ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
18 травня 2022 року Справа № 918/764/21
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г. , суддя Гудак А.В.
секретар судового засідання Ткач Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Янчука Володимира Володимировича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/764/21
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.12.2021 р. у справі № 918/764/21 (суддя Романюк Ю.Г., повний текст рішення складено 23.12.2021 р.)
за позовом ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс"
до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Градобуд"; 2) ОСОБА_1 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_5 ; 5) ОСОБА_2
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників сторін:
позивачів - представник ОСОБА_4 - Грабовський В.А.
відповідачів - не з`явилися;
У вересні 2021 р. ОСОБА_4 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" звернулись до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Градобуд", ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , в якому просили суд:
- визначити розмір статутного капіталу ТОВ "ІБК "Градобуд" в розмірі 100 грн та розміри часток учасників в статутному капіталі ТОВ "ІБК "Градобуд" ОСОБА_4 - 99 %, що в грошовому еквіваленті становить 99 грн та ТОВ "Рівненський молодіжний жилий комплекс" - 1 %, що в грошовому еквіваленті становить 1 грн;
- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_3 частку у розмірі 100 % статутного капіталу ТОВ "ІБК "Градобуд" на користь ОСОБА_4 - 99 % статутного капіталу, ТОВ "Рівненський молодіжний жилий комплекс" -1 % статутного капіталу.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.12.2021 р., яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 р. у справі №918/764/21 - в задоволенні позову відмовлено.

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокат Янчук В.В. звернувся до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №918/764/21.Заяву просив розглянути без їх участі .

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.05.2022 р. розгляд заяви було призначено на 18.05.2022 р. об 15:00 год.

Представник ОСОБА_4 надіслав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/764/21. Зазначає, що відсутність детального опису виконаних адвокатами робіт (наданих послуг) у межах цієї справи на стадії апеляційного провадження, як цього вимагають норми ч. 3 ст. 126 ГПК України, унеможливлює встановлення судом складових заявленої відповідачами до розподілення суми судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн та з`ясування реальності адвокатських витрат відповідачів у цій справі на стадії її апеляційного перегляду (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з`ясування розумності розміру цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи. Крім того, справа № 918/764/21 не являється складною, витратною в часі, обсязі наданих послуг та значенням її для сторони, щоб адвокат отримував настільки великий гонорар лише за підготовку відзиву на апеляційну скаргу, який не відрізняється обґрунтуванням відзиву, що подавався в суді першої інстанції на позовну заяву. В даному випадку вартість послуг значно завищена. Даний спір немає значної ціни позову (100 грн), великого значення для сторін, в тому числі впливу вирішення справи на репутацію сторін або публічного інтересу до справи.

В судовому засіданні 18.05.2022 р. представник Немеш О.Ф. заперечив щодо заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/764/21, просить відмовити в її задоволенні.

Інші учасники справи в судове засіданні 18.05.2022 р. не з`явилися.

Враховуючи те, що судом вчинено необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду заяви, явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Колегія суддів зазначає, що за змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Згідно ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ГПК України).

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 цього Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Із матеріалів справи апеляційним господарським судом встановлено, що 16.03.2022 р. між ОСОБА_1 (клієнт-1), ОСОБА_2 (клієнт-2), ОСОБА_3 (клієнт-3) та Адвокатським об`єднанням "Юридичний дім "Захист" (об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, об`єднання зобов`язується надати клієнтам правову допомогу в господарській справі № 918/764/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.12.2021 р. у справі № 918/764/21.

Згідно п. 2.1. договору послуги надаються клієнту шляхом;

- складання необхідних процесуальних документів, позовних заяв, клопотань, відзивів тощо;

- надання правової допомоги, участі та представництва клієнтів в суді, з усіма правами, які законодавством надаються позивачеві, відповідачу, третій особі;

- усного консультування з юридичних питань;

- подання адвокатських запитів, необхідних для отримання інформації та документів для справи.

Вартість наданих послуг (гонорар) встановлюється незалежно від результату наданих послуг/правової допомоги об`єднанням та становить:

- складання процесуальних документів в інтересах клієнтів для подання до суду апеляційної інстанції - 15 000 грн (п. 4.1. договору).

На підставі договору про надання правової допомоги від 16.02.2022 р., Адвокатським об`єднанням "Юридичний дім "Захист" 18.03.2022 р. видано ордери на ім`я адвоката Янчука В.В. для надання правової/правничої допомоги у Північно-західному апеляційному господарському суді Хомичу О.М., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Як встановлено апеляційним судом, у відзиві на апеляційну скаргу, поданому від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - адвокатом Янчуком В.В. зазначено про те, що орієнтований розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що очікують понести названі сторони, становить 15 000 грн. Також у відзиві на апеляційну скаргу було зроблене застереження, що докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, у разі відхилення апеляційної скарги ОСОБА_4 , будуть подані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в порядку та строки визначені ГПК України.

На підтвердження оплати послуг адвоката заявник надав суду копію рахунку від 28.03.2022 р. № 28/03 на суму 15 000 грн (платники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), копію квитанції від 30.03.2022 р. № 0.0..1 на суму 5 000 грн, копію квитанції від 30.03.2022 р. № 0.0..1 на суму 5 000 грн, копію квитанції від 30.03.2022 р. № 0.0..1 на суму 5 000 грн, копію платіжного доручення від 30.03.2022 р. № 02PL186452 на суму 5 000 грн, копію платіжного доручення від 30.03.2022 р. № 02PL186455 на суму 5 000 грн, копію платіжного доручення від 30.03.2022 р. № 02PL186463 на суму 5 000 грн.

Проаналізувавши надані суду докази в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, господарський суд вважає, що заявником в повній мірі, відповідно до вимог ст. 74 ГПК України, доведено та документально обґрунтовано розмір понесених витрат ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу у справі № 918/764/21 в сумі 15 000 грн.

Разом з тим, суд приймає до уваги те, що від представника ОСОБА_4 надійшло до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, яке обґрунтоване тим, що справа № 918/764/21 не являється складною, витратною в часі, обсязі наданих послуг та значенням її для сторони, щоб адвокат отримував такий гонорар лише за підготовку відзиву на апеляційну скаргу, який не відрізняється обґрунтуванням від відзиву, який подавався в суді першої інстанції на позовну заяву. В даному випадку вартість послуг значно завищена. Даний спір немає значної ціни позову (100 грн), великого значення для сторін, в тому числі впливу вирішення справи на репутацію сторін або публічного інтересу до справи.

Колегія суддів зазначає, що процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що:

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;

- суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

- суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Подібні висновки також викладено в постановах Верховного Суду у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19 та № 910/16803/19.

У справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Як вбачається із справи № 910/20852/20, Верховний Суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Апеляційний господарський суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши заяву відповідачів про компенсацію судових витрат та клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, надані заявником документи в їх сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачам витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в загальному розмірі 7 500 грн, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат з урахуванням складності справи.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 р. залишено без змін рішення Господарського суду Рівненської області від 16.12.2021 р. у справі № 918/764/21 про відмову в задоволенні позову, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в загальному розмірі 7 500 грн.

При цьому суд не приймає до уваги посилання представника ОСОБА_4 в клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, як підставу для відмови в задоволенні заяви, на відсутність детального опису робіт, виконаних адвокатом при надані професійної правничої допомоги, передбаченого положеннями ч. 3 ст. 126 ГПК України, оскільки за змістом цієї норми, вона запроваджена для визначення розміру витрат. В той час, як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору про надання правової допомоги від 16.03.2022 р. у фіксованому розмірі, а отже є визначеним. Тотожну правову позицію у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 р. у справі №640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20).

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відтак ст. 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на приписи процесуального закону встановлення поважності (неповажності) причин пропуску процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду апеляційної інстанції.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та їх представник - адвокат Янчук В.В., не були присутні під час ухвалення судом апеляційної інстанції постанови від 23.03.2022 р. у справі № 918/764/21.

Як вказує заявник у поданій суду заяві, про ухвалення вказаного судового рішення адвокату Янчуку В.В. стало відомо 01.04.2022 р. після отримання ОСОБА_1 копії судового рішення засобами поштового зв`язку, що стверджується долученими до клопотання копією поштового конверту та роздруківкою трекінгу поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 299 з офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" в мережі Інтернет. В свою чергу, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на момент подання цього клопотання до суду копію постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 р. у справі № 918/764/21 ще не отримували.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що строк для подання доказів понесення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає поновленню в силу вимог ст. 119 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244, 282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Янчука Володимира Володимировича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/764/21 - задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 500 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 500 грн.

4. Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 500 грн.

5. Видачу наказів доручити Господарському суду Рівненської області.

6. Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений 24 травня 2022р

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.