ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2022 р. м. Київ Справа № 911/3355/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Алко»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора»

прo стягнення 3 276 763,31 грн. (збільшено до 5 197 982,28 грн.)

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Нор А.Г.

відповідача: Муштей Л.Ю.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Алко» (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» (надалі відповідач) прo стягнення 3 276 763,31 грн. (збільшено до 5 111 154,05 грн.).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.11.2021 року відкрито провадження у справі № 911/3355/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.12.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 13.12.2021 року позивачем подано заяву № 13/12-2021 від 13.12.2021 року про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач донарахував основний боргу у зв?язку з неоплатою відповідачем зобов?язань за Договором, строк виконання яких настав після подання позову, та донарахував штрафні санкції за фактичні періоди прострочення виконання грошових зобов??язань з оплати товару за Договором. Позивач просить стягнути з відповідача 4 998 786,80 грн. боргу, 16 855,09 грн. 3% річних, 95 512,16 грн. пені. Відповідна заява прийнята судом.

До канцелярії Господарського суду Київської області 14.12.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 255 ввід 08.12.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2021 року підготовче засідання відкладено на 13.01.2022 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 15.12.2021 року позивачем подано відповідь на відзив № 15/12-2021 від 15.12.20221 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 29.12.2021 року від позивача надійшла заява б/н від 29.12.2021 року про зміну місцезнаходження на адресу: 08322, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проліски, вул. Промислова, 9.

До канцелярії Господарського суду Київської області 12.01.2022 року позивачем подано заяву № 12/01-2022 від 12.01.2022 року про збільшення розміру позовних вимог. У відповідній заяві позивачем донараховано штрафні санкції за фактичні періоди прострочення виконання грошових зобов?язань з оплати товару за Договором. Позивач просить стягнути з відповідача 4 998 786,80 грн. боргу, 29 180,86 грн. 3% річних, 170 014,62 грн. пені (та 77 969,73 грн. витрат по сплаті судового збору). Відповідна заява прийнята судом.

У підготовчому засіданні 13.01.2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Крім того, представник позивача підтримав вимоги заяви № 12/01-2022 від 12.01.2022 року про збільшення розміру позовних вимог, проти яких представник відповідача заперечував.

Дослідивши вказані обставини, судом встановлено, що позивач просить збільшити суму позовних вимог у зв`язку з донарахуванням суми заборгованості за тим же Договором, за яким було подано позовну заяву. Так, позивач просить стягнути з відповідача 5 197 928,28 грн. заборгованості, у тому числі: 4 998 786,80 грн. основного боргу, 170 014,62 грн. пені та 29 180,86 грн. 3% річних.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи, що заява позивача № 12/01-2022 від 12.01.2022 року про збільшення розміру позовних вимог подана з дотриманням вимог п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, вона прийнята судом.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 13.01.2022 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст.177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 27.01.2022 року.

В судовому засіданні 27.01.2022 року оголошувалась перерва в розгляді справи на 10.02.2022 року.

В судовому засіданні 10.02.2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 10.02.2022 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 15.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛВР АЛКО» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРА» (відповідач) був укладений Договір поставки №47 (надалі - Договір поставки), відповідно до умов п. 1.1 якого позивач зобов`язався поставити і передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити поставлений на умовах договору товар.

Зокрема, на виконання умов Договору поставки позивач в період з 05.05.2021 року по 14.07.2021 року поставив, а відповідач прийняв у власність товари (алкогольні напої в асортименті) на загальну суму 4 998 786,80 грн., що підтверджується доданими до позову (та заяв про збільшення позовних вимог) видатковими накладними, підписаними сторонами та скріпленими печатками.

Згідно умов п. 2.8., п. 2.10. Договору поставки оплата за товар здійснюється винятково в національній валюті України протягом 120 календарних днів від дати поставки товару.

Умовами п. 3.12. вищезазначеного Договору поставки його сторони визначили, що датою приймання партії товару та переходу права власності та ризиків вважається дата підписання відповідної накладної та товарно-транспортної накладної уповноваженим представником Покупця.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених договірних умов, відповідач зобов`язаний був оплатити поставлений товар в установлені Договором строки протягом 120 календарних днів з моменту поставки за кожною видатковою накладною.

Однак, відповідач, незважаючи на тривалий строк, що минув після здійснення поставки товару за Договором згідно з наведеним та доданими до позову накладними, свої зобов`язання щодо повного та своєчасного проведення розрахунків з позивачем належним чином не виконав, оплативши згідно з платіжним дорученням від 04.06.2021 року №6832117 на суму 1 000 000,00 грн. повністю (з урахуванням черговості погашення заборгованості) лише товар, поставлений згідно з видатковими накладними від 05.05.2021 року № 54 та № 55, від 12.05.2021 року № ЛВА00004112 та № ЛВА00004113 та від 19.05.2021 року № ЛВА00008134 на загальну суму 904 910,40 грн., а також оплативши частково товар, поставлений згідно з видатковою накладною від 19.05.2021 року № ЛВА00008135, на суму 95 089,60 грн., залишивши неоплаченою решту товару.

Таким чином, станом на день розгляду спору загальний розмір основної грошової заборгованості відповідача перед позивачем (з урахуванням черговості погашення заборгованості за раніше поставлений товар), яка виникла на підставі Договору поставки №47 від 15.04.2021 року, становить 4 998 786,80 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань з оплати поставленого за Договором поставки № 47 від 15.04.2021 року товару, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних за прострочку виконання грошового зобов`язання в сумі 7 360,54 грн., нараховані по кожній накладні в залежності від періодів фактичного прострочення.

Крім цього, згідно умов п. 7.2 Договору поставки його сторони встановили, що у випадку порушення термінів оплати Товару, передбачених цим Договором, Покупець (відповідач) оплачує на користь Постачальника виключну неустойку в розмірі 0,05% від простроченої суми оплати за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Отже, станом на день звернення до суду із цим позовом сума неустойки у вигляді пені за прострочку виконання Відповідачем своїх зобов`язань по Договору поставки № 47 від 15.04.2021 року складає 41 709,77 грн., нараховані по кожній накладні в залежності від періодів фактичного прострочення всього за загальний період з 17.09.2021 року по 15.11.2021 року.

Таким чином, станом на день звернення до суду із цим позовом загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань по Договору поставки № 47 від 15.04.2021 року, з урахуванням суми основного боргу, передбачених ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 29 180,86 грн. та 170 014,62 грн. пені, нарахованих за фактичні періоди прострочення по кожній накладній.

В ході розгляду спору відповідач подав відзив, в якому позовні вимоги в частині заяв про збільшення розміру позовних вимог заперечував, зазначив, що у позивача відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором поставки № 47 від 15.04.2021 року у судовому порядку, оскільки з огляду на умови Договору, оплата за Товар здійснюється за умови, що Постачальник належним чином виконав вимоги п.п. 2.9. та п.п. 4.7 даного Договору.

Якщо Постачальник виконав вимоги п.п. 2.9. та п.п. 4.7 даного Договору пізніше 7-денного (семиденного) строку, термін відстрочення платежу рахується від дати належного виконання Постачальником всіх умов п.п. 2.9. та п.п. 4.7 даного Договору - дана умова передбачена пунктом 2.10. Договору поставки, також пунктом 2.9. Договору поставки визначено, що обов`язковою умовою для оплати поставленого Товару є наявність у Покупця оформлених у встановленому чинним законодавством України та цим Договором порядку відповідних накладних (видаткової та товарно-транспортної), інших документів, передбачених Розділом 4 Договору, а також відповідність цін в накладній діючому Прайс-листу та належне виконання Постачальником вимог п. 4.7 даного Договору. При відсутності одного із зазначених документів, а також в разі їх неналежного оформлення, наявності розбіжностей у відомостях чи даних, Постачальник повинен надати відсутні документи або привести документи у відповідність до вимог чинного законодавства України та вимог цього Договору протягом 7 (семи) календарних днів з дати поставки.

Пунктом 4.7. Договору поставки визначено, Постачальник підтверджує своє зобов`язання видавати згідно з податковим законодавством України податкові накладні без окремої письмової вимоги Покупця. Постачальник зобов`язується надсилати Покупцю в електронному вигляді за допомогою модуля електронного документообігу в погодженому сторонами програмному забезпеченні: податкові накладні/розрахунки коригування, що складаються, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь Постачальника, протягом 7(семи) календарних днів з дати складання; розрахунки коригування, що складаються, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів Постачальнику, протягом 7 (семи) календарних днів з дати складання.

Однак, як зазначає відповідач, позивачем не надано суду доказів настання у відповідача обов`язку оплатити поставлений товар, що випливає з положень п. 2.9. та 2.10 Договору поставки. Зокрема, позивач не надано доказів належного виконання ним умов п. 2.9. та 4.7. Договору поставки.

У відповіді на відзив позивач звертає увагу, що відповідач фактично заперечує наявність у нього обов?язку з оплати отриманого товару відсутністю факту належним чином оформлених податкових накладних.

Однак, з огляду на назву і сутність укладеного між позивачем і відповідачем Договору поставки № 47 від 15.04.2021 року, він за своєю правовою природою є договором поставки.

Як вбачається із змісту відзиву на позовну заяву, відповідачем не заперечуються факти і обставини отримання ним на виконання умов Договору поставки товарів в асортименті, кількості за цінами згідно з наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

Водночас, відповідно до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до вимог п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Позивач зазначає, що на дату здійснення поставок згідно з умовами п. 4.7 Договору поставки ним були складені, підписані електронним цифровим підписом уповноважених осіб та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на всі операції поставки за Договором, суб`єктний склад яких, номенклатура вказаних в них товарів, їх кількісні та вартісні показники є ідентичними тим, які зазначені в наявних в матеріалах справи видаткових і товарно-транспортних накладних, що підтверджується їх змістом. Відповідні податкові накладні за допомогою модуля електронного документообігу були надіслані в електронному вигляді відповідачу та отримані останнім, що підтверджується відповідними відмітками «Документ доставлено контрагенту» на них, що підтверджує належне виконання позивачем в передбачений умовами п. 4.7 Договору поставки спосіб надіслання податкових накладних та спростовує зазначені у відзиві на позовну заяву твердження відповідача.

Водночас, позивач зазначає, що ст. 666 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Позивач звертає увагу суду, що будь-яких доказів звернення відповідача до позивача з вимогою надати будь-які визначені Договором поставки належним чином оформлені супровідні документи на товар, зокрема, оформлені належними чином податкові накладні, встановивши при цьому розумний строк для їх передання, доказів наявності претензій відповідача щодо ненадання позивачем відповідних податкових накладних, доказів відмови від прийняття відповідачем товарів за наявними у справі видатковими накладними чи його повернення з вищезазначених підстав відповідачем не надано і матеріали справи не містять, тому посилання відповідача на наявність підстав для затримки розрахунків за отриманий товар через недотримання позивачем п.2,9, п.4.7 Договору, необґрунтовані і безпідставні, свідчать про спроби відповідача ухилитись від виконання зобов?язання.

З огляду на норми Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», видаткові накладні - це первинні бухгалтерські документи, що підтверджують існування факту здійснення господарської операції. Про прийняття товару за вказаними накладними в т.ч. свідчить наявність підпису представників відповідача, які завірені відбитками спеціальних штампів відповідача.

Крім того, про факт існування господарських відносин сторін за спірним Договором та отримання Товару, свідчить часткові оплати Товару.

За наслідками розгляду спору судом встановлено факт отримання відповідачем спірного Товару. Відповідач не спростував існування заборгованості, не надав суду належних доказів оплати Товару.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 4 998 786,80 грн., як заявлено в позові (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог) і відповідачем не спростовано належними доказами.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також до відповідних правовідносин застосовується норма ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, яка визначає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Тобто, наведені норма законодавства визначає безумовність оплати поставленого товару.

Згідно ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Наведене дає суду підстави дійти висновку, що правила ведення господарської діяльності передбачають здійснення її на умовах добросовісності, умовах, за яких сторони будь взаємно поважати права та охоронювані законом інтереси одна одної.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у випадку порушення термінів оплати товару, передбачених цим договором, покупець оплачує на користь постачальника виключну неустойку в розмірі 0,05 % від простроченої суми оплати за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Пеня нарахована у відповідності до п. 7.2 Договору на прострочені суми за фактичні періоди прострочення.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних нараховані на прострочені суми за періоди фактичного прострочення в розмірі, що відповідає вимогам ст. 625 Цивільного кодексу України

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 170 014,62 грн. пені та 29 180,86 грн. 3% річних суд вважає правомірними і обґрунтованими, оскільки відповідні нарахування проведені за фактичний період існування заборгованості у відповідності до вимог чинного законодавства.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Алко» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» прo стягнення 3 276 763,31 грн. (збільшено до 5 197 982,28 грн.) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Алко» (01054, м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33Б, ) 4 998 786 (чотири мільйони дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 80 коп. основного боргу, 170 014 (сто сімдесят тисяч чотирнадцять) грн. 62 коп. пені, 29 180 (двадцять дев`ять тисяч сто вісімдесят) грн. 86 коп. 3% річних та 77 969 (сімдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 73 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 19.05.2022 року