РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2022Справа № 910/21287/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артікард Секьюріті"

про стягнення 61 261,33 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артікард Секьюріті" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором про надання послуг №210517-1 від 17.05.2021, яка складається з 39 396,00 грн - суми авансу, 15 758,40 грн - штрафу та 6 106,93 грн - пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2022 відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

07.02.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

23.02.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наводить аргументи на спростування заперечень відповідача.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021 між ТОВ "Артікард Секьюріті" (виконавець) та ТОВ "Кластер Україна" (замовник) було укладено договір про надання послуг №210517-1, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати послуги з проектування, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; перелік послуг, які надаються за договором, а також їх вартість, умови надання, порядок оплати та інші умови зазначаються у замовленнях, які підписуються уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 3.2-3.3 договору, ціни та послуги є договірними та визначаються сторонами у замовленнях та рахунках-фактурах. Сторони погодили, що умови оплати за надані послуги визначаються сторонами у замовленнях.

Згідно п. 4.1 договору, надання послуг здійснюється виконавцем на підставі замовлення, отриманого від замовника, що містить наступну інформацію: назва об`єкту; затверджені архітектурні плати у форматі .dwg; контакті особи по проекту ГАП та ГІП; перелік послуг, які замовник має намір придбати, їх обсяг, вартість та порядок оплати, а також строки надання послуг та інші особливі умови.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що протягом 1 календарних днів з моменту отримання заявки від замовника, виконавець формує та надсилає замовнику замовлення, яке містить перелік послуг, які належить надати, їх обсяг, вартість та порядок оплати, а також строки надання послуг та інші умови.

У випадку згоди замовника з ціною послуг та умовами їх надання, він зобов`язується підписати замовлення та направити його виконавцю протягом 1 календарних днів з моменту його отримання (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору, після отримання підписаного замовником замовлення, виконавець протягом 1 календарних днів формує та надає замовнику рахунок-фактуру для здійснення оплати за послуги, відповідно до умов договору та замовлення.

Приймання-передача наданих послуг здійснюється сторонами згідно акту приймання-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін (п. 5.1 договору).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не виконав зобов`язання за договором щодо надання послуг, у зв`язку із чим позивач розірвав договір та звернувся до суду із позовом про повернення суми попередньої оплати, стягнення штрафу та пені.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що роботи були надані у відповідності до умов договору, а порушення строку надання послуг сталося через ненадання позивачем необхідних даних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

17.05.2021 між сторонами було підписано замовлення №1 до договору, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надати замовнику послуги загальною вартість 78 792,00 грн.

Відповідно до п. 3 замовлення, сторони погодили наступні умови оплати послуг: 50% вартості послуг, обумовленої замовником, сплачується у якості попередньої оплати протягом 10 календарних днів з дня підписання замовлення; остаточний розрахунок здійснюється замовником протягом 10 календарних днів з моменту прийняття послуг та підписання акту приймання-передачі послуг.

Строк надання послуг - 45 календарних днів з моменту підписання сторонами замовлення (п. 4 замовлення).

Таким чином, кінцевою датою надання послуг є 01.07.2021 включено.

24.05.2021 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №270 від 24.05.2021 на загальну суму 78 792,00 грн.

Позивачем було частково оплачено виставлений рахунок на суму 39 396,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №3083 від 24.05.2021.

Відповідно до п. 5.2-5.3 договору, виконавець зобов`язаний скласти та направити замовнику акт приймання-передачі наданих послуг протягом 3 календарних днів з моменту завершення надання послуг, обумовлених окремим замовленням. Направлення замовнику складеного та підписаного виконавцем акту приймання-передачі наданих послуг здійснюється шляхом надіслання скан-копії акту на адресу електронної пошти замовника, вказану у договорі, а оригіналу - реєстровим поштовим відправленням або службою кур`єрської доставки на поштову адресу замовника.

Доказів надання послуг та направлення акту приймання-передачі наданих послуг у відповідності до умов договору до матеріалів справи не додано.

Як стверджує відповідач, вихідні дані для проектування, які необхідні для надання послуг, були надані позивачем лише 29.08.2021, а тому відповідачем надані послуги у строк - протягом 45 днів з дня отримання зазначених даних.

Доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачем до матеріалів справи не додано.

Відповідно до п. 4.7 договору, у випадку необхідності змінити порядок надання послуг, а також їх вартість, строки надання та інші умови, сторони зобов`язані укласти додаткову угоду до договору, в якій викласти всі зміни, які вносяться до замовлення.

Додаткові угоди до договору у відповідно до положень п. 4.7 договору між сторонами не укладалися.

З огляду на зазначене, судом відхиляються зазначені твердження відповідача.

Окрім того, відповідачем долучено до матеріалів справи акт надання послуг №11121/01 від 01.11.2021 із доказами направлення на поштову адресу позивача.

Як передбачено умовами договору, направлення замовнику складеного та підписаного виконавцем акту приймання-передачі наданих послуг здійснюється шляхом надіслання скан-копії акту на адресу електронної пошти замовника, вказану у договорі, а оригіналу - реєстровим поштовим відправленням або службою кур`єрської доставки на поштову адресу замовника.

Доказів направлення акту приймання-передачі наданих послуг на адресу електронної пошти замовник до матеріалів справи не додано.

Як вбачається із опису вкладення до поштового відправлення від 26.11.2021 та службового чеку від 25.11.2021, відповідачем було направлено акт надання послуг №11121/01 від 01.11.2021 на адресу: м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 8-Б, кв. 7.

Разом з тим, у розділі 13 договору передбачено, що поштовою адресою замовника є: м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 8-Б.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи відповідача щодо направлення акту приймання-передачі послуг позивачу, з огляду на недоведеність зазначених тверджень.

01.12.2021 позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості, у якій позивач повідомив відповідача про розірвання договору у зв`язку із порушенням строків надання послуг, та вимагав повернути суму авансу, сплатити штраф та пеню.

Зазначена претензія залишена відповідачем без задоволення, про що повідомлено позивача листом за вих. №301221 від 13.12.2021.

Відповідно до ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним.

Отже, за змістом наведеної норми розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитися в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору) (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №904/7804/16).

Згідно ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Пунктом 7.10 договору передбачено, що у випадку порушення виконавцем строків надання послуг, встановлених цим договором (або надання послуг не в повному обсязі), або строків, наданих замовником на усунення виявлених недоліків, більше ніж на 30 календарних днів, замовник має право розірвати договорів в односторонньому порядку та вимагати від виконавця оплати штрафних санкцій, а також відшкодування усіх прямих збитків та додаткових витрат, спричинених порушенням виконавцем умов договору.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем допущено порушення строків надання послуг більше ніж на 30 календарних днів.

Відповідно до п. 10.5 договору, сторона, яка бажає достроково припинити дію договору в односторонньому порядку, зобов`язана повідомити іншу сторону не менше як за 30 календарних днів до бажаної дати припинення дії договору шляхом надіслання письмового повідомлення на електронну пошту іншої сторони, а оригінал повідомлення надіслати поштою або службою кур`єрської доставки на поштову адресу цієї сторони. При цьому дія договору припиняється через 30 календарних днів, за умови отримання іншою стороною надісланого повідомлення, звірки сторонами взаєморозрахунків, погашення всіх поточних та прострочених заборгованостей, а також компенсації понесених сторонами прямих витрат та прямих збитків.

Таким чином, умовами договору передбачено, що договір припиняється за умови звірки сторонами взаєморозрахунків, погашення заборгованостей, та компенсації витрат та збитків.

Матеріали справи не містять належних доказів відповідно до умов договору на підтвердження виконання відповідачем зобов`язань за договором, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази направлення акту приймання-передачі наданих послуг на адресу замовника.

Враховуючи, що відповідачем не заперечується факт отримання претензії про розірвання договору та повернення грошових коштів, суд приходить до висновку, що на дату розгляду справи спірний договір є розірваним, а строк повернення попередньої оплати є таким, що настав.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів надання послуг, вимоги позивача про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 39 396,00 грн підлягають задоволенню.

Окрім того, позивачем на підставі п. 7.7 договору нараховано пеню за період з 03.07.2021 по 20.12.2021 у розмірі 6 106,93 грн, та штраф у розмірі 15 758,40 грн на підставі п. 7.9 договору.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 7.7 договору, у випадку порушення виконавцем строків надання послуг, встановлених цим договором (або надання послуг не в повному обсязі), виконавець зобов`язаний сплатити замовнику неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки, встановленої НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.9 договору, у випадку порушення виконавцем строків надання послуг, встановлених цим договором (або надання послуг не в повному обсязі), або строків, наданих замовником на усунення недоліків, більше ніж на 20 календарних днів, виконавець зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% від вартості послуг за окремим замовленням.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач порушив зобов`язання щодо своєчасного надання послуг, а отже є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

Судом перевірено розрахунок пені, та встановлено, що наданий розрахунок є арифметично правильним.

Враховуючи, що відповідачем допущено порушення умов договору, доказів надання послуг до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів порушенням таких строків не з вини відповідача, перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми штрафу та пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки відповідач в порушення умов договору не здійснив своєчасне надання послуг за договором у передбачений договором строк, тобто, не виконав свої зобов`язання належним чином, то позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артікард Секьюріті" (04074, м. Київ, вул. Бережанська, буд. 9, код ЄДРПОУ - 38444057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" (08154, Київська область, м. Боярка, вул. Білогородська, буд. 51, корп. 5, кв. 64, код ЄДРПОУ - 41560389) 39 396 (тридцять дев`ять тисяч триста дев`яносто шість) грн - суми основного боргу, 15 758 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн 40 коп. - штрафу, 6 106 (шість тисяч сто шість) грн 93 коп. - пені та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна