РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.05.2022Справа № 910/20604/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Київського міського центру зайнятості

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 7466,67 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Київський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 7466,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.06.2020 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Подільської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину. В подальшому між Подільською районною філією КМЦЗ та ФОП ОСОБА_1 07.07.2020 укладено Договір №374 про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину. Актом перевірки відомостей поданих роботодавцем для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину , дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів по частковому безробіттю на період карантину №51 від 26.102020 виявлено факт порушення, а саме перерахування суми допомоги по частковому безробіттю у суму 7466,67 грн громадянину ОСОБА_2 , який був звільнений з роботи 29.05.2020 та на момент подання заяви на отримання допомоги по частковому безробіттю відповідачем 17.06.2020 трудові відносини з працівником ОСОБА_2 фактично припинені.

Відповідач заперечив проти позовних вимог посилаючись на те, що ОСОБА_2 був звільнений після закінчення періодів, за які позивач нарахував йому допомогу по частковому безробіттю. Позивач заперечив щодо тверджень відповідача зазначивши, що виплата працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину здійснюється роботодавцем, з яким оформлено трудові відносини, натомість відповідач виплатив допомогу працівнику після його звільнення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного

Судом встановлено, що 23.03.2020 ФОП ОСОБА_1 було видано наказ про зупинення діяльності №5, відповідно до якого було зупинено діяльність ФОП ОСОБА_1 через проведення запобігання виникнення та поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином з 23.03.2020. В подальшому, наказом ФОП ОСОБА_1 було скасовано режим зупинки діяльності ФОП ОСОБА_1 з 01.06.2020 та відновлено його діяльність з 01.06.2020.

17.06.2020 ФОП ОСОБА_1 було подано до Подільської районної філії Київського міського центру зайнятості заяву про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину працівників від 16.06.2020.

Наказом Київського міського центру зайнятості №870 від 03.07.2020 прийнято рішення про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, на період зупинення (скорочення) діяльності, але не більше 30 календарних днів після завершення карантину, ФОП - роботодавцю ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2020 між Подільською районної філією КМЦЗ (далі - центр зайнятості) та ФОП ОСОБА_1 (далі - роботодавець) укладено Договір №734 про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - Договір), предметом якого є надання центром зайнятості роботодавцю коштів, передбачених у бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306, у разі втрати ними частини заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності.

Відповідно до пункту 2 Договору центр зайнятості має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду; перевіряти цільове використання коштів Фонду, наданих роботодавцем для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину; отримувати від роботодавця необхідні документи та пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем відомостей про виплату працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Пунктом 3 Договору передбачено, що центр зайнятості зобов`язаний:

1) надавати роботодавцю кошти для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину відповідно до Порядку та цього договору;

2) перераховувати роботодавцю кошти для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину після отримання відомостей про осіб, щодо яких виконуються вимоги частини третьої статті 471 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - відомості про осіб), щомісяця протягом трьох робочих днів після зарахування відповідних коштів на рахунок центру зайнятості;

3) повідомляти роботодавця про зміни у законодавстві, що регулює відносини у сфері надання допомоги по частковому безробіттю.

Згідно п.5 Договору роботодавець зобов`язаний:

1) забезпечувати цільове використання коштів Фонду, наданих як допомога по частковому безробіттю на період карантину;

2) подавати щомісяця до 10 числа (до закінчення строку дії цього договору) центру зайнятості відомості про осіб відповідно до пункту 15 Порядку, що є підставою для перерахування коштів Фонду для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, а також повідомляти про зміну зазначених відомостей протягом п`яти календарних днів;

3) виплачувати працівникам допомогу по частковому безробіттю на період карантину протягом трьох робочих днів після їх надходження на рахунок роботодавця за окремою платіжною відомістю для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину;

4) подавати щомісяця не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів після виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину центру зайнятості копії платіжних відомостей для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину з підтвердженням перерахування коштів на рахунки працівників;

5) письмово інформувати центр зайнятості про звільнення працівника (працівників) протягом шести місяців або протягом періоду, що дорівнює періоду виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину (якщо допомога по частковому безробіттю на період карантину виплачувалася менше ніж 180 календарних днів) з підстав, зазначених у пункті 6 цього договору;

6) повернути центру зайнятості за наявності підстав, передбачених пунктом 20 Порядку та п. 6 цього договору, кошти в повному обсязі, надані роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину;

7) допускати представників центру зайнятості до проведення перевірок даних, що є підставою для перерахування коштів Фонду для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Відповідно до п.15 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) (далі - Порядок), перерахування коштів фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, або роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину здійснюється центром зайнятості щомісяця протягом трьох робочих днів після зарахування відповідних коштів на рахунок центру зайнятості на підставі відомостей про осіб, щодо яких виконуються вимоги частини третьої статті 47-1 Закону України "Про зайнятість населення", наданих роботодавцем за формою згідно з додатком 1, а фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, - за формою згідно з додатком 2.

На виконання вимог вказаного пункту, відповідачем для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину подані відомості про осіб, щодо яких виконуються вимоги частини третьої статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», зокрема щодо ОСОБА_2 :

- за березень 2020 року на суму 1066,67 грн;

- за квітень 2020 року на суму 3200 грн;

- за травень 2020 року на суму 3200 грн.

Кошти Київським міським центром зайнятості були перераховані відповідачу після їх надходження, що підтверджується копією платіжного доручення №5992 від 27.07.2020 на суму 52266,69

Відповідачем було перераховано 7466,67 грн ОСОБА_2 , що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №439 від 30.07.2020 з призначенням платежу «Допомога по частковому безробіттю на період карантину відповідно до постанови КМУ від 22.04.2020 №306»

Повідомленням №285.1-4154/20 від 08.10.2020 відповідача було проінформовано про проведення перевірки цільового використання коштів допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

26.10.2020 Подільською районної філією Київського міського центру зайнятості у присутності відповідача проведено перевірку цільового використання коштів допомоги по частковому безробіттю на період карантину, про що складено акт №51.

За результатами проведеної перевірки у відповідному акті зазначено про порушення порядку використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, а саме перерахування коштів у сумі 7466,67 грн громадянину ОСОБА_2 , який на момент подання заяви на отримання допомоги по частковому безробіттю 17.06.2020 не є вже працівником і з яким припинено трудові відносини ФОП ОСОБА_1 , оскільки громадянин ОСОБА_2 , звільнений з роботи 29.05.2020 згідно ст.38 КЗпП України, відповідно до наказу про звільнення від 29.05.2020 №04-К/20/Тр. У зв`язку з чим, підлягає поверненню сума 7466,67 грн, відповідно до п.3 Порядку.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19) внесено зміни, зокрема до Закону України «Про зайнятість населення» та передбачено надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Статтею 47-1 Закону (в редакції чинній на момент звернення відповідачем з заявою про призначення допомога по частковому безробіттю на період карантину) визначено підстави надання такої допомоги та визначено осіб, які мають право на її отримання.

У відповідності до ч.1 ст.47-1 Закону допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця для її виплати працівникам.

Право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину відповідно до цієї статті мають застраховані особи, з якими роботодавцем оформлено трудові відносини (крім осіб, які отримують пенсію) (ч.3 ст. ст. 47-1 Закону).

Механізм надання коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, визначено Порядком надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленрго Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306.

Відповідно до пункту 6 Порядку виплата працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину здійснюється роботодавцем, з яким оформлено трудові відносини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №453 «Про внесення змін до Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №306, відповідно до яких, виплата допомоги по частковому безробіттю на період карантину фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, здійснюється центром зайнятості.

Отже, вищенаведеними нормами чинного законодавства встановлено право застрахованої особи, з якою в роботодавця оформлено трудові відносини, на допомогу по частковому безробіттю на період карантину за зверненням роботодавця для її виплати. Головною умовою виплати працівникам допомоги по безробіттю на період карантину у разі втрати ними частини заробітної плати є наявність трудових відносин між роботодавцем та працівником.

Жодна з вказаних норм не містить імперативного припису щодо наявності трудових відносин між роботодавцем, що подає звітність, та найманими працівниками саме станом на дату подання звітності. Як випливає з вказаних норм, наявність або відсутність гарантованих державою виплат залежить виключно від наявності або відсутності трудових відносин у звітному періоді, у даному випадку у період з березня по травень 2020 року.

Позивач не спростовує факту наявності трудових відносин між відповідачем та ОСОБА_2 у звітному періоді - з березня по травень 2020 року, за що, власне, державою у порядку, визначеному наведеними вище нормативними актами, передбачені спірні виплати.

Положення п.2 ч.2 ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначають, що роботодавець зобов`язаний подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про: прийняття на роботу працівників; розмір заробітної плати та використання робочого часу працівників; виплату застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю; використання коштів Фонду за іншими визначеними цим Законом напрямами.

При цьому п.6 Договору встановлено, що роботодавець гарантує, що не розривати трудовий договір з працівником, якому виплачувалася допомога по частковому безробіттю на період карантину, протягом шести місяців (якщо допомога виплачувалася менше ніж 180 календарних днів, - протягом періоду, що дорівнює періоду виплати допомоги) - з дня закінчення виплати допомоги з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.40 (крім повної ліквідації або припинення діяльності роботодавця), п.1 ч.1 ст.36, ч.3 ст.38 Кодексу законів про працю України.

Отже, в договорі передбачено два склади правопорушень:

- порушення гарантій зайнятості осіб, яким виплачувалася допомога по частковому безробіттю на період карантину.

- достовірність документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, та цільове використання коштів Фонду відповідно до законодавства.

Однак, позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту наявності порушень відповідачем вимог закону або умов укладеного договору.

Судом встановлено, що найманий працівник ФОП ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) був звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України, що не порушує умов договору.

Відомість про осіб, щодо яких виконуються вимоги частини третьої статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» на найманого працівника ОСОБА_2 , подані до центру зайнятості за звітний період, коли вказаний працівник перебував у трудових відносинах з позивачем і звільнений не був.

Таким чином, виплата допомоги по частковому безробіттю на період карантину найманому працівнику ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 була здійснена за період, коли вказаний працівник не був звільнений та перебував у трудових відносинах з відповідачем, а, отже, кошти відповідачем використані за цільовим призначенням.

Відповідно до частини першої та другої ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стягнення перерахованих позивачеві та у подальшому перерахованих найманим працівникам за відпрацьований період грошових коштів, що уособлюють собою державні гарантії допомоги по безробіттю, нівелюють саму мету прийняття відповідних нормативних актів, зокрема, Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306.

За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими, а тому суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 11.05.2022

Суддя Я.В. Маринченко