ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/12187/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Бакуліної С.В., Стратієнко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Громадської організації "Всеукраїнська федерація кінного спорту України"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021

(головуючий - Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Демидова А.М.)

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021

(суддя Морозов С.М)

у справі №910/12187/21 (суддя Морозов С.М)

за позовом ОСОБА_1

до Громадської організації "Всеукраїнська федерація кінного спорту України"

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та заяви про забезпечення позову

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації "Всеукраїнська федерація кінного спорту України" (далі - ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України", відповідач), про визнання недійсними рішень, прийнятих на звітно-виборчій Конференції Громадської організації ? Всеукраїнська федерація кінного спорту України?, оформлених протоколом від 28.09.2020.

2. Позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій останній просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішень звітно-виборчої Конференції ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України", оформлених протоколом від 28.09.2020, до моменту прийняття рішення в господарській справі №910/12187/21 за позовом ОСОБА_1 до ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України" про визнання недійсними рішень, прийнятих на звітно-виборчій ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України", оформлених протоколом від 28.09.2020;

- заборони державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що безпосередньо стосуються ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України", , до моменту прийняття рішення в господарській справі №910/12187/21 .

3. Заява обґрунтована тим, що на даний час новообраним керівним складом ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України" вчиняються дії, спрямовані виключно на ускладнення виконання майбутнього рішення суду щодо оскарження рішень, прийнятих на звітно-виборчій конференції від 28.09.2020, легітимізації кандидатур на керівних посадах, обраних на вказаній конференції та призначених оспорюваним рішенням, та посилення заходів, якими порушуються права позивача та інших членів ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України".

Короткий зміст оскаржуваних ухвали та постанови судів попередніх інстанцій

4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову, шляхом:

- зупинення дії рішень звітно-виборчої Конференції ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України", оформлених протоколом від 28.09.2020, до моменту прийняття рішення в господарській справі №910/12187/21 за позовом ОСОБА_1 до ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України" про визнання недійсними рішень, прийнятих на звітно-виборчій Конференції ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України", оформлених протоколом від 28.09.2020;

- заборони державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що безпосередньо стосуються ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України" до моменту прийняття рішення в господарській справі №910/12187/21.

5. Суди мотивували судові рішення тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень, оформлених протоколом від 28.09.2020, шляхом заборони вчинення реєстраційних дій, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення їх доводів

6. ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України" звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, з урахуванням уточнень до неї, в якій просила скасувати постанову та ухвалу суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

7. Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що вжиті заходи забезпечення позову не відповідають вимогам ст. ст. 136, 137 ГПК України, оскільки є неналежними, та ніяким чином не забезпечують виконання у подальшому судового рішення, у випадку задоволення позову, а також не забезпечують захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Рішення судів попередніх інстанцій про забезпечення позову, в порушення положень ст. 236 ГПК України, прийнято без належного дослідження та обґрунтування обставин за яких у суду були наявні підстави для забезпечення позову.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

8. Відзив на касаційну скаргу не подано.

Позиція Верховного Суду

9. Верховний Суд, здійснивши розгляд касаційної скарги, з урахуванням уточнень, у письмовому провадженні, надавши оцінку доводам, наведеним скаржником у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, надану господарськими судами попередніх інстанцій юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши дотримання судами норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

10. Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

11. Водночас, частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

12. Відповідно до частин 1-4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

13. Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

14. Відповідно до частини другої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

15. Верховний Суд зауважує, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

16. За змістом ст. 136 ГПК України у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

17. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання про накладення арешту, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

18. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

19. Водночас, за приписами частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

20. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

21. Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

22. Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

23. Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).

24. Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити з законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (ст. 6 ГК України).

25. Вищезазначеного не було враховано судами попередніх інстанцій.

26. Судами встановлено, що позивач звернувся з позовом про визнання недійсними рішень, прийнятих на звітно-виборчій Конференції ГО ? Всеукраїнська федерація кінного спорту України?, оформлених протоколом від 28.09.2020.

27. Звертаючись з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 , зазначав, що 31.12.2020 ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України" було вчинено спробу незаконного внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо остаточного закріплення керівного складу Федерації та антиконституційних змін до Статуту, які були покликані суттєво обмежити права членів ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України". Отже, позивач просив зупинити дію оспорюваного рішення та заборонити державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що безпосередньо стосуються ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України".

28. Задовольняючи заяву про забезпечення позову суди попередніх інстанцій зазначали, що позивач звернувся з позовними вимогами немайнового характеру, отже, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, тому в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

29. З урахуванням зазначеного, суди встановили, що позивачем заявлено позов про визнання недійсними рішень, прийнятих на звітно-виборчій Конференції ГО ? Всеукраїнська федерація кінного спорту України?, оформлених протоколом від 28.09.2020, а у заяві про забезпечення позову позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень звітно-виборчої Конференції ГО ?Всеукраїнська федерація кінного спорту України?, оформлених протоколом від 28.09.2020, та заборони державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що стосуються ГО ? Всеукраїнська федерація кінного спорту України?, до моменту прийняття рішення у цій справі, отже, суди дійшли висновку, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до обставин реальної загрози ефективному захисту порушених та оспорюваних прав та інтересів позивача, зважаючи на предмет позову.

30. При цьому, як вбачається з оскаржуваних судових рішень, ні судом першої інстанції ні апеляційним судом не було належним чином перевірено обставини, якими позивач обґрунтовував заяву про забезпечення позову, суди вдались лише до констатації зазначених обставин, не вдаючись до належної перевірки та встановлення.

31. Крім того, суди задовольняючи заяву про забезпечення позову поставили під сумнів правомірність прийнятих Конференцією ГО ? Всеукраїнська федерація кінного спорту України? рішень , що може бути встановлено лише при розгляді справи по суті.

32. Судами не враховано, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

33. Враховуючи положення частини одинадцятої статті 137 ГПК України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті

34. Крім того, суди посилаючись на ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" зазначали, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, вказаним законом України.

35. Однак, суд касаційної інстанції зазначає, що заявлений позивачем захід забезпечення позову, у вигляді заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які дії з внесення відомостей та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо ГО "Всеукраїнська федерація кінного спорту України", не є співмірним з предметом спору у цій справі.

36. Як зазначалось позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними рішень, прийнятих на звітно-виборчій Конференції Громадської організації ? Всеукраїнська федерація кінного спорту України?, оформлених протоколом від 28.09.2020, тоді як суди задовольняючи заяву про забезпечення позову, окрім зупинення дії оспорюваного рішення, заборонили державним реєстраторам вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що стосуються ГО ? Всеукраїнська федерація кінного спорту України?. Вживаючи таких заходів забезпечення позову, суди порушили принцип співвіднесення заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, та баланс інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору.

37. Судами не було враховано, що заборона державним реєстраторам вносити відомості та/або зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що стосуються ГО ?" Всеукраїнська федерація кінного спорту України? може мати для громадської організації негативні наслідки та заважатиме реалізації положень визначених статутом організації. Вказане свідчить про порушення господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

38. З урахуванням зазначеного суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій, задовольняючи заяву про забезпечення позову не надали належної правової оцінки доказам та обставинам справи, на підставі яких позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову, порушили принцип співмірності заходу забезпечення позову та збалансованість інтересів сторін у справі, а тому суди дійшли до передчасного висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та наявність підстав для її задоволення.

39. Зважаючи на вищевикладене, знайшли своє підтвердження доводи касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій положень ст.ст. 136, 137, 236 ГПК України, оскільки судами неналежним чином досліджувались обставини за яких є підстави вживати заходи забезпечення позову.

40. Таким чином, Суд приймає доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судами положень ст.ст. 136, 137 ГПК України, та не врахування судами всіх обставин справи необхідних для вирішення питання наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

41. З урахуванням викладеного у сукупності, та положень ст. 300 ГПК України, з урахуванням яких, Верховний Суду позбавлений можливості дослідити та встановити наявність або відсутність підстав для забезпечення позову, чого належним чином не зробили й суди попередніх інстанцій, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

42. У силу приписів пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

43. Згідно частини 4 статті 310 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

44. Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги наведене в цій постанові, всебічно, повно і об`єктивно дослідити наявні у справі докази, надати їм оцінку і, в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством, прийняти відповідне рішення.

Щодо судових витрат

45. Оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат у порядку статті 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Громадської організації "Всеукраїнська федерація кінного спорту України" задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі №910/12187/21 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді С. В. Бакуліна

Л. В. Стратієнко