ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 травня 2022 року Справа № 918/114/22

за позовом: Керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: відділу освіти Рокитнівської районної державної адміністрації, Сарненської районної державної адміністрації

до відповідача: Товариства з обмежено відповідальністю "Енерго Рітейл", м.Луцьк

про: стягнення 41 950, 18 грн.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Харкевич О.О.

Представники сторін:

від прокуратури: Лопоха О.С., прокурор

від позивача 1: н/з

від позивача 2: н/з

від відповідача: Зубашенко Ю.В., адвокат

встановив: Керівник Сарненської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Відділу освіти Рокитнівської районної державної адміністрації та в особі Сарненської районної державної адміністрації до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмежено відповідальністю "Енерго Рітейл" про стягнення 41 950,1 8 грн..

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначити до слухання на 15.03.2022 на 12:00 год.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.03.2022 справу №918/114/22 передано за підсудністю до Господарського суду Волинської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2022 справу №918/114/22 розприділено судді Шуму М. С.

Ухвалою суду від 15.04.2022 позовну заяву Керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Відділу освіти Рокитнівської районної державної адміністрації Сарненської районної державної адміністрації до Товариства з обмежено відповідальністю "Енерго Рітейл" про: стягнення 41 950, 18 грн. прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи по суті призначено на "10" травня 2022 р. на 10:30 год.

Представник відповідача - Товариства з обмежено відповідальністю "Енерго Рітейл"в судовому засіданні 10.05.2022 щодо задоволення судом позовних вимог надав заперечення, просив суд в їх задоволенні відмовити повністю у зв`язку з їх безпідставністю.

02.05.2022 на адресу суду від керівника Сарненської окружної прокуратури надійшла заява про зміну (уточнення) предмета позову.

Прокурор в судовому засіданні 10.05.2022 заявлені позовні вимоги підтримав повністю, додатково звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, а саме: стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "Енерго Рітейл" на користь відділу освіти Рокитнівської районної державної адміністрації безпідставно сплачені кошти в сумі 41 950,18 грн.

Судом прийнято до розгляду та задоволено заяву прокурора про зміну (уточнення) фактичних підстав позову.

Представники відділу освіти Рокитнівської районної державної адміністрації та Сарненської районної державної адміністрації в судове засідання 10.05.2022 не з`явилися, додаткових пояснень, клопотань, заяв на адресу суду станом на 10.05.2022 не подали.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, господарський суд, -

встановив:

Згідно оголошення про проведення відкритих торгів, яке розміщено на веб-порталі електронної системи публічних закупівель "Prozorro" UА-2020-01-31-004372-а, замовником є Відділ освіти Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області, предмет закупівлі - газове паливо (природний газ) в кількості 50 840,00 м. куб., очікувана вартість 416 310,40 грн., що становить 8,18 грн. за метр кубічний.

Учасниками вказаних торгів зареєструвалися:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ" СКФ" з пропозицією 228 780,00 грн. (остаточна знижена пропозиція 221 153,00 грн.);

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" з пропозицією 416 309,95 грн. (остаточна пропозиція 416 309,95 грн.);

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМПОСТАЧ" з пропозицією 233 355,60 грн. (остаточна пропозиція 227 254,80 грн.);

- Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" з пропозицією 243 116,88 грн. (остаточна пропозиція 243 116,88грн.);

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Рітейл" з пропозицією 293 855,20 грн. (остаточна пропозиція221 154,00 грн.)

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Газова Компанія" з пропозицією 315 208,00 грн. (остаточна пропозиція 293 346,80 грн.);

Як зазначено прокурором, за результатом проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Рітейл"з пропозицією 293 855,20 грн. (остаточна знижена пропозиція 221 154,00 грн), тобто з ціною за природний газ по 4350,00 грн. за 1 тис. куб.м..

Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Рітейл" (далі - Постачальник) та відділом освіти Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області (далі - Споживач) укладено договір № 80-ВТ на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (далі - Договір).

За умовами договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором (п. 1.1. Договору).

Як визначено п. 1.2. Договору річний плановий обсяг постачання газу - до 50 840 тис.куб.м.

Пунктами 3.2. - 3.3. Договору встановлено, що ціна газу становить 4 350,00 грн за 1000 куб.м., а всього - 221 154,00 грн.

Додатково судом встановлено, що між замовником та постачальником укладено ряд додаткових угод, а саме:

- № 1 від 04.11.2020 ціну за природний газ збільшено до 4702,90 грн. за 1 тис. куб.м;

- № 2 від 24.11.2020 ціну за природний газ збільшено до 5173,19 грн за

І тис. куб.м.;

- № 3 від 09.12.2020 ціну за природний газ збільшено до 5690,50 грн за

1 тис.куб.м.;

- № 4 від 15.12.2020 ціну за природний газ збільшено до 6259,55 грн. за 1 тис.куб.м.

Тобто, ціну за кубічний метр газу збільшено з 4350,00 грн. до 6259,55 грн. за 1 тис.куб.м., а саме на 1909,55 грн. (43,9 % від початкової ціни).

Законом України «Про публічні закупівлі» в редакції чинній на момент укладення договору та додаткових угод (далі - Закон) встановлено, що правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно ст.3 Закону закупівлі здійснюються, у тому числі, за принципами максимальної економії та ефективності.

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Відповідно до положень ст. 5 Закону «Про публічні закупівлі», закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі»).

За приписами ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті. що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

У ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Ст.655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 4. 5 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Суд бере до уваги, що в силу вимог ч. 4 ст. 36 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Згідно ч.2 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

У абзаці 2 ч. З ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це. а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону, зокрема, за п. 2 ч. 4 наведеної норми - у випадку коливання цін товару на ринку чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору. Тобто, неухильним аспектом при застосуванні п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону при збільшенні ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни такого товару на ринку.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом.

Положенням про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459 визначено, що вказане Міністерство є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державних та публічних закупівель.

Відповідно до роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Щодо зміни Істотних умов договору про закупівлю» від 07.04.2015 №3302-05/11398-07 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Згідно з п.п. 57 п. 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459 вказане Міністерство надає роз`яснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель.

Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до договору щодо ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10 % від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожного разу сторони мають право збільшити ціну за одиницю товару не більше, ніж на 10 % з урахуванням попередніх змін, однак у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Суд враховує позицію Верховного Суду, який вважає, що метою регулювання, передбаченого ст. 36 Закону «Про публічні закупівлі», а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника (постанова Об`єднаної палати Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).

Так, ст. 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що. якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Також, Верховний Суд вважає, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про публічні закупівлі» одним з принципів публічних закупівель є максимальна економія та ефективність. З цього випливає, що ініціативу щодо збільшення ціни за одиницю товару та надання документального підтвердження коливання ціни товару на ринку має виявляти саме контрагент за договором про закупівлю, а не замовник.

За правилами п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» документ, який передає постачальник на підтвердження коливання ціни на ринку товару ініціюючи зміну істотних умов договору про закупівлю товару, має підтвердити саме зміну (коливання) ціни на ринку, тобто містити інформацію про попередню ціну і про ціну станом на певну дату.

Відтак, суд вважає, що підтвердження факту коливання ціни на товар у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін. що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 915/346/18. від 23.01.2020 у справі № 907/788/18. від 21.03.2019 у справі № 912/898/18. від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18. від 25.06.2019 у справі № 913/308/18.

Також суд вважає, що сторони у випадку коливання цін на ринку (як в бік зменшення, так і в бік збільшення ціни) наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10 % від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Для внесення змін до умов договору щодо ціни товару визначальним є не просто коливання ціни, а й те, що таке коливання сторонами не було враховано попередніми змінами.

Суд зауважує, що існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинно бути доведеним, документально підтвердженим. Тобто відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Згідно ст.37 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 цього Закону.

За приписами ст. 1 Закону «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником торгів за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

У ч. 1 ст. 36 Закону визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених Законом «Про публічні закупівлі».

Відповідно положень ч. 4 ст. 36 зазначеного Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі тощо.

Зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон «Про публічні закупівлі» не містить виключень з цього правила.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов:

- відбувається за згодою сторін;

- порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації);

- підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником);

- ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%;

- загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 ЦК України).

Ч.1 ст. 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні договору. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у 20-денний строк після одержання пропозиції повідомляє іншу сторону про результати такого розгляду. Таким чином, зміна умов договору відбувається за згодою обох сторін.

Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах.

Так, згідно з тендерною документацією та договором № 80-ВТ від 06.03.2020 відповідачем запропоновано природній газ за ціною 4 350,00 грн. за 1000 куб. м з урахуванням ПДВ. Водночас, судом встановлено, що відповідно до додаткових угод за № 1 від 04.11.2020, за № 2 від 24.11.2020, за № 3 від 09.12.2020 та за № 4 від 15.12.2020 ціну за кубічний метр газу збільшено з 4350,00 грн до 6259,55 грн за 1 тис.куб.м., а саме на 1909,55 грн (43,9 % від початкової ціни).

З наданих суду пояснень, додатково встановлено, що в період квітень 2020 - грудень 2020 споживач отримав газу - 23, 8139 тис куб. м. на суму 145 540,64 грн., що на 9,64 тис. куб. м. менше від заявленої поставки, а також сплатив 41 950,18 грн. безпідставно бюджетних коштів.

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Об`єднаної палати Верховного суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 про те, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є не прогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку, що всі послідуючі додаткові угоди після першої суперечать в цій частині вимогам ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та є нікчемними, оскільки перевищують 10% поріг, встановлений Законом України «Про публічні закупівлі» для збільшення ціни

Суд враховує, що за аналогічних обставин Верховний Суд дійшов висновку про наявність порушення інтересів держави у разі безпідставного укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару при закупівлі товарів за кошти бюджетів різних рівнів у постановах від 18.06.2021 у справі №927/491/19, 13.10.2020 у справі № 912/1580/18. від 18.08.2020 справа № 913/151/19. від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18. від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18. від 25.06.2019 у справі № 913/308/18. від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 15.03.2018 у справі № 910/4474/17.

Ст.204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин. якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Суд також враховує, що аналогічний спосіб захисту щодо нікчемності додаткових угод до договору про закупівлю в силу їх укладення в порушення вимог ч. 4 ст. 36 Закону (без документального підтвердження коливання ціни на ринку) визначений як правильний в постанові Касаційного господарського суду Верховного суду від 03.12.2020 у справі № 909/703/19 за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби та Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано- Франківській до Відділу культури та релігії Снятинської районної державної адміністрації. Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс-Груп» про визнання недійсною додаткової угоди до договору постачання природного газу і припинення її дії на майбутнє.

За приписами ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин. визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі. - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Отже, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК (правова позиція Об`єднаної палати Верховного Суду, викладена у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19).

Тобто, суд вважає, що сторонами всупереч інтересів держави, без будь-яких належних на те підстав, без жодного належно обґрунтованого документального підтвердження щодо підвищення ціни на природний газ, в порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі» та положень укладеного договору, укладено додаткові угоди, згідно яких зменшено обсяги поставки природного газу, при цьому збільшено ціну за одиницю товару, що не відповідає вимогам тендерної документації.

Таким чином, в результаті підвищення ціни на підставі додаткових угод відповідачем зайво отримано коштів в загальній сумі 41 950,18 грн.

Оцінюючи викладене, суд приходить до переконання, що доводи прокурора є доведеними та обґрунтованими, тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України з відповідача на користь Рівненської обласної прокуратури підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "Енерго Рітейл" (43005, м. Луцьк, вул. 8- го Березня, будинок 1, офіс 201 ) на користь відділу освіти Рокитнівської районної державної адміністрації (34200, вул. Незалежності, 13 смт. Рокитне, Рокитнівський район, Рівненська область, ).

3. Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "Енерго Рітейл" (43005, м. Луцьк, вул. 8- го Березня, будинок 1, офіс 201 ) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA0015371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) 2 481,00грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

20.05.2022

Суддя М. С. Шум