У Х В А Л А

24 травня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/1324/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши заяву представника позивача адвоката Куровського В.В. про ухвалення додаткового рішення

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ПП Право,

, вул. Лукянівська, 21, оф. 93, м. Київ, 04071

Відповідач: Комунальне підприємство Виробниче управління комунального господарства,

, вул. Чернігівська, 128, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Предмет спору: про стягнення 195 000,00 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ПП Право звернулось до суду з позовом до Комунального підприємства Виробниче управління комунального господарства, у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 195 000,00 грн заборгованості, з яких 120 000,00 грн боргу, 75 000,00 грн штрафу.

Ухвалою суду від 29.12.2021 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням господарського суду від 16.05.2022 позов задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства Виробниче управління комунального господарства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПП Право 120 000,00 грн заборгованості за надані послуги, 13 500,00 грн штрафу та 2182,69 грн витрат зі сплати судового збору.

20.05.2022, тобто у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк, представником позивача адвокатом Куровським В. В. подано до суду через систему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить винести додаткове рішення про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача 19 800,00 грн судових витрат пов`язаних з отриманням правничої професійної допомоги.

Стаття 244 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість суду ухвалити додаткове рішення у разі, якщо 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд даної справи здійснювався судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України здійснюється в тому самому порядку.

Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Позивач у позовній заяві зазначив, що попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката становить 8000,00 грн. При цьому безпосередньо розрахунку, тобто розшифровки з чого складається така сума, не навів.

На підставі ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України позивачем було заявлено про намір надати докази, пов`язані з понесенням судових витрат на отримання правничої професійної допомоги у справі, на протязі п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Після ухвалення рішення суду представник позивача разом з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, надав докази на підтвердження таких витрат, а саме: розрахунок вартості професійної правничої допомоги адвоката від 19.05.2022, акт прийому передачі послуг за Договором надання професійної правничої допомоги від 19.05.2022, видатковий касовий ордер № 17 від 19.05.2022, договір про надання правової допомоги, укладений з адвокатом Куровським В.В. в грудні 2021 року (число місяця вказано нерозбірливо).

Доказів направлення відповідачу копії заяви та доданих до неї документів представником позивача суду не надано.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відтак, оскільки склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягає доведенню, порушення заявником свого процесуального обов`язку та ненаправлення іншій стороні копій доказів на підтвердження дійсності понесення на правничу допомогу витрат призводить до порушення принципу змагальності, неможливості іншим учасникам судового розгляду ознайомитись із їхнім змістом, позбавляє можливості надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку. При цьому саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у додатковій постанові від 21.08.2019 у справі №922/2821/18, згідно з яким у випадку недотримання заявником вимог щодо належного направлення відповідних копій документів іншій стороні, а також у разі ненадання суду доказів підтвердження факту такого надсилання, суд з огляду на положення статті 80 ГПК України не може брати до уваги докази понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду відповідної заяви, адже відсутні підстави для задоволення заяви про відшкодуванні витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення з цього питання.

За наведених обставин, а також з урахуванням положень статті 13 ГПК України, за змістом якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, за якими учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, суд не бере до уваги докази, додані позивачем до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з ненаданням доказів направлення цих документів відповідачу.

Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів направлення відповідачу заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з доданими доказами, суд не приймає до уваги надані останнім докази витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про недоведенність понесених витрат належними доказами, а відтак і про відсутність підстав для задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 13, 74, 80, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПП Право» в ухваленні додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 24.05.2022. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун