ТОВ "МС 36", якою позивач просив у строк до 24 жовтня 2019 року скликати загальні збори засновників товариства для призначення нового директора товариства у зв`язку із його заявою про звільнення з посади директора товариства від 11 жовтня 2019 року (том 1 а. с. 117).

Учасник товариства ОСОБА_6 на дану заяву надіслав відповідь, у якій повідомив про неможливість задоволення прохання про звільнення з огляду на невідповідність дій, про які просить заявник, вимогам діючого законодавства та Статуту товариства, роз`яснивши, що скликання загальних зборів можливе учасником, який володіє часткою у Статутному капіталі товариства більш як 20 % (п. 8.7.1. Статуту товариства).

Належна йому частка складає значно менший розмір, тому він не може бути ініціатором скликання загальних зборів учасників товариства. Проведення загальних зборів учасників можливе за умови повідомлення учасників про питання порядку денного, час і місце проведення зборів не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів, тому визначений термін скликання загальних зборів у 13 днів (від дати складання звернення 11 жовтня 2019 року до 24 жовтня 2019 року) не відповідає вимогам Статуту товариства (п. 8.7.2.) (том 1 а. с. 35).

08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців центрального відділення центру адміністративних послуг "Прозорий офіс" супровідний лист, зазначивши в ньому, що з метою проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, а саме проведення зміни керівника ТОВ "МС 36" (том 1 а. с. 36).

09 листопада 2020 року представником позивача, на адресу Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців центрального відділення центру адміністративних послуг "Прозорий офіс", направлено адвокатський запит (том 1 а. с. 37-38).

17 листопада 2020 року Департамент адміністративних послуг на адвокатський запит надав відповідь про те, що відповідно до частини 5 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державним реєстратором Вінограй І. В. відмовлено у державній реєстрації (том 1 а. с. 39-42).

Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "МС 36" є: ОСОБА_2 із розміром внеску до статутного фонду 888,00 грн., керівником є ОСОБА_1 (том 1 а. с. 43).

Згідно акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "МС 36" від 25 листопада 2019 року продавець ОСОБА_5 та представник ОСОБА_2 на виконання умов договору купівлі-продажу від 25 листопада 2019 року, укладеного між сторонами, склали даний акт про те, що продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв у власність частку в статутному капіталі ТОВ МС 36" у розмірі 879,12 грн., що становить 99 % статутного капіталу ТОВ "МС 36".

Справжність підписів учасників угоди посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О О.; зареєстровано в реєстрі за №№ 2851, 2852.

Згідно акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "МС 36" від 28 листопада 2019 року продавець ОСОБА_6 та представник ОСОБА_2 на виконання умов договору купівлі-продажу від 28 листопада 2019 року, укладеного між сторонами, склали даний акт про те, що продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв у власність частку в статутному капіталі ТОВ МС 36" у розмірі 8,88 грн., що становить 1 % статутного капіталу ТОВ "МС 36".

Справжність підписів учасників угоди посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О.; зареєстровано в реєстрі за №№ 3294, 3295.

Судом також досліджено Статут ТОВ «МС 36», з метою визначення регулювання спірних правовідносин.

Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" (нова редакція) затверджений загальними зборами учасників ТОВ "МС 36", протокол № 4 від 09 грудня 2010 року.

Згідно п. 5.3 Статуту товариство має статутний фонд у розмірі 888 грн., що утворюється за рахунок внесків його учасників.

Згідно пункту 7.4 Статуту оплата праці робітників товариства проводиться за рахунок коштів товариства. Порядок оплати праці визначається положенням про оплату праці, затвердженим директором за згодою загальних зборів товариства.

У розділі 8 Статуту товариства визначена структура і управління товариством. Управління товариством здійснюється на основі поєднання права учасників по господарському використанню свого майна та самоуправління трудового колективу (п. 8.1). Органами управління товариства є: загальні збори учасників; директор. Контролюючим органом є ревізійна комісія (п. 8.2).

У пункті 8.5 Статуту міститься перелік питань, віднесених до виключної компетенції загальних зборів учасників, зокрема до виключної компетенції загальних зборів учасників належить призначення та звільнення директора (пп. "є" пункту 8.5).

У разі якщо у товаристві є єдиний учасник, то він виконує функції загальних зборів одноосібно (п. 8.6.2). Голова загальних зборів учасників обирається загальними зборами учасників.

Голова скликає загальні збори учасників, визначає порядок, день, місце і час проведення загальних зборів учасників, забезпечує своєчасне запрошення на засідання з зазначенням порядку денного, місця і часу проведення загальних зборів учасників не пізніше, ніж за 30 днів до початку загальних зборів учасників (п. 8.6.4).

Для забезпечення оперативності управління господарською діяльністю загальні збори учасників можуть делегувати частину своїх повноважень директора товариства (п. 8.8). Директор вирішує всі питання діяльності товариства, за винятком тих, що входять до виключної компетенції загальних зборів учасників.

На підставі п. 8.7. Статуту засідання Загальних Зборів Учасників може бути скликано по вимозі Директора та Ревізійної комісії.

Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення щодо передачі частини повноважень до компетенції директора (п. 8.9).

Директор підзвітний загальним зборам учасників і організовує виконання їх рішень. Він не має права приймати рішення, що відносяться до виключної компетенції загальних зборів учасників (п. 8.9.1). директор без доручення діє від імені товариства, представляє його інтереси у відносинах зі всіма вітчизняними і іноземними юридичними особами та громадянами за погодженням з учасниками, розпоряджається майном товариства, укладає договори, в тому числі і трудові, видає доручення, відкриває в банках поточні та інші рахунки, користується правом розпорядження коштами, видає накази і дає вказівки, обов`язкові для всіх робітників товариства (п. 8.9.2).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі статтею 3 КЗпП України, до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Трудовий договір може бути припинено, а працівника звільнено з роботи лише з підстав і в порядку, визначених законодавством про працю.

Кодексом законів про працю України визначено виключний перелік підстав припинення трудового договору.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника визначені статтями 38 і 39 цього Кодексу.

Згідно статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору (частина 3).

Враховуючи нормативне регулювання питань звільнення працівника, суд першочергово надає оцінку змісту заяви про звільнення ОСОБА_1 від 11.10.2019 року.

Так, у зазначеній заяві визначено підставу звільнення: неможливість продовжувати роботу через постійне невиконання роботодавцем вимог законодавства про працю (а саме, порушення термінів виплати заробітної плати).

Також, позивачем зазначено конкретну дату звільнення з посади - 25.10.2019 року.

Отже, зміст поданої заяви відповідає критеріям звільнення, передбаченим ч. 3 ст. 38 КЗпП України, оскільки заява про звільнення містить чітку підставу та дату звільнення.

Відповідна заява не містить волевиявлення позивача щодо його звільнення саме за власним бажанням, тому не відповідає вимогам ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Суд виходить з того, що позивачем самостійно обрано підстави припинення трудових відносин, з посиланням на порушення термінів виплати заробітної плати.

Однак, обіймаючи посаду директора товариства, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо наявності заборгованості зі сплати заробітної плати, її розміру, періоду заборгованості.

Тому, суду не доведено, що ОСОБА_1 підлягав звільненню саме у визначену ним дату з визначених ч. 3 ст. 38 КЗпП України підстав.

З приводу завчасного повідомлення роботодавця, в особі учасників ТОВ «МС 36», суд враховує, що положення КЗпП України не містять приписів про обчислення 14 денного терміну повідомлення працівника про майбутнє звільнення саме з моменту направлення відповідної заяви.

Тобто, даний строк повинен обліковуватись з моменту отримання відповідної заяви роботодавцем.

Згідно наданих позивачем доказів (т. 1 а.с. 31-35) встановлено направлення заяв про звільнення та скликання загальних зборів на адреси учасників, за відсутності відомостей щодо календарних дат про їх безпосереднє отримання учасниками.

За матеріалами справи направлені позивачем заяви не вручено ОСОБА_5 , що підтверджується відомостями поштового відділення зв`язку від 20.10.2019 року (т. 1 а.с. 34).

Лист-відповідь іншого учасника ОСОБА_6 датовано 29.10.2019 року.

Отже, суду не доведено, що у визначену ОСОБА_1 дату звільнення (25.10.2019 року), сплинув 14 денний термін його звільнення із займаної посади.

Одночасно із заявою про звільнення позивачем направлено учасникам ТОВ «МС 36» заяву-прохання від 11.10.2019 року про скликання Загальних Зборів Засновників ТОВ «МС 36» для призначення нового директор ТОВ «МС 36» у зв`язку з заявою про звільнення з посади директора ТОВ «МС 36» від 11.10.2019 року (т. 1 а.с. 117).

Таким чином, підлягає оцінці дотримання позивачем процедури припинення трудових відносин, аналіз бездіяльності відповідача відносно не прийняття рішень про звільнення позивача протягом тривалого проміжку часу, правових наслідків таких дій, а також щодо обрання позивачем належних способів захисту своїх прав.

Припинення повноважень керівника директора за своєю правовою природою, є предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від припинення трудового договору, визначеного трудовим законодавством.

Саме тому можливість уповноваженого органу товариства прийняти рішення про припинення виконання повноважень керівника директора міститься не в приписах Кодексу законів про працю, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання нормами трудового права.

Здійснення управління господарським товариством визначено Господарським кодексом України, у якому згідно положень статті 89 управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Відповідно до частини 3 статті 80 ГК України товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Відповідно до статті 167 ГК України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами (ч. 1). Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (ч. 3).

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Згідно положень статті 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 99 ЦК України визначено, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені, або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. Назвою виконавчого органу товариства відповідно до установчих документів або закону може бути "правління", "дирекція" тощо.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю" органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

За правилами статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю", виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства (ч.1).

До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення) (ч.2).

Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень (ч.3). Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва (ч. 4).

Частиною 13 зазначеної статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків.

У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим.

Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

У мотивувальній частині Рішення № 1-рп/2010 Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини 3статті 99 ЦК України зазначено, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини 3 статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Отже, за змістом положень зазначеної частини 3статті 99 ЦК України, компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 лютого 2021 року по цивільній справі № 753/17776/19.

Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган попередивши власника письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18).

Тобто, позивач як директор товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питання про своє звільнення з посади директора.

Верховним судом послідовно сформовано правові висновки відносно критеріїв, які мають бути доведені позивачем з метою визнання припиненими трудових відносин у судовому порядку.

До таких обставин віднесено:

- написання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням,

- ознайомлення із вказаною заявою усіх учасників товариства,

- ініціювання позивачем проведення позачергових загальних зборів із винесенням питання звільнення директора на порядок денний,

- передача печатки, документів уповноваженій особі (Постанова КГС ВС від 24.12.2019 року у справі № 758/1861/18).

Суд також враховує, що позивач має довести вжиття достатніх заходів для вчинення відповідних дій щодо дотримання процедури свого звільнення (ч. 2 ст. 614 ЦК України).

З огляду на наявні у справі докази позивачем доведено факт написання заяви про звільнення, вчинено достатніх дій щодо її направлення учасникам товариства за відомими адресами проживання, які відповідають інформації ЄДРПОУ.

Суд відхиляє також доводи представника третьої особи відносно невиконання ОСОБА_1 обов`язку з передачі печатки, документів уповноваженій особі товариства, оскільки дані об`єкти вилучено у ТОВ «МС 36» в ході проведення обшуку у межах кримінального провадження, яке перебуває у Державному бюро розслідувань (т. 2 а.с. 58-69, 158-169; т. 3 а.с. 143).

Тому, виконання даного обов`язку не залежало від волевиявлення позивача, учасник товариства ОСОБА_2 , також має можливість цікавитись станом справ товариства, зокрема щодо місцезнаходження печатки і документації.

Однак, дотримавши трьох складових процедури звільнення з посади, позивач не скористався можливість самостійно скликати Загальні Збори Учасників ТОВ «МС 36» з підстав, визначених п. 8.7. Статуту.

Оцінюючи заяву позивача, адресовану учасникам товариства (т. 1 а.с. 117) суд констатує, що вона містить посилання на первісну заяву про звільнення (тому дві заяви оцінюються судом у сукупності), є проханням до учасників щодо скликання Загальних Зборів ТОВ «МС 36» саме за їх ініціативою, не містить вимоги про скликання Загальних Зборів саме за ініціативою Директора ТОВ «МС 36» згідно п. 8.7. Статуту, дати, часу, місця проведення загальних зборів, порядку деного.

Враховуючи зміст цієї заяви, скликання та проведення Загальних Зборів Учасників ТОВ «МС 36» повинно було здійснюватись у такому випадку Головою Загальних Зборів Учасників (п. 8.7. Статуту) або учасниками, які володіють більш як 20% голосів (п. 8.7.1. Статуту).

Тобто, позивачем не вжито достатніх та можливих заходів щодо ініціювання питання про проведення позачергових загальних зборів із винесенням питання звільнення директора на порядок денний.

З урахуванням наведених вище мотивів щодо не доведення обставин застосування ч. 3 ст. 38 КЗпП України, позивачем не дотримано процедури припинення трудових відносин.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення (Постанова КГС ВС від 19 січня 2022 року у справі № 911/719/21).

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту прав залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (Постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17).

Враховуючи заяву про зміну предмету позову від 17.1.2021 року (т. 3 а.с. 22-24) позивачем виключено з предмету позову вимогу про визнання трудових відносин ОСОБА_1 з ТОВ «МС 36» припиненими, залишено вимогу про визнання ОСОБА_1 звільненим з посади керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України з 25.10.2019 року.

Згідно ч. Ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Отже, з урахуванням правових висновків Верховного Суду позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови у задоволенні позову у цій частині вимог.

З приводу позовних про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «МС 36» провести зміни керівника ТОВ «МС 36» (код - 33811129) та подати заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про зайняття ОСОБА_1 посади керівника в ТОВ «МС 36», суд зазначає наступне.

Визнання протиправною бездіяльності виконавчого органу товариства щодо не скликання річних загальних зборів є неефективним способом захисту, оскільки жодним чином не поновлює правомочностей учасника товариства та не призводить до відновлення його порушеного права.

Натомість позовна вимога в частині зобов`язання виконавчого органу товариства скликати, організувати та провести загальні збори учасників товариства є ефективним способом захисту порушеного права учасника товариства та відповідає положенням статей 15, 16 ЦК України (Постанова КГС ВС від 30.09.2021 у справі № 910/16496/19).

Суд також звертає увагу позивача, що пред`явлення вимог щодо покладення обов`язку з скликання, організації та проведення загальних зборів у даному випадку можливе лише у випадку доведення обставин дотримання порядку припинення трудових відносин, як основної позовної вимоги у даному спорі.

Відносно належних способів захисту прав позивача в частині внесення змін про керівника ТОВ «МС 36» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд зазначає наступне.

У даному випадку способи захисту слід визначати х урахуванням положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Вказаний висновок був застосований та підтверджений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 927/97/19, від 08.09.2020 у справі № 916/667/19, від 03.11.2020 у справі № 922/88/20.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", зокрема щодо:

- зобов`язання вчинення реєстраційних дій;

- скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

При цьому, навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача (Постанова КГС ВС від 11.02.2020 у справі № 915/572/17).

Отже, належним способам захисту прав позивача відповідатимуть позовні вимоги про визнання припиненими трудових відносин, у поєднанні з вимогами про зобов`язання державного реєстратора вчинити реєстраційну дію щодо зміни відомостей про керівника товариства або скасування у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «МС 36».

Підсумовуючи суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Враховуючи відмову у задоволенні позову по суті, судом не вирішується питання щодо пропуску позивачем визначених ч. 1 ст. 233 КЗпП України строків звернення до суду.

На підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України, суд вважає за необхідне призначити окреме судове засідання з приводу розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" (вул. 600-річчя, 17, м. Вінниця, 21021, код - 33811129) про:

- визнання звільненим з посади керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "МС 36" за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України з 25.10.2019 року;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «МС 36» провести зміни керівника та подати заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що міститься у Єдиному державному реєстрі щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про зайняття ОСОБА_1 посади керівника ТОВ «МС 36».

2. Призначити судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 26.05.2022 року о 09:10 год.

3. Встановити сторонам строк подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат, заперечень щодо понесених стороною витрат, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 17.05.2022 року включно.

4. Примірник рішення надіслати учасникам справи на офіційні електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також засобами електронного зв`язку: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19 травня 2022 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_1 )

3 - відповідачу 1 (вул. 600-річчя, 17, м. Вінниця, 21021)

4 - відповідачу 2 (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)

5 - третій особі (АДРЕСА_2)