ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" травня 2022 р. Справа № 907/721/20

Головуючий (суддя-доповідач) Західного апеляційного господарського суду Якімець Г.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Фрі Вей», б/н від 31 березня 2022 року

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 22 вересня 2021 року (підписане 19.10.2021), суддя Пригара Л.І.

у справі №907/721/20

за позовом Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача Приватного підприємства «Фрі Вей», м. Ужгород

про стягнення 125 290,62 грн. заборгованості по сплаті орендної плати

В С Т А Н О В И В :

15 квітня 2022 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного підприємства «Фрі Вей» на рішення Господарського суду Закарпатської області від 22 вересня 2021 року у справі №907/721/20.

В апеляційній скарзі апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що про прийняте судом рішення представник відповідача дізнався 11 березня 2022 року під час ознайомлення з матеріалами справи, відтак, вважає, що має право на поновлення пропущеного процесуального строку з поважних причин. При цьому, апелянт зазначає, що суд не повідомляв його представника про розгляд справи.

З метою об`єктивного та всебічного розгляду клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд листом від 19 квітня 2022 року витребував матеріали справи з Господарського суду Закарпатської області, які надійшли до Західного апеляційного господарського суду 06 травня 2022 року (супровідний лист №01-16/66/22 від 26 квітня 2022 року).

Розглянувши клопотання Приватного підприємства «Фрі Вей» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 22 вересня 2021 року у справі №907/721/20, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску вказаного строку, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Оскаржуване рішення Господарського суду Закарпатської області у справі №907/721/20 прийнято судом 22 вересня 2021 року, повний текст рішення підписано 19 жовтня 2021 року, відтак, останнім днем строку на апеляційне оскарження рішення було 08 листопада 2021 року.

Як вбачається з поштового конверту апеляційна скарга надіслана до Західного апеляційного господарського суду 01 квітня 2022 року.

Так, в апеляційній скарзі апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд не повідомляв його представника про розгляд справи, а з оскаржуваним рішенням апелянт ознайомився лише 11 березня 2022 року, що підтверджується його заявою.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ухвали Господарського суду Закарпатської області у справі №907/721/20 надсилались на юридичну адресу відповідача 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Донська, 7, при цьому, у матеріалах справи містяться усі рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвал суду), які отримані представником скаржника (арк.арк. справи 64, 75, 78, 82, 86, 92, 101).

Також у матеріалах справи міститься заява представника відповідача Лазаренко О.В. про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи (арк. справи 65). З матеріалами справи представник відповідача ознайомився ще 03 лютого 2021 року, що підтверджується підписом останнього на такій заяві.

Разом з цим, ухвалу суду від 29 червня 2021 року про відкладення розгляду справи на 22 вересня 2021 року отримано керівником підприємства скаржника 12 липня 2021 року, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням (арк. справи 101).

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 22 вересня 2021 року у справі №907/721/20 надіслано на юридичну адресу відповідача та отримано керівником підприємства 25 жовтня 2021 року, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. справи 109).

З наведеного вище вбачається, що суд першої інстанції належним чином повідомляв сторін (в тому числі і відповідача у справі) про розгляд справи, поряд з тим, в матеріалах справи містяться докази, що підтверджують отримання скаржником копії оскаржуваного рішення ще 25 жовтня 2021 року, відтак, колегія суддів вважає неповажними причини пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Щодо тверджень представника скаржника про неповідомлення про розгляд справи саме представника відповідача Лазаренко Олексія Вікторовича, колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які заяви останнього про надіслання поштової кореспонденції саме на його адресу, а не на юридичну адресу підприємства сторони у справі, враховуючи також, що до суду поверталися повідомлення про вручення кореспонденції за юридичною адресою ПП «Фрі Вей» (8800, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Донська, 7).

Разом з тим, відповідно до статті 2 ЗУ «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 22 вересня 2021 року у справі №907/721/20 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 20 жовтня 2021 року (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/100393868), відтак, представник скаржника міг ознайомитися з повним текстом цього рішення.

Саме лише посилання представника скаржника на ознайомлення з повним текстом оскаржуваного рішення лише 11 березня 2022 року, за встановлених судом обставин щодо надіслання судом першої інстанції оскаржуваного рішення ще 20 жовтня 2021 року на юридичну адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідача, суд не може визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду від 22 вересня 2021 року.

Згідно з ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Пелевін проти України»).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Верховний Суд у постанові від 09.10.2019 року у справі №7/74 зазначає, що суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги, з огляду на положення статті 256 Господарського процесуального кодексу України, повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.

Враховуючи все наведене вище, на думку суду, зазначені в апеляційній скарзі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, є неповажними, з огляду на встановлені судом вище обставини, при цьому, будь-яких інших причин пропуску строку апелянт у скарзі не зазначив.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Апеляційна скарга Приватного підприємства «Фрі Вей» підписана представником останнього адвокатом Лазаренко О.В.

Поряд з цим, до апеляційної скарги апелянтом не додано довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника скаржника адвоката Лазаренко О.В. Такі докази не значаться і у додатках до апеляційної скарги.

Крім цього, судом встановлено, що докази на підтвердження повноважень адвоката представляти скаржника в Західному апеляційному господарському суді, відсутні і у матеріалах справи.

Наявний у матеріалах справи ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ЗР №19178 від 03 лютого 2021 року підтверджує повноваження адвоката Лазаренко О.В. на представлення інтересів ПП «Фрі Вей» у Господарському суді Закарпатської області.

Поряд з тим, всупереч положенням ч.3 ст.258 ГПК України, скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору. Такі докази не зазначено і в додатках до апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (пп.4 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір»).

Відтак, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Закарпатської області від 22 вересня 2021 року у справі №907/721/20 апелянт повинен сплатити судовий збір в розмірі 3 153 грн. (150% від 2 102 грн.).

Частиною 2 ст.260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.3 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснення апелянту, що протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали, останній має право усунути недоліки апеляційної скарги та подати суду: письмові пояснення, в яких вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції і подати відповідні докази, а також подати суду довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, який підписав апеляційну скаргу; та докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3 153 грн.

Слід зазначити, що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається апелянту в порядку ч.4 ст.174 ГПК України.

Разом з тим, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу (ч.4 ст.260 ГПК України).

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст.174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фрі Вей» на рішення Господарського суду Закарпатської області від 22 вересня 2021 року у справі №907/721/20 залишити без руху.

2.Роз`яснити апелянту, що протягом 10-ти днів з дня вручення цієї ухвали він має право усунути недоліки апеляційної скарги та подати суду: письмові пояснення із зазначенням інших підстав для поновлення строку та поданням відповідних доказів; довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, який підписав апеляційну скаргу; докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3 153 грн.

3.Копію ухвали суду надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.