ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області

05.05.2022 р. м. Ужгород Справа № 907/264/21
Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.
при секретарі судового засідання Райніш М.І.,
розглянувши заяву представника Приватного підприємства Фірма ПРО АУТ ВУУД, м. Мукачево Закарпатської області про ухвалення додаткового рішення у справі № 907/264/21 за позовом Мукачівського міськрайонного центру зайнятості, м. Мукачево Закарпатської області до відповідача Приватного підприємства Фірма ПРО АУТ ВУУД, м. Мукачево Закарпатської області про стягнення 17 053 грн. 88 коп. суми, отриманої як допомога по частковому безробіттю, з участю представників сторін: від позивача не з`явився, від відповідача не з`явився,
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 25.11.2021 року у справі № 907/264/21 в задоволенні позову відмовлено повністю.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшла заява представника Приватного підприємства Фірма ПРО АУТ ВУУД, м. Мукачево Закарпатської області, якою останній просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 907/264/21 в частині стягнення з позивача судових витрат, а саме, витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 08.02.2022 року заяву представника Приватного підприємства Фірма ПРО АУТ ВУУД, м. Мукачево Закарпатської області про ухвалення додаткового рішення у справі № 907/264/21 призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.02.2022 року.

Ухвалою суду від 24.02.2022 року судове засідання по розгляду заяви було відкладено з підстав, наведених в ухвалі суду. Явка уповноважених представників учасників спору у судове засідання по розгляду заяви визнана судом на власний розсуд.

У судове засідання по розгляду заяви уповноважені представники сторін не з`явилися.

Позивач на електронну адресу суду надіслав клопотання, яким просить суд розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення в даній справі без участі його уповноваженого представника та відмовити в задоволенні поданої представником відповідача заяви в частині стягнення з позивача витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача у поданій ним заяві про ухвалення додаткового рішення в даній справі просив розглянути таку за його відсутності.

Згідно поданої суду заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі, представник відповідача просить суд вирішити питання про стягнення з позивача на користь сторони відповідача суми 4 000 грн. витрат на правову допомогу адвоката при розгляді даної справи, оскільки таке питання судом не було вирішено при ухваленні рішення у справі № 907/264/21.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Приписами ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як встановлено судом, між відповідачем та адвокатом Котягіним А.С. укладено Договір № 01/06/21 від 01.06.2021 року про надання правової допомоги відповідачу.

Суд констатує, що відповідачем дотримано вимог, передбачених ч. 8 ст. 129 ГПК України, зокрема, до матеріалів справи додано копію Договору про надання правової допомоги № 01/06/21 від 01.06.2021 року та акту приймання передачі наданих послуг від 29.12.2021 року.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлюють положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача подав суду копію Договору про надання правової допомоги № 01/06/21 від 01.06.2021 року та акту приймання передачі наданих послуг від 29.12.2021 року.

Разом з тим, суд бере до уваги висновок, зазначений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, відповідно до якого розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, у відповідності до частин п`ятої, шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 року у справі № 910/353/19).

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Беручи до уваги відсутність у матеріалах справи клопотання позивача про зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу та письмових нормативних обґрунтувань позивача щодо відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, суд констатує, що розмір останніх співмірний зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; а також предметом позовних вимог і строком розгляду справи, а тому, заявлена сума в розмірі 4 000 грн. підлягає стягненню з позивача.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що під час ухвалення рішення у справі № 907/264/21 судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення у справі № 907/264/21 про стягнення з позивача на користь відповідача суми 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Приватного підприємства Фірма ПРО АУТ ВУУД, м. Мукачево Закарпатської області про ухвалення додаткового рішення у справі № 907/264/21 задоволити повністю.

2. Стягнути з Мукачівського міськрайонного центру зайнятості, вул. Миру, будинок 73, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 42519400) на користь Приватного підприємства Фірма ПРО АУТ ВУУД, вул. Миру, будинок 14, квартира 7, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 41241487) суму 4 000 (Чотири тисячі гривень) грн. на відшкодування витрат на професійну правову допомогу.

3. Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Додаткове судове рішення складено та підписано 23.05.2022 року.

Суддя Пригара Л.І.