ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" травня 2022 р. Cправа № 902/140/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пшегорської О.Я.,

у відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ердол" (вул. Богатирська, буд. 9, офіс 402, м. Київ, 04209)

до: Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" (вул. Соборна, буд. 200, село Війтівка, Бершадський р-н, Вінницька обл., 24412)

про стягнення 2 849 337,14 грн заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Ердол" подано позов до Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" про стягнення 2 849 337,14 грн заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки нафтопродуктів №09-03-2021 від 09.03.2021 в частині оплати за поставлений товар, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Ердол" заявлено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" 2 849 337,14 грн заборгованості, з яких: 1 900 702 грн - основного боргу; 153 815,89 грн - пені; 475 175,5 грн - штрафу та 319 643,75 грн - 36% річних.

Ухвалою суду від 21.02.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/140/22 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.03.2022.

Ухвалою від 09.03.2022 підготовче засідання відкладено на 12.04.2022 в силу приписів ч. 3 ст. 183 ГПК України, з огляду на неявку представників сторін, враховуючи обмеження у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану з метою забезпечення реалізації прав, наданих учасникам справи ГПК України. При цьому за результатами слухання справи 12.04.2022 за участю представника позивача (в режимі відеоконференції) суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 10.05.2022, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

Окремо слід зазначити, що ухвалою суду від 12.04.2022 представнику позивача за її клопотанням забезпечено участь у судовому засіданні 10.05.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи "EasyCon".

На визначену дату та час у судове засідання учасники справи не з`явилися.

Зокрема, представник позивача не вийшла на зв`язок в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, про що секретарем судового засідання складено службову записку №110/2022 від 10.05.2022, яку долучено до матеріалів справи. При цьому відповідача про призначене судове засідання на 10.05.2022 повідомлено ухвалою від 12.04.2022, вручення якої Приватному акціонерному товариству "Птахокомбінат "Бершадський" підтверджується результатами відстеження поштового пересилання на офіційному сайті АТ "Укрпошта".

Окрім того, обізнаність відповідача про слухання справи підтверджується змістом клопотання його представника про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, яке надійшло на адресу електронної пошти суду 10.05.2022 (вх. канцелярії суду №01-34/3498/22).

Дослідивши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про його відхилення, позаяк неприпустимим є надання переваги учасником справи щодо участі в одному судовому засіданні перед іншим. При цьому заявник жодним чином не обґрунтував необхідність відкладення розгляду справи задля вчинення процесуальних дій, що беззаперечно потребують особистої присутності у судовому засіданні.

Разом з тим відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

09.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ердол" (Постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Птахокомбінат "Бершадський" (Покупець, відповідач) укладено Договір поставки нафтопродуктів №09-03-2021 (Договір), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця (поставити), а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти у свою власність й оплатити нафтопродукти (бензин автомобільний, дизельне паливо), далі за текстом - "Товар" згідно умов Договору.

Поставка Товару здійснюється окремими партіями за заявками (усними або письмовими) Покупця, на підставі яких Постачальник виставляє рахунок-фактуру на оплату кожної партії Товару. Номенклатура, кількість, ціна Товару визначається у видаткових накладних на поставку кожної партії Товару. Перехід права власності на Товар відбувається в момент передачі Товару згідно видаткової накладної (п.п. 3.1., 3.2. Договору).

Згідно із п. 4.1. Договору Покупець здійснює оплату не пізніше 5 календарних днів з дати видаткової накладної на Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, на підставі виставленого рахунку.

Підпунктом 5.2.1. п. 5.1. Договору сторони погодили, що у випадку порушення Покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених Договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами договору.

При простроченні платежу за отриманий товар Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 25% від суми заборгованості (п.п. 5.2.2. п. 5.1. Договору).

Відповідно до п. 5.3. Договору Покупець також сплачує 36% річних за кожен день прострочення, за весь час прострочення, як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Згідно із п. 9.1. Договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 включно, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення. Закінчення терміну дії Договору не звільняє винну сторону від відповідальності за його невиконання. Якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору жодна із сторін письмово не повідомила про своє бажання розірвати договір або між сторонами не буде укладений новий Договір, останній вважається кожен раз продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах.

На виконання умов Договору за період березня - грудня 2021 року позивач поставив відповідачу Товар на загальну суму 16 668 550,2 грн, що підтверджується обопільно підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів та виставленими рахунками на оплату (а.с. 29-224, т. 1).

Оплата вартості отриманого відповідачем Товару здійснювалася з простроченням та не у повному обсязі, внаслідок чого станом на 04.02.2022 у Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Ердол" виник основний борг в сумі 1 900 702 грн, що підтверджується обопільно підписаним та скріпленим печатками сторін Актом звірки взаємних розрахунків за період 09.03.2021 - 04.02.2022 (а.с. 243-244, т. 1).

Несплата відповідачем вартості поставленого Товару на вказану суму (1 900 702 грн) слугувала підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Ердол" із відповідним позовом до суду. При цьому позивачем нараховано та заявлено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський", окрім суми основного боргу, 153 815,89 грн - пені; 475 175,5 грн - штрафу та 319 643,75 грн - 36% річних внаслідок прострочення виконання зобов`язання за Договором.

Окремо слід зазначити, що позивач звертався до відповідача із претензією вих. № 2 від 05.01.2022 про сплату заборгованості за поставлений Товар в сумі 2 159 702 грн (наявної станом на 05.01.2022). При цьому реагування Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" на таку претензію матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини, суд враховує таке.

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України (ЦК України), враховуючи укладений між сторонами Договір поставки нафтопродуктів №09-03-2021 від 09.03.2021.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України (ГК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що останнім не виконано обов`язку щодо сплати вартості переданого за Договором Товару на загальну суму 1 900 702 грн.

Зокрема, суд враховує, що підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу (постанова ВС КГС від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17).

Враховуючи вищевикладене, за сукупністю доказів та засвідчення відповідачем у підписаному останнім Акті звірки взаєморозрахунків наявної у Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" заборгованості в розмірі 1 900 702 грн, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо суми основного боргу у заявленій позивачем сумі.

Окрім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 153 815,89 грн - пені; 475 175,5 грн - штрафу та 319 643,75 грн - 36% річних внаслідок прострочення виконання зобов`язання за Договором.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Так, п. 4.1. Договору сторони обумовили, що Покупець здійснює оплату не пізніше 5 календарних днів з дати видаткової накладної на Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, на підставі виставленого рахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п.п. 5.2.1. та 5.2.2. п. 5.2. Договору сторони погодили, що у випадку порушення Покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених Договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами договору. При простроченні платежу за отриманий товар Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 25% від суми заборгованості.

Окрім того, відповідно до п. 5.3. Договору сторони погодили інший розмір процентів в порядку ст. 625 ЦК України, визначивши, що Покупець також сплачує 36 % річних за кожен день прострочення, за весь час прострочення, як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

Разом з тим проценти за користування чужими коштами, які відповідно до договору нараховуються за кожен день прострочення виконання зобов`язання, за своєю правовою природою підпадають під визначення пені, передбачене ч. 3 ст. 549 ЦК України (пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання).

Таке твердження відповідає позиції Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (ОП КГС ВС), викладеній у постанові від 05.06.2020 у справі № 922/3578/18.

ОП КГС ВС звертає увагу на судову практику Верховного Суду України, викладену в постановах від 01.07.2014 у справі № 3-32гс14 та від 24.12.2013 у справі №3-37гс13. У цих справах сторони передбачили аналогічну юридичну відповідальність, виражену у відсотковому розмірі від суми боргу за поставлений товар за кожен день прострочення. При цьому в обох випадках Верховний Суд України дійшов висновку, що така міра відповідальності є пенею, оскільки за способом обчислення вона визначається за кожний день прострочення. При цьому ОП КГС ВС відступила від правової позиції, викладеної у постанові ВС від 15.05.2018 у справі № 922/2213/17 про можливість стягнення відсотків річних за кожен день неправомірного користування коштами відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Отже, за умовами зазначеного пункту Договору сторони передбачили подвійне стягнення пені, що є неприпустимим, оскільки одночасне застосування одного виду цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. При цьому нарахування пені не здійснюється за приписами ст. 625 ЦК України, тому суд вважає правомірним нарахування пені, визначене сторонами в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіривши здійснений позивачем перерахунок пені за відповідні періоди прострочення з урахуванням здійснених проплат, судом встановлено, що такий розрахунок є методологічно правильним та не перевищує розрахунку суду.

Окрім того, арифметичною перевіркою правильності здійсненого позивачем нарахування штрафу за умовами п.п. 5.2.2. п. 5.2. Договору помилок не виявлено.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення 153 815,89 грн - пені та 475 175,5 грн - штрафу за Договором. При цьому у стягненні 319 643,75 грн - 36% річних, що по своїй суті є пенею, слід відмовити з вищенаведених підстав.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву, власного контррозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості.

В силу приписів ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з урахуванням мотивів щодо неправомірності стягнення 36% річних як подвійного стягнення пені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача покладаються витрати на сплату судового збору в сумі 37 945,4 грн, при цьому витрати на сплату судового збору в сумі 4 794,66 грн залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" (вул. Соборна, буд. 200, село Війтівка, Бершадський р-н, Вінницька обл., 24412; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ердол" (вул. Богатирська, буд. 9, офіс 402, м. Київ, 04209; ) 1 900 702 грн - основного боргу; 153 815,89 грн - пені; 475 175,5 грн - штрафу та 37 945,4 грн - витрат на сплату судового збору.

3. У стягненні 319 643,75 грн 36% річних відмовити, у зв`язку з чим витрати на сплату судового збору в сумі 4 794,66 грн залишити за позивачем.

4. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ; відповідача - .

Повне рішення складено 20 травня 2022 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Богатирська, буд. 9, офіс 402, м. Київ, 04209;

3 - відповідачу - вул. Соборна, буд. 200, село Війтівка, Бершадський р-н, Вінницька обл., 24412.