ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/691/21(569/21541/21)

Господарський суд Рівненської області в складі головуючої судді Бережнюк В.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення 15 974,46 грн. заборгованості за електроенергію

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

18.05.2022 у судовому засіданні були присутні:

представник позивача Патраков О.І.

відповідач ОСОБА_1 .

Після оголошеної перерви 24.05.2022 представники сторін до суду не з`явилися.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 15 974,46 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію.

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" здійснює діяльність із постачання електричної енергії побутовому споживачу ОСОБА_1 , відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14 червня 2018 року здійснюється постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах, передбачених публічним договором, який опублікований на офіційному сайті ТОВ "РОЕК" www.ez.rv.ua. Для постачання електричної енергії на об`єкт побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 та проведення розрахунків за спожиту електроенергію, позивачем ТОВ "РОЕК" на ім`я відповідача ОСОБА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Споживач ОСОБА_1 своєчасно та у повному обсязі не сплатив кошти за електроенергію, внаслідок чого станом на жовтень 2021 року утворився борг 15 974,46 грн.

24 травня 2022 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, у якій до початку розгляду спору по суті визнав позовні вимоги повністю, посилаючись на ст.191 ГПК України. Просив розгляд справи проводити без його участі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2022 року цивільну справу №569/21541/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 15 974,46 грн. передано за підсудністю до Господарського суду Рівненської області, на розгляді якого перебуває справа №918/691/21 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2022 року справу №918/691/21(569/21541/21) розподілено судді Марач В.В.

Як вбачається з Ухвали Господарського суду Рівненської області у справі № 918/691/21 від 25.08.2021 року (суддя Бережнюк В.В.) Господарським судом відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру реструктуризації майна боржника та призначено керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Сокотуна В.А.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Тому ухвалою від 11.03.2022 (суддя Марач В.В.) матеріали справи №918/691/21(569/21541/21) передано Господарському суду Рівненської області, в провадженні якого перебуває справа №918/691/21 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2022 року справу №918/691/21(569/21541/21) розподілено судді Бережнюк В.В. на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства з мотивів перебування у провадженні судді справи №918/691/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою від 28.03.2022 прийнято до провадження справу №918/691/21(569/21541/21) за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 12 квітня 2022 р. на 13:15 год.

Ухвалою від 12 квітня 2022 року розгляд справи відкладено на 18 травня 2022 року на 11:20 год.

18.05.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 24.05.2022 на 11:20 год.

24 травня 2022 року позивач та відповідач до суду не прибули. Повідомлені про дату та час розгляду справи належним чином. Явка учасників не визнавалася обов`язковою.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.202 ГПК України). Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі доказами.

Відповідно до частин 1,2,4 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає заяву відповідача про визнання позову, оскільки остання відповідає вимогам ст.ст.46, 170 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу, давши правову оцінку доказам, які мають значення для вирішення справи, господарський суд прийшов до наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом. Норми права, які застосував суд.

Як встановлено, з 01 січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "РОЕК"), здійснює постачання електричної енергії для побутового споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до пункту 13 розділу 17 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" упродовж двох років з 01 січня 2019 року ТОВ "РОЕК" виконує функції постачальника універсальних послуг на території Рівненської області.

Положеннями пункту 13 Розділу 17 закону передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема:

-надання підписаної заяви про приєднання;

-оплата рахунка постачання універсальної послуги та/або

-факт споживання електричної енергії.

Приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який оприлюднений ТОВ "РОЕК" на офіційному веб-сайті, підтверджується фактичним споживанням електричної енергії вказаним споживачем у продовж 2019-2020 років. Споживання електроенергії за відповідною адресою визнав Літвищенко Андрій Андрійович у своїй заяві від 24.05.2022.

Фактичне споживання побутовим споживачем електричної енергії у продовж 2019-2021 року підтверджується долученою відповідачем до матеріалів справи копією реєстру спожитої електричної енергії, що складений відповідачем та ПрАТ "Рівнеобленерго", яке є оператором системи розподілу електричної енергії та на даний час виконує функцію оператора комерційного обліку електричної енергії.

Відповідно до реєстру спожитої електричної енергії побутовий споживач спожив у 2019 році 5433 кВт/год.

Відповідно до реєстру спожитої електричної енергії побутовий споживач спожив у 2020 році 5908 кВт/год.

Положеннями ч. 1 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятись усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, тощо.

Таким чином форма договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на підставі якого ТОВ "РОЕК" постачає з 01.01.2019 року електричну енергію для побутового споживача, є письмовою.

Частиною 2 ст. 640 ЦК України встановлено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідно вчинення дії, договір є укладений з моменту вчинення певної дії, а отже фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг є вчинення споживачем, зокрема, фактичного споживання електричної енергії.

Згідно вимог п. 5.5.5. Правил споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Ціни (тарифи) на універсальні послуги у спірний період застосовувались відповідно до постанови НКРЕ від 29.05.2014 р. № 749 (із змінами та доповненнями відповідно доПостанови НКРЕКП № 220 від 26.02.2015р.), за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір заборгованості.

Згідно п. 5.10. Договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

За змістом статей 509,526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та здійснив постачання електроенергії для електроустановок на об`єкт споживача, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив за спожиту електроенергію в повному обсязі, чим порушив вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії та умови Договору. При цьому, відповідач визнав наявність боргу перед позивачем.

Відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення в повному обсязі вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 15 974,46 грн.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і доводів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення 15 974,46 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію - належить задоволити повністю.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За умовами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги в повному розмірі та просить суд застосувати положення ч.1 ст.130 ГПК України.

Позивачем при зверненні з позовом було сплачено 2 270,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжними дорученнями №359 від 13.05.2021 та №1717 від 18.10.2021.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків від судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 1 135,00 грн., на підставі ч.1 ст.130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

В іншій частині в сумі 1 135,00 грн. судовий збір покладається на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71-Б, ) - 15 974 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 46 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію, 1 135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71-Б, ) - 1 135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №1717 від 18.10.2021 року, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи №918/691/21(569/21541/21). Ухвалу видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 24 травня 2022 року.

Суддя Бережнюк В.В.