17.05.2022Справа № 910/6363/21
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ"
про постановлення додаткового рішення
Суддя Сташків Р.Б.
Без виклику представників сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЗЗБК №1" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" 20709 грн. боргу, 6216 грн. 55 коп. пені, 1668 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 1237 грн. 43 коп. 3% річних та 2266 грн. 62 коп. судового збору.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" про постановлення додаткового рішення у справі №910/6363/21.

Ухвалою суду від 26.08.2021 відкладено вирішення питання про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" про постановлення додаткового рішення у справі №910/6363/21 до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду міста Києва.

Матеріали справи №910/6363/21 повернулися до Господарського суду міста Києва.

Так, у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд стягнути з відповідача 7983,12 грн. понесених позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки судом не було вирішено дане питання у рішенні від 05.07.2021. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до клопотання були долучені ті докази, які не були надані ним під час розгляду справи, зокрема копії договору №3 про надання юридичних послуг від 14.11.2018, додаток №2 до цього договору, акт №27 приймання-передачі наданих послуг від 19.07.2021 та платіжне доручення №9632 від 20.07.2021.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що розгляд справи №910/6363/21 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за необхідне розглянути заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в справі №910/6363/21 без виклику сторін.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивач просить суд вирішити питання щодо стягнення з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 7983,12 грн на підтвердження чого надає суду ті докази, які не були надані ним під час розгляду справи, а саме: копії договору №3 про надання юридичних послуг від 14.11.2018, додаток №2 до цього договору, акт №27 приймання-передачі наданих послуг від 19.07.2021 та платіжне доручення №9632 від 20.07.2021.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи вимоги Господарського процесуального кодексу України, оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас у даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому, з огляду на розгляд справи № 910/6363/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вказаний строк обчислюється з урахуванням дати отримання стороною копії рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішення отримано позивачем 13.07.2021, а клопотання про постановлення додаткового рішення з відповідними доказами направлено до суду 29.07.2021, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті, тобто із пропуском строку для подання доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу.

Як передбачено ч. 1, 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Як зазначено у ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Водночас, позивач не скористався наданим йому законом правом на подання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку щодо долучення доказів на підтвердження понесених витрат та не обґрунтував поважності причини ненадання таких доказів у встановлені законом строки, а тому подані із клопотанням про постановлення додаткового рішення докази судом до розгляду не приймаються.

Як убачається зі змісту позовної заяви позивач просив суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору та інші понесені судові витрати.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення має зазначатися про розподіл судових витрат.

Так, у рішенні від 05.07.2021 у даній справі витрати позивача зі сплати судового збору було покладено на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак не вирішено питання щодо відшкодування позивачу понесених ним інших судових витрат.

Разом з позовною заявою позивачем було заявлено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат та повідомлено про те, що під час розгляду справи ним будуть понесені витрати на професійну правову допомогу в сумі 5000 грн. та гонорар успіху у розмірі 10% від суми задоволеного позову, що передбачено умовами договору №3 про надання юридичних послуг від 14.11.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту понесення таких витрат позивачем до позову не було долучено жодного доказу (окрім копії довіреності та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю) у тому числі і договору №3 про надання юридичних послуг від 14.11.2018, про який він зазначав у попередньому розрахунку витрат.

Крім того, позивачем не було зазначено про те, що відповідні докази ним будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення у справі як того вимагає абз.2 ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Враховуючи, що позивачем у встановлений законом строк не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, орієнтовний розрахунок яких було заявлено у позові, то підстави для покладення заявлених витрат на відповідача відсутні.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. ст. 80, 119, 129, 221, 233-235, 240, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" у відшкодуванні понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків