ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2022 р. Справа№ 910/7537/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Разіної Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Мартинюк Валентини Федорівни

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 (повний текст складено 28.09.2021)

у справі № 910/7537/21 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця Мартинюк Валентини Федорівни

до Національної поліції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Проф Едвайс"

про стягнення 196 500,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Мартинюк Валентина Федорівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Національної поліції України про стягнення 196 500,00 грн шкоди, завданої неправомірними діями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі від 15.02.2018 є власницею групи приміщень № 9 розташованих на четвертому поверсі нежитлової будівлі (літ. "А") за адресою: м. Київ, вул. Оболонська, 29.

Вказані вище приміщення позивачем було передано в оренду третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Проф Едвайс" відповідно до договору № 10/01/2019 від 10.01.2019.

29.01.2021 слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/3545/21-к від 25.01.2021 було проведено обшук четвертого та п`ятого поверхів вищевказаного офісного приміщення.

31.05.2021 позивачем виявлено значні пошкодження належного їй нерухомого майна, які було спричинено діями правоохоронців під час проведення вищезгаданого обшуку.

02.02.2021 позивач звернувся до Приватного підприємства "Експертзабезпечення" з проханням оцінити завдану шкоду, у зв`язку з чим останнім надано звіт про незалежну оцінку майнових прав, відповідно до якого понесений позивачем матеріальний збиток склав 196 500,00 грн, що і стало причиною виникнення даного спору.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 в позові відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що в даному випадку відсутня встановлена належним чином протиправність дій відповідача, що в свою чергу, свідчить про відсутність інших складових, зокрема, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та заподіяною шкодою.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець Мартинюк Валентина Федорівна звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, вважає його таким, що прийнято з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що за твердженням позивача, працівники правоохоронного органу (відповідача) не тільки не вжили жодних дій, які були б направленні на уникнення та мінімізацію заподіяння шкоди під час проведення обшуку у приміщенні, яке належить позивачу, а навпаки вчинили умисні дії, які не викликані та не зумовлені об`єктивною потребою, що як наслідок призвели до пошкодження нерухомого майна позивача.

Зокрема позивач посилається на те, що мало місце пошкодження не тільки вхідних дверей, але й міжкімнатних стін та стелі офісного приміщення, яке зафіксовано на фото та відео доказах, що були дослідженні в суді першої інстанції.

Також до суду апеляційної інстанції від позивача надійшли письмові пояснення про долучення до матеріалів справи:

- флеш-носія на якому міститься відео-файли, що долучались судом першої інстанції при розгляді даної справи, але були втрачені вищезгаданим судом;

- відповіді на адвокатський запит від 12.10.2021 вих. №1021оу/41/1/2/02-2021 з додатками.

Узагальнений виклад позиції третьої особи

Третя особа не скористалась правом подати письмові заперечення на апеляційну скаргу. Неподання письмових заперечень не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується нормами Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 у справі № 910/7537/21 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/7537/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Мартинюк Валентини Федорівни на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 у справі № 910/7537/21 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Михальської Ю.Б., Разіної Т.І. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Заявлені у справі клопотання та результати їх розгляду

Розглянувши викладене позивачем у письмових поясненнях клопотання про долучення до матеріалів справи флеш-носія на якому міститься відео-файли, що долучались в суді першої інстанції, а також про долучення до матеріалів справи та відповіді на адвокатський запит від 12.10.2021 вих. № 1021оу/41/1/2/02-2021 з додатками, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-3 ст. 269 Господарського процесуального кодесу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідивши наявні матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про часткове задоволення клопотання позивача, а саме, долучити до матеріалів справи флеш-носія на якому міститься відео-файли, що долучались в суді першої інстанції, оскільки у матеріалах справи міститься акт Господарського суду міста Києва від 25.11.2021 про втрату судом першої інстанції вищевказаного флеш-носія.

Стосовно залучення до матеріалів відповіді на адвокатський запит від 12.10.2021 вих. № 1021оу/41/1/2/02-2021 з додатками, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного судового рішення вказана відповіді на адвокатський запит від 12.10.2021 вих. № 1021оу/41/1/2/02-2021 не оцінювалися, оскільки вона датована (12.10.2021), після винесення оскаржуваного судового рішення (14.09.2021), а тому судова колегія відмовляє у залученні до матеріалів справи відповіді на адвокатський запит від 12.10.2021 вих. № 1021оу/41/1/2/02-2021.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Згідно наявного в матеріалах справи, договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі від 15.02.2018 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що Мартинюк Валентина Іванівна є власницею групи приміщень № 9, розташованих на четвертому поверсі нежитлової будівлі (літера "А") за адресою: місто Київ, Подільський район, вулиця Оболонська, будинок № 29 .

10.01.2019 між фізичною особою-підприємцем Мартинюк Валентиною Федорівною (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проф Едвайс" (орендар, третя особа) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 10/01/2019 (надалі - договір), відповідно до умов п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду, тобто в тимчасове і платне користування нежитлове приміщення площею 170 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Оболонська (Подільський район), будинок 29А, для розміщення офісу.

Відповідно до п. 1.2 договору вступ орендаря у тимчасове користування нежитловим приміщенням настає з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі нежитлового приміщення.

Згідно акту прийому-передачі від 01.02.2019 орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення за адресою: місто Київ, вулиця Оболонська (Подільський район), будинок 29А, площею 170 кв.м.

29.01.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2021 у справі № 757/3545/21-к старшим слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000698 від 15.11.2018 проведено обшук за адресою: місто Київ, вулиця Оболонська, 29, корпус А, четвертий та п`ятий поверх.

Звертаючись із даним позовом до суду першої інстанції позивач зазначив, що внаслідок протиправних дій правоохоронних органів (відповідача) під час проведення обшуку було пошкоджено належне позивачеві нерухоме майно, а саме вхідні та міжкімнатні двері стіни та стелі, а тому на думку позивача, відповідач на підставі ст.ст. 1173, 1174, 1176 Цивільного кодексу України має відшкодувати вартість завданої позивачу шкоди, яка згідно звіту про незалежну оцінку Приватного підприємства "Експертзабезпечення" від 02.02.2021 складає 196 500,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 в позові відмовлено повністю.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення шкоди, заподіяної незаконними діями органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, зокрема, органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

Крім того, ст. 1174 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, на відміну від загальної норми ст. 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми ст.ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 12.03.2019 № 920/715/17/12-199гс18, ст.ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 Цивільного кодексу України.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок, як обов`язкова умова відповідальності за заподіяні збитки, полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (п.п. 6.15, 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18)).

За таких обставин, саме на позивача покладається обов`язок довести обґрунтованість своїх вимог, а саме, наявність шкоди, протиправність поведінки того, хто заподіяв шкоду, та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, і для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння матеріальної шкоди позивачеві необхідно довести наявність усієї сукупності вищезазначених ознак складу цивільного правопорушення, які необхідні для відшкодування шкоди в порядку ст. 1173 Цивільного кодексу України, тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності.

Незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

При цьому, з урахуванням положень п. 10 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 21, 1173 та 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними й їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

В той же час, як вірно зазначив суд першої інстанції, з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2021 у справі № 757/3545/21-к вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено наступне:

"Невідомими особами на території України вчинялося шахрайське заволодіння грошовими коштами інших осіб, шляхом використання електронно-обчислювальної техніки. До вчинення цих протиправних дій причетні особи, які у своїх протиправних цілях використовували інтернет-ресурси https://daxioma.com та https://kiev.freshforex.com.

Так, принцип діяльності інтернет-ресурсів https://daxioma.com та https://kiev.freshforex.com побудований на теорії фінансової піраміди, в першу чергу до зацікавленої особи починають дзвонити співробітники брокера з рекомендацією якомога швидше відкрити рахунок на їхніх платформах. Сума першого внеску приблизно 250 євро. Після чого до клієнта нібито прикріплять особистого аналітика, який буде розповідати, як саме краще використовувати гроші на рахунку.

В подальшому перші кілька днів співробітники платформи "підіграють" трейдеру, щоб у нього склалося враження, що вказані ресурси являються чесними і прозорими. Після чого аналітик починає активно рекомендувати внести більший депозит в кілька тисяч євро, нібито для того, щоб збільшити прибутковість торгівлі.

Після цього здійснюється основний етап шахрайських дій. Як тільки клієнт вносить велику суму грошових коштів на вказані ресурси, його рахунок починають штучно "обготівковувати", аналітик надає неправильні рекомендації шляхом введення в оману клієнта, в результаті чого баланс стрімко рухається до нульової позначки.

Встановлено, що вказані особи здійснюють протиправну діяльність із дотриманням методів та засобів конспірації, зокрема вищезазначені веб-ресурси розміщуються на серверному обладнанні компанії "CloudFlare Inc. " США, що унеможливлює встановлення фактичного місця розташуванні ІР-адрес серверів. Також реєстрації доменних імен здійснювалися за допомогою аналогічних ресурсів на підставних осіб. Дзвінки потерпілим здійснювалися із використанням VoIP телефонії (віртуальний АТС). Інформація розміщена на веб-ресурсах являється не дійсною, зокрема номери телефонів не працюють, зазначені неіснуючі адреси офісів компанії в різних країнах.

В ході виконання доручення, встановлено, що за адресою: місто Київ, вулиця Оборонська, 29, корпус А, на четвертому та п`ятому поверсі (приміщення під умовним позначенням на дверях "401") розміщені офіси з яких безпосередньо здійснюється шахрайське заволодіння грошовими коштами та координація інших офісів по всій території України".

Цією ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2021 у справі № 757/3545/21-к надано дозвіл слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні за № 0000698: начальникові відділу ГСУ Національної поліції України Момотюку Олександру Борисовичу, старшому слідчому в ОВС ГСУ Національної поліції України Кириченку Дмитру Олександровичу, старшому слідчому в ОВС ГСУ Національної поліції України Гіріч Лідії Олександрівні, старшому слідчому в ОВС ГСУ Національної поліції України Міському Івану Івановичу, старшому слідчому СВ Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області Нагорняку Антону Антоновичу, слідчому СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Тищенко Інні Олексіївні, слідчому СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Огаренку Святославу Костянтиновичу, іншим слідчим групи слідчих, прокурорам у кримінальному провадженні на проведення обшуку за адресою: місто Київ, вулиця Оболонська 29, корпус А, четвертий та п`ятий поверх, а саме група приміщень № 31, загальною площею 64,6 кв.м, розташована на четвертому поверсі, група приміщень № 32, загальною площею 80,7 кв.м, розташована на четвертому поверсі, група приміщень № 33, загальною площею 47,6 кв.м, розташована на четвертому поверсі, група приміщень № 37, загальною площею 64 ,9 кв.м, розташована на п`ятому поверсі, група приміщень № 38, загальною площею 82,2 кв.м, розташована на п`ятому поверсі, група приміщень № 39, загальною площею 47,9 кв.м, розташована на п`ятому поверсі, загальною площею 1103,3 кв.м, група приміщень № 9 літ. А, загальною площею 362,8 кв.м, що перебуває в користуванні невідомих осіб, та належать на праві власності ОСОБА_1 , ТОВ "Буд Люкс", Мартинюк В.Ф. , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , МКП "Побутсервіс", ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ПКОВ "Делтакс Менеджмент Лімітед", ОСОБА_9 , ТОВ "Ароматика", ТОВ "Бат Груп Плюс", ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , , ОСОБА_15 , Асоціації "Міжнародна асоціація екологчної медицини", ОСОБА_16 , ТОВ "Сіті Рієлті", ОСОБА_17 , ТОВ "Таунбуд", ТОВ "Артбуд Україна", ТОВ "Ріал Сервіс Плюс", з метою виявлення та вилучення речей, предметів та документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: цифрових носіїв електронної інформації (флеш-карт будь-якого формату, USB-Flash носіїв, носіїв на жорстких магнітних дисках (HDD), носіїв на твердотільних дисках (SSD), оптичні диски CD, DVD, Blu-ray Disc, комп`ютерів (СБПК, монітор, клавіатура), планшетів, ноутбуків із зарядними пристроями (ППК), мобільних телефонів із сім-картами тощо), пристроїв та приладів, які забезпечують доступ до локальної мережі, всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, у тому числі призначених для з`єднання декількох вузлів комп`ютерної мережі в умовах одного чи декількох сегментів мережі, блокноти та чорнові записи із відомостями щодо переліку третіх осіб із їхніми персональними банківськими даними (номерами банківських платіжних карток, номерами телефонів, інше).

29.01.2021 на підставі вказаної ухвали старшим слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000698 від 15.11.2018 проведено обшук за адресою: місто Київ, вулиця Оболонська, 29, корпус А, четвертий та п`ятий поверх.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кримінального процесуального кодексу України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Згідно ч. 6 ст. 236 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині третій цієї статті.

Місцевим господарським судом з відеозапису на флеш-носії Apacer встановлено, що пошкодження вхідних дверей, міжкімнатних дверей та прилеглого до них майна (стелі, підлога) відбулось внаслідок того, що особи, які перебували в приміщеннях, що підлягали обшуку на вимогу слідчого вхідні двері до приміщення одразу не відкрили. Тому з метою запобігання можливого знищення речових доказів (на електронних носіях) було застосовано крайні міри щодо відчинення дверей шляхом їх пошкодження.

Слід відзначити, що обшук у приміщенні позивача був здійснений в рамках кримінального провадження № 0000698 від 15.11.2018 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2021 у справі № 757/3545/21-к. При цьому доказів визнання недійсною ухвали слідчого судді або доказів визнання протиправними дій слідчого в судовому порядку не подано.

Таким чином, причинний зв`язок, як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяння збитків, між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Зокрема, доведенню підлягає, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду 08.05.2018 у справі № 920/316/17, від 21.12.2018 у справі № 920/31/18, згідно з якою причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов`язковою умовою настання відповідальності, і він полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами.

В той же час, враховуючи положення ч. 6 ст. 236 Кримінального процесуального кодексу України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність неправомірності в діях відповідача.

Доводи позивача стосовно того, що під час обшуку працівники правоохоронного органу (відповідача) не тільки не вжили жодних дій, які були б направленні на уникнення та мінімізацію заподіяння шкоди під час проведення обшуку у приміщенні, яке належить позивачу, а навпаки вчинили умисні дії, які не викликані та не зумовлені об`єктивною потребою, що призвели до пошкодження чужого майна, колегією суддів оцінюється критично, виходячи з наступного.

Частинами 1, 6 статті 236 Кримінально процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу. Слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині третій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, співробітники Національної поліції України для виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/3545/21-к від 25.01.2021 вимушені були, на підстав ч. 6 ст. 236 Кримінального процесуального кодексу України, здійснити примусове відчинення дверей офісу, в якому необхідно було провести обшук, внаслідок чого вони були пошкоджені.

Таким чином, в діях співробітників Національної поліції України відсутні ознаки неправомірності, оскільки обшук за адресою: місто Київ, вулиця Оболонська (Подільський район), будинок 29А, проводився співробітниками Національної поліції України на підставі ухвали слідчого судді.

В свою чергу, судова колегія вважає обґрунтованими твердженнями відповідача про те, що пошкодження нерухомого майна позивача, можна було б уникнути при добровільному відчиненні дверей на законну вимогу працівників поліції.

Враховуючи, що таких дій на вимогу працівників поліції під час обшуку приміщення позивача не було здійснено, відповідач з метою уникнення знищення чи спотворення речових доказів діяв у рамках свої посадових обов`язків відповідно до вимог передбачених ст. 236 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, з урахуванням у даному випадку сукупності встановлених вище фактів та положення ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у позовних вимогах щодо стягнення шкоди у розмірі 196 500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, учасниками справи не надано.

Інші посилання, наведені позивачем у апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Отже висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Мартинюк Валентини Федорівни залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 у справі № 910/7537/21 - без змін.

Матеріали справи № 910/7537/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

Т.І. Разіна