ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" квітня 2022 р. Cправа № 902/940/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом акціонерного товариства "Райффайзен Банк", м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Юнімакс Груп", м.Вінниця

до фізичної особи ОСОБА_1 , м.Вінниця

про солідарне стягнення 242686,20 грн заборгованості згідно кредитного договору

представники сторін в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

20.09.2021 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про солідарне стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Юнімакс Груп" та фізичної особи ОСОБА_1 242686,20 грн боргу, з яких: 181000,00 грн - заборгованість за кредитом, 49126,58 грн - заборгованість за відсотками, 0,35 грн - пеня, 8852,02 грн - інфляційні нарахування, 3707,25 грн - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням товариством з обмеженою відповідальністю "Юнімакс Груп" зобов`язань за Договором про надання овердрафту №015/64692/391218 від 02.03.2018, які забезпечені договором поруки №015/64692/391218/П від 02.03.2018, укладеним між позивачем та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11.10.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/940/21, вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 16.11.2021 розгляд справи відкладено до 13.12.2021.

13.12.2021 судом постановлено ухвалу про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 31.01.2022.

11.01.2022 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення додаткових доказів, а саме: виписок по рахунку, які підтверджують факт отримання товариством з обмеженою відповідальністю "Юнімакс Груп" коштів за Договором про надання овердрафту №015/64692/391218 від 02.03.2018.

31.01.2022 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі №902/940/21 та призначення справи до розгляду по суті на 10.03.2022.

10.03.2022 судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи по суті до 28.04.2022.

На визначену судом дату (28.04.2022) представники сторін в судове засідання не з`явилися, хоча про місце, дату та час його проведення останні повідомлялися належним чином, шляхом направлення ухвали суду від 10.03.2022.

Крім того, позивач про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлений телефоном (а.с.239).

Відповідача - фізичну особу ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи по суті додатково повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 237).

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про дату, час та місце судового слухання, але останні не скористалися своїм правом на участь своїх представників у судовому засіданні.

Суд зазначає про те, що будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від сторін щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу і є порушенням приписів статті 42 ГПК України, зокрема, стосовно виявлення поваги до суду та до інших учасників судового процесу; сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Враховуючи положення ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідачі не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

02.03.2018 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк", що підтверджується витягом зі Статуту (далі по тексту також - позивач, Банк, Кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІМАКС ГРУП" (далі по тексту - відповідач, Боржник, Позичальник) було укладено Договір про надання овердрафту №015/64692/391218, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику протягом строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту в межах максимально доступного ліміту, що склав 480000,00 грн з кінцевим терміном (строком) Овердрафту - 02.03.2021 року (п.1.1., п. 1.3., п. 1.7. Кредитного договору).

Відповідно до п.1.2. Договору Позичальник зобов`язується використовувати Овердрафт за цільовим призначенням, вказаним в пункті 1.9. Договору, з дотриманням вимог законодавства України, погасити Овердрафт/Кредитну заборгованість, сплатити проценти за користування Овердрафтом/Кредитною заборгованістю та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором, у строки, передбачені Договором, але не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту.

Банк виконав свої зобов`язання, надавши товариству з обмеженою відповідальністю "Юнімакс Груп" кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 153-213).

Позичальник має право використовувати Овердрафт виключно при наявності встановленого Максимального ліміту та Поточного ліміту. У разі скасування Максимального та Поточного лімітів Позичальник не має право використовувати Овердрафт (п.1.5. Договору).

Проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 21.5 % річних (п.4.1. Договору)

З дати скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2 та 8.3 (крім підпункту 8.3.4) Договору, проценти за користування Кредитною заборгованістю розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних (п.4.2. Договору).

Сторони погодили, що нарахування процентів за Кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, щоденно на залишок фактичної заборгованості Позичальника, виходячи із зазначеними у Договорі фактичних процентних ставок протягом всього строку користування Кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі Кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення Кредиту в повному обсязі (п. 4.3. Кредитного договору).

Протягом Строку Овердрафту Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Овердрафту не пізніше останнього дня Максимального строку Безперервного дебетового сальдо та не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту, в залежності від того, яка дата настане раніше.

Якщо останній календарний день Максимального строку Безперервного дебетового сальдо не є Банківським днем, то для, погашення такого Дебетового сальдо-Позичальник має забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку на кінець останнього Банківського дня, що передує останньому календарному дню Максимального строку Безперервного дебетового сальдо.

Якщо Дата закінчення Строку Овердрафту не є Банківським днем, то для погашення Овердрафту Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку для погашення Дебетового сальдо, процентів та інших платежів, на кінець останнього Банківського дня, що передує Даті закінчення Строку овердрафту.

Погашення Овердрафту здійснюється за рахунок коштів, що надходять на Поточний рахунок Позичальника. Повним погашенням Овердрафту вважається відсутність на Поточному рахунку Дебетового сальдо на кінець Банківського дня.

Погашення Кредитної заборгованості здійснюється за рахунок будь-яких коштів Позичальника. Підписанням Договору Позичальник надає право Кредитору здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків Позичальника (в тому числі його структурних підрозділів), зокрема, з Поточного рахунку, в тому числі за рахунок невикористаного Поточного ліміту, а також з рахунків, що будуть відкриті Позичальнику (в тому числі його відокремленим структурним підрозділам) у Кредитора протягом дії Договору та реквізити яких Кредитор визначить самостійно. В розмірі сум, належних до сплати Позичальником за Договором та Договорами забезпечення з метою Погашення заборгованості. Таке договірне списання може здійснюватися Кредитором протягом строку дії Договору будь-яку кількість разів, починаючи з дати настання строку виконання відповідного грошового зобов`язання (включно) до повного Погашення заборгованості.

У разі відсутності або недостатності на рахунках Позичальника грошових коштів у валюті, необхідній для Погашення заборгованості, Позичальник надає Кредитору право договірного списання грошових коштів в інших валютах з будь-яких рахунків Позичальника, в тому числі з рахунків його відокремлених структурних підрозділів, відкритих у Кредитора, на розсуд Кредитора. Договірне списання здійснюється Кредитором в розмірі, еквівалентному сумі зобов`язань Позичальника за Договором та Договорами забезпечення з врахуванням витрат та комісій, пов`язаних з купівлею/ обміном/продажем іноземної валюти. Позичальник також доручає Кредитору здійснити від імені Позичальника купівлю/продаж/обмін списаних коштів з метою отримання необхідної валюти (за визначеним Кредитором курсом, що не може відхилятися від офіційного курсу НБУ за попередній Банківський день більше, ніж на 10%) та направити кошти на Погашення заборгованості.

Позичальник також надає право Кредитору самостійно приймати рішення щодо зарахування списаних відповідно до цього пункту Договору коштів в валюті, що відрізняється від валюти заборгованості за Договором, в рахунок Погашення заборгованості із застосуванням курсу Національного банку України до відповідної валюти на дату здійснення договірного списання (п.5.1.-5.3.1. Договору).

Сторони також погодили, що у разі настання обставини Дефолту Кредитор має безумовне право на власний розсуд, без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни вжити один або декілька таких заходів: скасувати Максимальний та Поточний ліміт або встановити розмір всіх або окремих лімітів в розмірі фактичної заборгованості Позичальника; вимагати дострокового повного/ часткового Погашення заборгованості (п.8.1.-8.1.2. Договору).

При цьому згідно умов Договору Дефолт - це обставини невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором та/або Договорами забезпечення, а також інші обставини, які на думку Кредитора, свідчать про те, що зобов`язання Позичальника за Договором не будуть виконані, а також інші обставини, визначені статтею 8 Договору як обставини Дефолту.

Як слідує з виписки по рахунку Позичальник почав користуватись кредитними коштами 03.03.2018.

Згідно з п.11.2,11.3. Договору про надання овердрафту передбачено, що Позичальник, на вимогу Кредитора, сплачує останньому за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором (крім за несвоєчасне погашення Овердрафту/ Кредитної заборгованості) - пеню, в розмірі 2 % річних від суми простроченого платежу. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, і по день, що передує дню виконання Позичальником простроченого зобов`язання в повному обсязі. Визначена пунктом 11.2. Договору пеня підлягає сплаті Позичальником протягом п`ятнадцяти Банківських днів з дати відправлення Кредитором відповідної письмової вимоги, на зазначені в цій вимозі рахунки. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого/ порушеного зобов`язання.

Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами, скріплення печатками Сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за Договором. (п.12.1. Договору).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 02.03.2018 року між АТ "Райффайзен Банк" та ОСОБА_1 (далі "Фінансовий поручитель", відповідач 2) було укладено Договір поруки 015/64692/391218/П.

Згідно умов Договору поруки Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору, за умовами якого Позичальник зобов`язаний: повернути кредит в розмірі 480000,00 грн (далі - Кредит), в порядку, передбаченому Кредитним договором, не пізніше 02.03.2021, або іншої дати, визначеної відповідно до умов Кредитного договору; сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 21.5 % річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов Кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим Договором; сплатити комісії в розмірах, передбачених Кредитним договором; сплатити пені, штрафи, передбачені Кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки Кредитора, пов`язані з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору (п.1.1-1.1.4. Договору поруки).

Згідно з п.1.2. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Відповідно до умов п.2.1. Договору поруки Сторони визначили, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечуваних зобов`язань, ОСОБА_1 та ТОВ "ЮНІМАКС ГРУП" відповідають перед АТ "Райффайзен Бан" як "солідарні боржники".

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечуваних зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов`язаннями.

Згідно умов п.2.2. Договору поруки Поручитель зобов`язався здійснювати виконання порушених забезпечуваних зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання Вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій Вимозі.

Відповідно до п. 3.1.5 Договору поруки, Поручитель засвідчив та гарантував, що він належним чином та в повному обсязі ознайомлений із положеннями Кредитного договору та договорів, що забезпечують його виконання, цілком розуміє їх зміст і будь-яке посилання в тексті цього Договору на Кредитний договір чи окремі його положення застосовуються рівною мірою до виконання прав і обов`язків сторін за цим Договором.

Відповідно до п.6.3.1. Договору поруки Поручитель на вимогу Кредитора сплачує останньому за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за цим Договором - пеню, в розмірі: 2% річних від суми простроченого платежу. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним.

Відповідно до п.7.2. Договору поруки, договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою Кредитора. Строк поруки, що встановлена договором становить п`ять років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання.

Як слідує з матеріалів справи, Позичальник не виконував взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячне погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку із чим, 21.03.2020 банком було скасовано Максимальний ліміт та застосовано відсоткову ставку за користування Овердрафтом у розмірі 40% річних.

13.08.2021 на адресу відповідачів позивачем направлено вимоги №114/5-226126 від 12.08.2021, №114/5-226127 від 12.08.2021 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором (а.с. 74,75).

Відповідно до наданого АТ "Райффайзен Банк" витягу з офіційного сайту АТ "Укрпошта" (трек номер відстеження 963) відправлення не вручено під час доставки: інші причини (а.с.77).

При цьому, Поручителем вимогу Банку отримано особисто 19.08.2021 (а.с.78), проте, у належні строки вимога останнім не виконана.

Згідно розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, станом на момент звернення до суду з відповідним позовом у відповідачів наявна заборгованість за кредитом в сумі 181000,00 грн, за відсотками в сумі 49126,58 грн, Також позивачем нараховано 0,35 грн - пені, 8852,02 грн - інфляційні нарахування, 3707,25 грн - 3 % річних.

Враховуючи несплату відповідачами заборгованості в загальній сумі 230126,93грн, позивач звернувся до суду із даним позовом.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов наступних правових висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Відповідно до частини першої ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 Цивільного кодексу України).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 10561 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Приписами ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Оскільки позов пред`явлено про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя, судом при прийнятті рішення враховано наступні норми матеріального права.

Згідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, у тому числі порукою.

Статтею 553 ЦК України унормовано, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Як було встановлено судом, матеріалами справи, а саме випискою по рахунку позичальника (а.с.153-213), що є належним доказом перерахування банком кредитних коштів відповідачу 1, в силу вимог ст.74 ГПК України,позивачем підтверджено факт отримання товариством з обмеженою відповідальністю "Юнімакс Груп" коштів за Договором про надання овердрафту №015/64692/391218 від 02.03.2018.

Проте, всупереч умовам та приписам Договору про надання овердрафту, відповідач 1 неналежним чином виконував взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами в повному обсязі у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед АТ "Райффайзен Банк", а саме: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 181000,00 грн та заборгованість за відсотками в сумі 49126,58 грн, у т.ч. прострочена заборгованість за відсотками 46994,25 грн.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Оскільки зобов`язання Позичальника - товариства з обмеженою відповідальністю "Юнімакс Груп" перед позивачем не виконані, отже поручитель - фізична особа ОСОБА_1 як солідарний боржник відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 181000,00 грн заборгованості по кредиту та 49126,58 грн - заборгованості за відсотками в тому рахунку 46994,25 грн - прострочена заборгованість по відсоткам правомірними та обґрунтованими, з огляду на що задовольняє їх у повному обсязі.

Крім того, судом розглянуто вимогу про стягнення з відповідачів 0,35 грн пені.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами першою та четвертою ст.231 Господарського кодексу України встановлено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського кодексу України).

Згідно із ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.11.2. та 11.3. Договору про надання овердрафту позичальник, на вимогу Кредитора, сплачує останньому за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором (крім за несвоєчасне погашення Овердрафту/ Кредитної заборгованості) - пеню, в розмірі 2% річних від суми простроченого платежу. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, і по день, що передує дню виконання Позичальником простроченого зобов`язання в повному обсязі. Визначена пунктом 11.2 Договору пеня підлягає сплаті Позичальником протягом п`ятнадцяти Банківських днів з дати відправлення Кредитором відповідної письмової вимоги, на зазначені в цій вимозі рахунки. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого/ порушеного зобов`язання.

У пункті 6.3.1. Договору поруки сторони передбачили, що Поручитель на вимогу Кредитора сплачує останньому за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за цим Договором - пеню, в розмірі: 2% річних від суми простроченого платежу. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним.

Відповідно до п.8 Розділу IX Прикінцеві Положення ГК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Перевіривши обрахунок пені, заявленої до стягнення, судом встановлено, що пеню в сумі 0,35 грн нараховано з 12.03.2020 по 02.03.2021 - у період дії карантину, який введено Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, тому у задоволенні позову в цій частині суд відмовляє.

Також судом розглянуто вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 3707,25 грн - 3% річних за період з 03.03.2021 по 14.09.2021 року та 8852,02 грн - інфляційних нарахувань за період з березня 2021 року по серпень 2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який построчив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних нарахувань, судом встановлено, що позивачем неправомірно включено до суми боргу пеню в сумі 0,35 грн.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, в межах періодів, визначених позивачем та суми заборгованості, встановленої судом, за допомогою калькулятора інформаційно-правової системи "ЛІГА 360", судом встановлено, що розмір 3% річних складає 3707,24 грн, а розмір інфляційних нарахувань складає 8852,01 грн.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідачів 3707,25 грн - 3% річних та 8852,02 грн - інфляційних нарахувань підлягають частковому задоволенню на суму 3707,24 грн - 3% річних та 8852,01 грн - інфляційних нарахувань.

При цьому, в стягненні 0,01 грн інфляційних втрат та 0,01 грн - 3% річних слід відмовити.

Як визначає ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням приходить до висновку про часткове задоволення позову акціонерного товариства "Райффайзен Банк", позаяк факт існування заборгованості відповідачів перед позивачем витікає з умов укладених між сторонами договорів, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог у даній справі, стягненню з відповідачів підлягає 3640,28 грн судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнімакс Груп" (вул.М.Оводова, 60, м.Вінниця, 21000, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул.Лєскова, буд.9, м.Київ, 01011, ) 181000,00 грн - заборгованість за кредитом, 49126,58 грн - заборгованість за відсотками, 8852,01 грн - інфляційні нарахування, 3707,24 грн - 3 % річних.

3. Стягнути солідарно з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул.Лєскова, буд.9, м.Київ, 01011, ) 181000,00 грн - заборгованість за кредитом, 49126,58 грн - заборгованість за відсотками, 8852,01 грн - інфляційні нарахування, 3707,24 грн - 3 % річних.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнімакс Груп" (вул.М.Оводова, 60, м.Вінниця, 21000, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул.Лєскова, буд.9, м.Київ, 01011, ) 1820,14 грн - відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

5. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул.Лєскова, буд.9, м.Київ, 01011, ) 1820,14 грн - відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

6. В позові в частині стягнення 0,35 грн - пені, 0,01 грн - 3% річних, 0,01 грн - інфляційних втрат - відмовити.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. Примірник повного судового рішення надіслати згідно переліку рекомендованими листами, а також на електронні адреси позивача () та представника позивача ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України).

Повне рішення складено 09 травня 2022 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - відповідачу 1 (вул.М.Оводова, 60, м.Вінниця, 21000);

3 - відповідачу 2 ( АДРЕСА_1)