номер провадження справи 22/40/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 Справа № 908/3054/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача не з`явився

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/3054/21

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Сеал (вул. Рекордна, буд. 9, м. Запоріжжя, 69032)

про стягнення 52 545,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою (вих. № НХ09/1910 від 19.10.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Сеал про стягнення 47769,00 грн. штрафу та 4776,96 грн. пені. Позов обґрунтований ст.ст. 526, 530, 712 ЦК України, ст.ст. 1, 193, 222, 225, 230, 231, 265 ГК України, невиконанням зобов`язання по договору поставки № ОД/НХ-21-276НЮ щодо своєчасної поставки товару.

09.12.2021 на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив. Просив визнати причини пропуску строку на надання відповіді на відзив поважними та прийняти відповідь на відзив. З викладеними у відзиві запереченнями відповідача не погодився. Відповідно до умов договору, заявка від 07.09.2021 мала бути виконана відповідачем не пізніше 21.09.2021. Станом на теперішній час заявка не виконана. У наведеному у ч. 2 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» переліку обставин непереборної сили вбачається відсутність такої обставини, як «вихід з ладу печаті для лиття електродів-пластин». Відповідач звернувся до Торгово-промислової палати України 04.11.2021, тобто вже після спливу строку для своєчасного виконання заявки від 07.09.2021. Позов просив задовольнити.

22.12.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання (вих. № НХ09/2212 від 22.12.2021), в якому, зокрема, зазначено, що згідно наданого відповідачем сертифікату № 3100-21-0958 про форс-мажорні обставини вбачається настання форс-мажорних обставин на підприємстві ТОВ НВП «Сеал» з 14.09.2021 по 15.11.2021. Відповідно до листа від 15.09.2021, відповідач зазначив про поставку товару орієнтовно з 01.11.2021. Станом на 22.12.2021 заявка не виконана відповідачем. За таких обставин, враховуючи положення п. 10.1 договору щодо впливу форс-мажорних обставин на своєчасність виконання умов договору, то такі продовжуються на період, рівний по тривалості тим обставинам, тобто до 15.01.2022, беручи до уваги той факт, що жодна з сторін не могла передбачити настання таких обставин.

17.01.2022 від позивача на електронну адресу суду надійшли додаткові пояснення (вих. № НХ09/1701 від 17.01.2022) по суті спору. Положення п. 10.1 договору поставки № ОД/НХ-21-276НЮ від 20.07.2021 не звільняють сторони від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань у повному обсязі, а лише продовжують строк виконання зобов`язання на рівний по тривалості цим обставинам. На теперішній час двомісячний строк після закінчення форс-мажорних обставин сплив, а письмова заявка за вих. № НХ09/5098 від 07.09.2021 відповідачем так і не виконана.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач позов не визнав. У відзиві, що надійшов до суду 30.11.2021, зазначив, що 07.09.2021 відповідач отримав від позивача лист про поставку продукції. Відповідач листом від 15.09.2021, у строк, визначений п. 10.2, повідомив позивача про неможливість виконати зобов`язання з поставки у строк 10 днів у зв`язку з настанням обставин непереборної сили (форс-мажор) вихід з ладу печі для лиття. Звернув увагу, що умовами договору не передбачені строки надання довідки/сертифіката Торгово-промислової палати України. Листом від 04.11.2021 відповідач повідомив позивача про завершення ремонту обладнання 15.11.2021 та готовність після цього виготовити та поставити необхідну продукцію. До Торгово-промислової палати України відповідач звернувся листом від 04.11.2021. На час подання відзиву заява щодо засвідчення форс-мажорних обставин Торгово-промисловою палатою України не розглянута.

31.01.2022 від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення (вих. б/н від 27.01.2022) по суті спору. Невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки виникло у зв`язку з форс-мажорними обставинами, що засвідчено сертифікатом Торгово-промислової палати України, відтак, прострочення боржника згідно зі ст. 612 ЦК України не відбулось, тому підстави для настання відповідальності, передбаченої п. 11.3 договору, і, як наслідок, стягнення з відповідача штрафу та пені за порушення термінів поставки продукції, відсутні. Вважає позовні вимоги про стягнення штрафу та пені передчасними, оскільки, як визнає сам позивач, зобов`язання відповідача, через вплив форс-мажорних обставин на своєчасність виконання умов договору, продовжуються на період, рівний по тривалості цим обставинам, тобто до 15.01.2022.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 22.10.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3054/21 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою суду від 27.10.2021 вищевказану позовну заяву залишено без руху.

08.11.2021 до суду від позивача надійшла заява вих. № НХ09/0111 від 01.11.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.11.2021 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3054/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 07.12.2021.

Ухвалою суду від 15.11.2021 відмовлено у задоволені клопотання (вих. № НХ09/1211 від 12.11.2021) Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції .

Ухвалою суду від 07.12.2021 у судовому засіданні оголошувалась перерва до 10.01.2022. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Сеал про встановлення додаткового строку для подання доказу задоволено. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Сеал строк до 22.12.2021 (включно, з урахуванням часу поштового пробігу кореспонденції) для надання до суду сертифікату Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин, з доказами направлення іншим учасникам справи.

Згідно ухвали від 10.01.2022, суд перейшов до розгляду справи № 908/3054/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 01.02.2022.

Ухвалою суду від 01.02.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 28.02.2022.

Ухвалою суду від 28.02.2022, у зв`язку з неприбуттям представників сторін у судове засідання, через введення в Україні воєнного стану, оголошено перерву до 23.03.2022.

Ухвалою суду від 23.03.2022, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, враховуючи рекомендації від 02.03.2022 Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, перенесено засідання суду, призначене на 23.03.2022, без визначення дати наступного засідання.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

З метою дотримання розумних строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту життя та безпеки учасників судового процесу і співробітників суду, суд ухвалою від 03.05.2022 призначив судове засідання з розгляду даної справи по суті на 24.05.2022, явку сторін у судове засідання визнано необов`язковою. Встановлено учасникам справи строк - протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали для подання до суду: письмових заяв щодо можливої зміни обставин справи, позиції по справі, наявних заяв та клопотань.

10.05.2022 від позивача надійшла заява щодо позиції по справі. Зявив, що відповідачем обов`язку з поставки товару за договором № ОД/НХ-21-276НЮ від 20.07.2021 станом на 06.05.2022 не виконано. Будь-яких письмових документів на підтвердження наявності підстав для звільнення від відповідальності відповідача за порушення обов`язку з поставки, яке мало місце у період часу після 15.11.2021 (існування форс-мажорних обставин) відповідач не надав. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судове засідання, призначене на 24.05.2022, просив провести без участі представника позивача.

23.05.2022 від відповідача надійшла заява, згідно якої просив розгляд справи проводити без участі представника ТОВ НВП Сеал. Проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та додаткових поясненнях, просив залишити без задоволення у повному обсязі.

Клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутності судом задоволено.

У судове засідання 24.05.2022 представники сторін не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У судовому засіданні 24.05.2022 судом справу розглянуто по суті, підписано вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

Між Акціонерним товариством Українська залізниця в особі філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Сеал (постачальник, відповідач у справі) укладено договір поставки № ОД/НХ-21-276НЮ від 20.07.2021.

Відповідно до п. 1.2 договору, постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі товар), які зазначені у специфікації (додаток № 1), що додається до договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п.п. 1.3, 1.4 договору, найменування товару: конденсатори; виробник товару: ТОВ «НВП «Сеал».

У розділі 5 договору сторони визначили строки та порядок поставки.

Згідно з п. 5.1, поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки (заявки) замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до приймання товару.

Товар, відповідно до п. 5.2 договору, має бути поставлений на підставі письмових рознарядок (заявок) впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (факсом, електронною поштою, листом за юридичною адресою) постачальником у кількості, визначеній у рознарядці (заявці).

Товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад замовника на умовах DDP в редакції Інкотермс 2010 (п. 5.5).

Згідно з п. 10.1 договору, жодна з сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов в разі настання наступних обставин: повень, пожежа, землетрус, катастрофа, інших незалежних від сторін обставин, або ембарго, накладених державною владою на експорт та імпорт, якщо вони виникнуть після вступу даного договору в силу, прийняття нормативного акту, який унеможливлює виконання умов договору. Якщо будь-яка з вищевказаних обставин прямо вплине на своєчасність виконання умов, що передбачені даним договором, то вони будуть продовжені на період, рівний по тривалості цим обставинам.

Відповідно до п. 10.2, сторони у п`ятиденний термін повинні сповістити одна одну про початок та закінчення вказаних обставин, що має бути підтверджено довідкою Торгово-промислової палати України.

Згідно з п. 11.3, постачальник несе наступну відповідальність:

- у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому

замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка річних від вартості непоставленого товару, за кожний день затримки;

- за порушення термінів поставки товару, визначених договором, постачальник

має сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого в строк товару.

Згідно з п. 16.2, строк дії цього договору встановлюється сторонами з моменту його підписання до 31.12.2021, в частині відвантаження товару до 31.12.2021, в частині виконання обов`язків щодо розрахунків по договору до остаточного виконання.

Сторонами до договору укладено додаток № 1 «Специфікація № 1», яким визначено найменування товару: конденсатор МБГЧ-1-250 В-10 мкФ, кількість: 800 шт., загальна сума 238848,00 грн. з ПДВ.

Із матеріалів даної справи вбачається, що на виконання умов укладеного договору позивач надіслав відповідачу лист-заявку вих. № НХ09/5098 від 07.09.2021, згідно якої просив провести постачання товару: конденсатору МБГЧ-1-250 В-10 мкФ у кількості 800 шт., на загальну суму 238848,00 грн. з ПДВ.

Відповідач у відзиві визнав отримання від позивача даної заявки 07.09.2021.

У листі від 15.09.2021 вих. № 15.09-1 відповідач повідомив позивача про неможливість виконати свої зобов`язання з постачання продукції у строк 10 днів у зв`язку з настанням на його підприємстві обставин непереборної сили (форс-мажор), а саме: виходу з ладу печі для лиття електродів-пластин, які є складовими частинами даних конденсаторів. Повідомив, що ремонт даного обладнання займе орієнтовно максимально 45-60 днів. Зазначив, що доказом настання на підприємстві форс-мажорних обставин буде заключення Торгово-промислової палати, яке буде надано додатково в період 14 робочих днів. Також зазначив, що були закуплені всі необхідні матеріали для виготовлення продукції і вже майже завершено виготовлення партії 500 шт., вважає, що у строк до 01-10.11.2021 продукція буде виготовлена у повному обсязі. Просив відкоригувати рознарядку на постачання продукції та надати дозвіл почати постачання продукції після ремонту обладнання орієнтовно з 01.11.2021.

Листом від 21.09.2021 вих. № 21.09-1 відповідач просив позивача надати згоду, що для підтвердження настання форс-мажорних обставин відповідачем буде надана довідка з Торгово-промислової палати м. Запоріжжя.

Відповідач звернувся до Торгово-промислової палати України для засвідчення форс-мажорних обставин.

На лист відповідача від 04.11.2021 вих. № 04-11-1, Торгово-промислова палата України листом від 09.11.2021 вих. № 660/05-5.4 повідомила про відкладення розгляду заяви на 21 робочий день для можливості надання заявником додаткових документів.

Відповідач листом від 19.11.2021 вих. № 19.11-3 надіслав Торгово-промисловій палаті України додаткові документи для підтвердження факту настання на підприємстві форс-мажорних обставин.

Відповідач подав до суду разом із клопотанням від 21.12.2021 копію сертифікату № 3100-21-0958 Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (від 08.12.2021 вих. № 681/05-4), згідно якого Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 № 44(5), із змінами та доповненнями, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): аварія (вихід з ладу обладнання у зв`язку з аварійним відключенням водопостачання) ТОВ «НВП «Сеал» щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: поставити товар (конденсатор МБГЧ-1-250 В-10 мкФ) у кількості 800 шт. на підставі письмової рознарядки (заявки) від 07.09.2021 № НХ09/5098 у термін до 21.09.2021 за договором поставки № ОД/НХ-21-276НЮ від 20.07.2021, укладеним з АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Період дії форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили): дата настання: 14.09.2021, дата закінчення: 15.11.2021.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору поставки товару.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (ст. 664 ЦК).

Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК).

За умовами п. 5.2 договору № ОД/НХ-21-276НЮ, враховуючи отримання відповідачем письмової рознарядки (заявки) 07.09.2021, товар, визначений договором, мав бути поставлений відповідачем у строк до 21.09.2021 включно (десятий робочий день).

Відповідач укладення договору поставки № ОД/НХ-21-276НЮ та отримання від позивача 07.09.2021 рознарядки (заявки) на поставку продукції у відзиві визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи предмет і підстави позову у цій справі, визначальним і ключовим для правильного вирішення спору за даних спірних правовідносин є питання визначення підстави для стягнення штрафу та пені з огляду на умови договору.

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

При цьому, у пункті 1 частини 1 статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Відповідно до частини 2 статті 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що ця особа не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України ''Про торгово-промислові палати в Україні'', Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно зі статтею 14-1 даного Закону, Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Господарський суд наголошує, що форс-мажор (у даному випадку вихід з ладу обладнання) повинен бути у причинному зв`язку з негативними наслідками для підприємницької діяльності.

Сторона, яка посилається на вищезгадані обставини, повинна довести, що саме вихід з ладу обладнання призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Сторона, яка потрапила під дію форс-мажорних обставин, повинна повідомити контрагента про виникнення форс-мажорних обставин одразу після того, як такій стороні стало відомо про ці обставини (у п`ятиденний термін, п. 10.2 договору), при цьому настання таких обставин має бути підтверджено довідкою Торгово-промислової палати України.

Відтак, сторони у договорі визначили строк та порядок повідомлення одна одної про настання форс-мажорних обставин, при цьому, таке повідомлення у цей же строк (у п`ятиденний термін) має підтверджуватися відповідною довідкою Торгово-промислової палати України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 ГПК встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач звернувся до Торгово-промислової палати України з листом (заявою) від 04.11.2021 щодо засвідчення форс-мажорних обставин, тобто після закінчення строку, встановленого договором, на поставку продукції - 21.09.2021.

Крім того, відповідачем були подані не усі необхідні документи, про що було зазначено Торгово-промисловою палатою України у листі від 09.11.2021 вих. № 660/05-5.4.

Відповідач листом від 19.11.2021 вих. № 19.11-3 надіслав Торгово-промисловій палаті України додаткові документи для підтвердження факту настання на підприємстві форс-мажорних обставин.

Сертифікат № 3100-21-0958 Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий 08.12.2021.

В свою чергу, позовна заява в даній справі була надіслана до суду 19.10.2021 (згідно поштового штемпелю на конверті) та надійшла до суду 22.10.2021.

Таким чином, відповідач почав вживати заходи з засвідчення форс-мажорних обставин вже після надходження відповідної позовної заяви до суду.

Відповідно до п. 10.2 договору, сторони у п`ятиденний термін повинні сповістити одна одну про початок та закінчення вказаних обставин, що має бути підтверджено довідкою Торгово-промисловою палати України.

Матеріали справи не містять доказів своєчасного направлення позивачу документів (довідки Торгово-промислової палати України), що підтверджують вихід з ладу обладнання, а саме: печі для лиття електродів-пластин, в порушення умов, передбачених договором, настання будь-яких інших форс-мажорних обставин, пропозиції (проекту додаткової угоди до договору) відносно укладання додаткової угоди щодо зміни строку виконання зобов`язання тощо.

Як вбачається з сертифікату № 3100-21-0958 Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (від 08.12.2021 вих. № 681/05-4), датою закінчення таких обставин є 15.11.2021.

Разом з тим, сторонами не подано доказів того, що відповідач виконав зобов`язання за договором після 15.11.2021 та станом на час ухвалення даного рішення. При цьому, відповідач заявляв, що у строк до 01-10.11.2021 продукція буде виготовлена у повному обсязі.

Крім того, відповідачем не доведено суду, що ним вживалися будь-які дії стосовно виконання зобов`язання за договором з поставки продукції, також не подано доказів щодо того, що саме вихід з ладу обладнання призвело до унеможливлення виконання зобов`язань за договором у встановлений строк.

З урахуванням вказаного, оскільки відповідач своєчасно, у строки, встановлені договором, не підтвердив настання форс-мажорних обставин, за відповідною довідкою звернувся до Торгово-промислової палати лише після подання до суду позову, то господарський суд приходить до висновку, що відповідач у відповідності з п.п. 10.1, 10.2 договору № ОД/НХ-21-276НЮ від 20.07.2021 року позбавлений права посилатися на сертифікат № 3100-21-0958 про форс-мажорні обставини, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Складений позивачем розрахунок пені визнається судом правильним. Розрахунок штрафу містить арифметичні помилки, за перерахунком суду штраф становить 47769,60 грн. Відповідач контррозрахунків не подав. Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Таким чином, позов задовольняється судом повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 47769,00 грн. штрафу та 4776,96 грн. пені.

6. Розподіл судових витрат

Згідно з п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача, з якого на користь позивача стягується 2270,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Сеал (вул. Рекордна, буд. 9, м. Запоріжжя, 69032, )

на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150, ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ ВП 40081200) 47769 (сорок сім тисяч сімсот шістдесят дев`ять) грн. 00 коп. штрафу, 4776 (чотири тисячі сімсот сімдесят шість) грн. 96 коп. пені, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 25 травня 2022.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко