ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"23" травня 2022 р. Справа № 916/876/22

Управління поліції охорони в Одеській області про видачу судового наказу (вх. №911/22 від 17.05.2022р.) про стягнення заборгованості із боржника товариства з обмеженою відповідальністю „Мобіжук,

ВСТАНОВИВ:

Управління поліції охорони в Одеській області звернулось до господарського суду із заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Мобіжук про видачу судового наказу про стягнення із боржника заборгованості у загальному розмірі 1200,00 грн. Подану до господарського суду заяву про видачу судового наказу заявник обґрунтовує неналежним виконанням з боку боржника прийнятих на себе зобов`язань за договором на реагування по сигналу „GMS з реагуванням наряду поліції №ПЦО-5/1402-20 від 01.09.2020р. в частині оплати вартості наданих заявником у березні та квітні 2022р. послуг.

Управлінням поліції охорони в Одеській області на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду договір №ПЦО-5/1402-20 від 01.09.2020р. з додатком до нього.

Розглянувши заяву Управління поліції охорони в Одеській області про видачу судового наказу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3-4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Господарський суд зазначає, що Управлінням поліції охорони в Одеській області було надано копію договору №ПЦО-5/1402-20 від 01.09.2020р. Проте, копія вказаного документу виготовлена неякісно, що позбавляє суд можливості навіть стверджувати про підписання договору боржником та про наявність відтиску печатки останнього на договорі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що під час розгляду заяви Управління поліції охорони в Одеській області у порядку наказного провадження не вбачається за можливе встановити факт наявності підпису боржника на договорі.

З викладених обставин, господарський суд доходить висновку, що з поданої заяви не вбачається порушення права грошової вимоги за договором на реагування по сигналу „GMS з реагуванням наряду поліції №ПЦО-5/1402-20 від 01.09.2020р. , що, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Судові витрати зі сплати судового збору, а також заявлені до стягнення витрати на правову допомогу, покладаються судом на заявника відповідно до приписів ст. 129, 151 ГПК України, у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 151- 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Управлінню поліції охорони в Одеській області у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №911/22 від 17.05.2022р.) про стягнення із боржника товариства з обмеженою відповідальністю „Мобіжук заборгованості за договором на реагування по сигналу „GMS з реагуванням наряду поліції №ПЦО-5/1402-20 від 01.09.2020р. у розмірі 1200,00 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна