ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2022 Справа № 904/1907/15 (904/9429/21)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Камші Н.М. за участю секретаря судового засідання Фітісова Д.В.

за позовом Фізичної особи-підприємця Стасика Олександра Васильовича, м. Дніпро

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2015 №

Представники:

від позивача: Стасик О.В.

від позивача: Смолов К.В. - представник Стасика Олександра Васильовича

від відповідача: Федущак Н.Ю. - представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

в засіданні приймали участь: Баштаненко А.О. - керуючий реалізацією

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Стасик Олександр Васильович (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - відповідач), в якій просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2015 №, якою ФОП Стасик О.В. донараховано 76 687,52 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду в межах справи №904/1907/15 про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Стасика Олександра Васильовича, АДРЕСА_1 та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.01.2022 о 10:00 год., запропоновано подати: позивачу - відповідь на відзив відповідача, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; відповідачу - відзив на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, докази в обґрунтування заперечень та заперечення на відповідь на відзив.

04.01.2022 до господарського суду Дніпропетровської області від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання, в якому представник відповідача просив продовжити строк підготовчого провадження та відкласти розгляд справи на іншу дату.

У підготовчому засідання 05.01.2022 позивач проти відкладення підготовчого засідання не заперечував.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2022 відкладено підготовче засідання на 03.02.2022 на 10:00 год., зобов`язано позивача та відповідача виконати вимоги ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021.

14.01.2022 до господарського суду Дніпропетровської області від керуючого реалізацією майна Фізичної особи-підприємця Стасика О.В. арбітражного керуючого Баштаненка А.О. надійшло клопотання №02-01/65 від 13.01.2022 про долучення документів до матеріалів справи (з додатками).

24.01.2022 до господарського суду Дніпропетровської області від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву (з додатками), в якому представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

03.02.2022 до господарського суду Дніпропетровської області від представника відповідача та керуючого реалізацією майна Фізичної особи-підприємця Стасика О.В. арбітражного керуючого Баштаненка А.О. надійшло клопотання, в якому останні просили продовжити строк підготовчого провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2022 клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та керуючого реалізацією майна Фізичної особи-підприємця Стасика О.В. арбітражного керуючого Баштаненка А.О. про продовження строку розгляду підготовчого провадження - задоволено, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 10.03.2022, відкладено підготовче засідання на 22.02.2022 на 14:30 год., зобов`язано позивача подати відповідь на відзив, докази направлення надати до справи, зобов`язано відповідача подати - додаткові пояснення щодо строків оскарження вимог про сплату боргу.

17.02.2022 до господарського суду Дніпропетровської області від керуючого реалізацією майна Фізичної особи-підприємця Стасика О.В. арбітражного керуючого Баштаненка А.О. надійшла відповідь на відзив №02-01/71 від 15.02.2022, в якій позивач просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2015 №, якою ФОП Стасик О.В. донараховано 76 687,52 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

21.02.2022 до господарського суду Дніпропетровської області від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові пояснення №8207/5/04-36-20-09 від 21.02.2022, в якій представник відповідача просив позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2015 № - залишити без розгляду.

22.02.2022 до господарського суду Дніпропетровської області від керуючого реалізацією майна Фізичної особи-підприємця Стасика О.В. арбітражного керуючого Баштаненка А.О. надійшли заперечення №02-01/72 від 22.02.2022 на додаткові пояснення ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в яких позивач просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2015 №, якою ФОП Стасик О.В. донараховано 76 687,52 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2022 о 11:00 год.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2022 у зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану, задля забезпечення безпеки представників сторін ухвалено перенести судове засідання у справі №904/1907/15(904/9429/21), призначене на 16.03.2022; зазначено, що про дату, час та місце розгляду справи буде повідомлено сторін додатково ухвалою суду.

07.04.2022 до господарського суду Дніпропетровської області від представника Фізичної особи-підприємця Стасика О.В. надійшла заява №б/н від 05.04.2022 про призначення справи до розгляду.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами господарського судочинства є розумність строків розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2022 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.05.2022 на 12:00 год.

15.04.2022 до господарського суду Дніпропетровської області від керуючого реалізацією майна Фізичної особи-підприємця Стасика О.В. арбітражного керуючого Баштаненка А.О. надійшла заява №02-01/77 від 13.04.2022 про призначення справи до розгляду.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 12.05.2021 оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, керуючого реалізацією, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/1907/15 про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Стасика Олександра Васильовича.

Позивач у позовній заяві просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2015 №, згідно з якою боржнику ФОП Стасику Олександру Васильовичу донараховано 76 687,52 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує наступне.

13.03.2015 ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС У Дніпропетровській області проведена перевірка ФОП Стасика Олександра Васильовича щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено Акт від 13.03.2015 № 401/04-63-17-01/, згідно з п. 2.3.2 якого встановлено заниження доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на дохід фізичних осіб та на який нараховується єдиний внесок, за 2013 рік на суму 128 932,05 грн.

У пункті 2.3.3 Акту перевірки зазначено, що внаслідок заниження чистого оподаткованого доходу в періоді з 01.01.2011 по 31.12.2014 виникло заниження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2013 рік у сумі 76 687,52грн.

У зв`язку з виявленими порушеннями, ДПІ прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2015 №, згідно з якою ФОП Стасику О.В. донараховано 76 687,52 грн. суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що і є предметом спору у даній справі.

Згідно рішення від 08.04.2015 № до боржника застосовані штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 7 838,75 грн.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилався на обставини, встановлені постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 у справі №804/5559/16 за позовом ФОП Стасика О.В. до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС У Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 08.04.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, прийнятого ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС У Дніпропетровській області.

Так, у вищеозначеній постанові надано оцінку правомірності визначення сум оподатковуваного доходу за 2013 рік за результатами перевірки, яка була оформлена актом від 13.03.2015 № 401/04-63-17-01/.

Судом встановлено, що позивачем (ФОП Стасиком О.В.) включено до складу витрат, зазначених у звітності, витрати, що складаються з вартості запасних частин, що використовуються безпосередньо в господарській діяльності позивача; сум, спрямованих на оплату праці, нарахування на заробітну плату та вартості палива, придбаного для ведення господарської діяльності, реальність операції по якій підтверджено в судовому порядку (постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 у справі №804/1043/15).

В постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 по справі №804/5559/16 також зазначено наступне.

Вищеозначені види витрат відповідають вимогам п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України та включені позивачем до витрат у відповідності до вимог законодавства; ці витрати були підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та документами, складеними у відповідності до вимог чинного законодавства, дефектність документів судом не встановлено, відповідачем їх правомірність складення не спростована.

Крім того, Дніпропетровський окружний адміністративний суд зазначив, що під час розгляду справи відповідачем не були надані належні та допустимі докази на підтвердження правомірності викладеного в акті перевірки висновку про заниження позивачем оподатковуваного доходу. Матеріали справи свідчать, що позивач в даному випадку здійснював податковий облік відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим адміністративний суд прийшов до висновку про відсутність порушень з боку ФОП Стасика О.В. п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України

У постанові від 25.05.2017 у справі № 804/5559/16 зазначено, що донарахування позивачу за результатами перевірки, яка була оформлена актом від 13.03.15 № 401/04-63-17-01/, суми єдиного внеску 76 687,52 грн. суму оподатковуваного доходу за 2013 рік у розмірі 241 047,32 грн., є неправомірним.

З огляду на неправомірність донарахування єдиного внеску, Дніпропетровський окружний адміністративний суд також визнав протиправним та скасував рішення від 08.04.15 № про застосування штрафних санкцій на суму 7 838,75 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищеозначене, те, що неправомірність донарахування недоїмки у сумі 76 687,52 грн. по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 у справі №804/5559/16, господарський суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.05.2022, заперечуючи проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, зазначив про те, що позивачем було пропущено10-денний строк на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 13.03.2015, встановлений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відхиляючи доводи відповідача відносно строку судового захисту порушених прав, господарський суд виходить з такого.

За змістом преамбули Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) цей Закон є нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, а також може, зокрема, встановлювати особливості адміністративної процедури досудового врегулювання спорів, але не може визначати порядок судового оскарження з порушенням гарантій платника єдиного внеску.

Закон № 2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для судового оскарження та/або послідовного застосування цього ж 10-денного строку двічі поспіль у разі незадоволення скарги, поданої в адміністративному порядку.

Однак, враховуючи особливий правовий режим боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство та юрисдикційність цього спору в порядку господарського судочинства та в межах справи про банкрутство, суд враховує також приписи частини 2 статті 7 КУзПБ, відповідно до яких господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

При цьому, ГПК України не містить жодних норм, якими врегульовано строки звернення до суду для захисту прав позивачем, оскільки в межах публічно-правових відносин це питання врегульовано нормами КАС України, а в межах приватно-правових відносин нормами ЦК України про позовну давність.

З огляду на неможливість застосування процесуальних строків, визначених КАС України, у майнових спорах за участю боржника, що якого відкрито провадження у справі про банкрутство, суд приходить до висновку, що в межах даної справи про банкрутство слід застосовувати положення закону, що регулюють позовну давність.

Матеріалами даної справи встановлено та сторонами не заперечується, що за результатами документальної планової невиїзної перевірки Стасика О. В. щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2014, встановлено порушення вимоги п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, які оформлені актом перевірки №401/04-63-17-01/ від 13.03.2015 року.

13.03.2015 контролюючим органом було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №, яким ФОП Стасик О.В. донараховано 76 687 (Сімдесят шість шістсот вісімдесят сім) грн. 52 коп. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, позивач в судовому засіданні зазначив, що оскаржувану вимогу не отримував, а відповідач вказав на відсутність в нього доказів вручення оскаржуваної вимоги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.15 у справі №904/1907/15 порушено провадження у справі про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Стасика Олександра Васильовича, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів із наслідками, передбаченими ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Водночас, ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції чинній на дату винесення оскаржуваного рішення передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Згідно з ч.7 цієї ж статті дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

За змістом ч. 3 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію.

При цьому, 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства №2597-VIII від 18.10.2018 (надалі - КУзПБ), який в силу пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, поширює свою дію на подальший розгляд справ про банкрутство незалежно від дати порушення (відкриття) провадження у таких справах, за винятком справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, перехід від регулювання, передбаченого Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до регулювання згідно з Кодексом України з процедур банкрутства, здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справ про банкрутство відповідно до положень цього Кодексу.

Зазначена правова позиція є усталеною в практиці Верховного Суду, зокрема, в постановах від 20.11.2019 у справі № 924/159/14, від 11.08.2020 у справі № 904/3457/19, від 27.08.2020 у справі № 904/4928/17 та від 12.11.2020 у справі №911/956/17.

Оскільки на момент введення в дію КУзПБ справа № 904/1907/15 перебувала на стадії ліквідаційної процедури, її розгляд продовжується за правилами КУзПБ.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Між тим, аналогічно за змістом ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у ч. 8 ст. 41 КУзПБ передбачено, що дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

При цьому, справу про банкрутство ФОП Стасик О. В. №904/1907/15 не завершено, тому введений мораторій триває.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Можливість судового захисту суб`єктивного права особи в разі його порушення, визнання або оспорювання, як зазначено вище, обумовлена строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу - позовною давністю (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦКУ, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Таким чином, позовна давність за вимогами про скасування вимоги про сплату боргу була зупинена у зв`язку з введенням мораторію у справі про банкрутство платника єдиного соціального внеску та, більш того, строк позовної давності було продовжено згідно з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236, а отже позовна давність, строк якої встановлено ст. 257 ЦК України, не сплинула на момент пред`явлення позову арбітражним керуючим.

Наведене вище з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів вручення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №, спростовує доводи відповідача в частині пропущення позивачем строку звернення до суду з вимогою про визнання протиправною вимоги про стягнення боргу зі сплати єдиного соціального внеску, а тому спір в даному випадку має бути вирішений по суті.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, судові витрати покладаються на відповідача у сумі 2 270,00 грн. (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 129, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2015 №, якою ФОП Стасику Олександру Васильовичу донараховано 76 687,52 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, код ЄДРПОУ ВП 44118658) на користь Фізичної особи -підприємця Стасика Олександра Васильовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) - судових витрат.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили через 20 днів після підписання повного тексту і в цей же строк може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду у встановленому порядку.

Повне рішення складено - 18.05.2022.

Суддя Н.М. Камша