Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО"
про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПГ АЙНДОММЕ-5"
представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №2019-0806/1 від 06.08.2019.
Протокольною ухвалою від 21.12.2021 відкладено судове засіданні на 12.01.2022.
Протокольною ухвалою від 12.01.2022 відкладено судове засіданні на 27.01.2022.
Представники сторін в судове засідання 27.01.2022 не з`явились.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УПГ АЙНДОММЕ-5" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО" заборгованість у сумі 90980,00 грн, 3% річних у сумі 1316,09 грн, інфляційні втрати у сумі 3688,96 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2245,64 грн.

14.02.2022 через систему "Електронний суд" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №910/14856/21 призначено на 24.02.2022.

У зв`язку із перебуванням судді Турчина С.О. у відпустці, судове засідання у справі №910/14856/21, призначене на 24.02.2022, знято з розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2022, враховуючи Укази Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14 березня 2022 №133/2022, приписи ст.12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", ч. 1,2 ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", ст.120, 177, 181, 182 Господарського процесуального кодексу України, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №910/14856/21 призначено 12.05.2022.

18.04.2022 від позивача в системі "Електронний суд" надійшла заява про проведення засідання на 12.05.2022 без участі представника позивача.

У судове засідання 12.05.2022 представник позивача не прибув, однак від представника позивача надійшла заява про проведення засідання на 12.05.2022 без його участі.

Представник відповідача у судове засідання 12.05.2022 також не прибув. Про судове засідання з розгляду заяви про розподіл судових витрат відповідач був повідомлений ухвалою від 14.04.2022.

У відповідності до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд ухвалює додаткове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.3 ст.222 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.240 ГПК України).

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №910/14856/21, судом встановлено наступне.

Згідно із ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1 ст.124 ГПК України).

З аналізу положень ч.8 ст.129, ч.13 ст.8, ст.252 ГПК України вбачається, що, на відміну від розгляду справи у порядку загального провадження, який передбачає стадію судових дебатів, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання не передбачає проведення судових дебатів. У такому випадку заява про відшкодування судових витрат на правову допомогу, має бути зроблена стороною до закінчення розгляду справи, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення розгляду справи, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення господарським судом.

Згідно із попереднім розрахунком судових витрат, наведеним у позові, очікувані витрати позивача на правову допомогу становлять 30000,00 грн. Також у позові позивач зазначив про надання доказів понесених витрат після відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.9 ч. 1ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано у матеріали справи: договір про надання правової допомоги №07-09/21 від 07.09.2021, укладений між позивачем та адвокатом Кислим А.М.; додаткову угоду №1 від 07.09.2021 до договору про надання правової допомоги; опис робіт (наданих послуг) від 12.02.2022; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1092167 від 07.09.2021, виданий на підставі договору №07-09/21 від 07.09.2021.

Підтвердженням того, що Кислий Андрій Матвійович є адвокатом свідчить свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №1294 від 08.06.2004, видане на підставі рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури 08.06.2004.

Судом враховано, що до позову та під час розгляд справи позивачем надано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №103126, виданий на підставі договору №01-12/20 від 01.12.2020.

В силу приписів частин 1,2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Ордер є самостійним документом, який підтверджує повноваження адвоката (зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 910/7398/18, від 05.12.2018 у справі № П/9901/736/18, від 20.05.2020 у справі №9901/44/19).

Суми, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката розраховано згідно договору №07-09/21 від 07.09.2021 на підставі якого виданий ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1092167 від 07.09.2021.

Договір та додаткова угоду №1 від 07.09.2021 до договору про надання правової допомоги встановлює правовідносини щодо представництва інтересів клієнта (надання правничої допомоги по стягненню заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "УПГ АЙНДОММЕ-5") в Господарському суді міста Києва, в тому числі, урегульовано вартість правої допомоги.

Згідно із додатковою угодою №1 від 07.09.2021 до договору про надання правової допомоги вартість правої (правничої) допомоги становить 30000,00 грн.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що витрати на правничу допомогу по справі №910/14856/21 підтверджені позивачем.

З огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову та заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, ціною позову та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт

У відповідності до наведеної норми Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, відповідачем не надано суду заперечень щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на спростування їх співмірності.

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання іншої сторони про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки позовні вимоги у даній справі задоволені частково, то суд дійшов висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на оплату правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у сумі 29677,84 грн.

Керуючись ст.ст.123, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УПГ АЙНДОММЕ-5" (04119, місто Київ, ВУЛИЦЯ БІЛОРУСЬКА, будинок 32, квартира 23, кімната 3-4, ідентифікаційний код 36078401) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО" (61001, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ ГАГАРІНА, будинок 20, ідентифікаційний код 40287494) витрати на правову допомогу у сумі 29677,84 грн.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 16.05.2022.

Суддя С.О. Турчин