ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2022 р. Справа№ 910/14788/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Валько І.В.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» (до зміни найменування - «Южно-Українська атомна електрична станція») Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 року (повний текст складено 30.12.2021)

у справі № 910/14788/21 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтокомплект Лтд»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» (до зміни найменування - «Южно-Українська атомна електрична станція») Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 1 136 869,01 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтокомплект Лтд» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» (до зміни найменування - «Южно-Українська атомна електрична станція») Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 1 136 869,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договори на постачання товару №53-123-01-19-05937 від 19.11.2019 року та №53-123-01-19-05934 від 18.11.2019 року відповідно до умов яких позивачем поставлено товар, який був оплачено частково/не оплачено відповідачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 у справі №910/17186/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021, стягнуто заборгованість за договором №53-123-01-19-05937 від 19.11.2019, а рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 у справі №910/17184/20, зміненого постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021, стягнуто заборгованість за договором та №53-123-01-19-05934 від 18.11.2019.

Рішення суду у справі № 910/17186/20 в частині стягнення основного боргу фактично виконано 14.06.2021, а рішення суду у справі 910/17184/20 - 12.07.2021.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача індекс інфляції по договору №53-123-01-19-05937 від 19.11.2019 року в розмірі 820 405,68 грн. за період з листопада 2020 року по травень 2021 року включно та за договором №53-123-01-19-05934 від 18.11.2019 року три проценти річних в розмірі 72 179,56 грн. за період з 20.02.2021 по 11.07.2021, індекс інфляції в розмірі 244 283,77 грн. за період березень 2021 по червень 2021 включно.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтокомплект Лтд» 1 064 689 грн. 45 коп. інфляційних втрат, 72 179 грн 56 коп. 3 % річних та 17 053 грн. 04 коп. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про обґрунтованість нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» (до зміни найменування - «Южно-Українська атомна електрична станція») Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 року у справі №910/14788/21 частково, та ухвалити нове рішення, яким зменшити суму стягнення з відповідача 3 % річних.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в частині розрахунку 3 % річних в розмірі 72 179,56 грн. винесено з порушенням норм матеріального права, а тому є незаконним.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/14788/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 року апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 року у справі №910/9239/21 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 15.03.2022.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 ( зі змінами від 14.03.2022) в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів і працівників апарату суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 10,12 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статтею 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 2, 6 Європейської 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішенням Ради суддів України №9, враховуючи положення Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, розпоряджень Ради оборони міста Києва, судові справи призначені у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 були зняті з розгляду.

Наказом Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022, у зв`язку з можливістю здійснення повноважень суддів безпосередньо у приміщенні суду, відновлено здійснення судочинства.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 справу призначено до розгляду на 17.05.2022.

До Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення Північного апеляційного господарського суду за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2022 клопотання відповідача задоволено, призначено судове засідання, яке відбудеться 17.05.2022, в режимі відеоконференції.

Заявлені клопотання та результати їх розгляду

09.05.2022 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній повідомив про зміну найменування відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» на «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Відповідно до ст. 90 ЦК України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності.

Сама лише зміна найменування юридичної особи (чи її відокремленого підрозділу) не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

Водночас зміна найменування юридичної особи (чи її відокремленого підрозділу) тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

У даному випадку відбулась лише зміна найменування відокремленого підрозділу відповідача без зміни при цьому його організаційно-правової форми, тому з огляду на викладене вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 52 ГПК, не потребується.

Явка представників сторін

Відповідач у судове засідання 17.05.2022 не з`явився, однак до початку проведення судового засідання представник відповідача 17.05.2022 в телефонному режимі повідомив суд про технічні неможливості його участі у справі в режимі відеоконференції через переривання зв`язку та неможливості приєднання до системи відеоконференцзв`язку «EasyCon».

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022, від 18.04.2022), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Колегією суддів враховано вимоги ст. 197 ГПК України, якими передбачено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Більше того, в телефонному режимі представник відповідача повідомив суд про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами справи, оскільки додаткових доводів, окрім викладених в апеляційній скарзі, представник відповідача не має.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача у судовому засіданні 17.05.2022.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

19.11.2019 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтокомплект Лтд" (постачальник) укладено договір на постачання товару № 53-123-01-19-05937, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 34140000-0 по ДК 021:2015 - вантажні мототранспортні засоби (автогідропідйомник, автокран, автомобіль вантажопасажирський, машина комбінована дорожня), у кількості, асортименті та за цінами, зазначеним у специфікації № 1 (додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2018 року.

На виконання умов укладеного договору на постачання товару від 19.11.2019 № 53-123-01-19-05937 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 10 663 200,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: від 21.11.2019 № А-108 на суму 4 347 000,00 грн., від 29.11.2019 № А-112 на суму 2 433 000,00 грн., від 11.12.2019 № А-119 на суму 1 741 200,00 грн., від 16.12.2019 № А-124 на суму 2 142 000,00 грн.

Відповідачем частково оплачену поставлену продукцію на суму 1 000 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення від 20.03.2020 № УПТК/868.

Станом на 08.09.2020 обліковувалась прострочена заборгованість по основному зобов`язанні в розмірі 9 663 200,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 у справі № 910/17186/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтокомплект Лтд" заборгованість у розмірі 9 663 200,00 грн., 483 160,00 грн. штрафу, 161 985,92 грн. інфляційних втрат, 200 021,80 грн. 3 % річних, витрати по сплаті судового збору у розмірі 157 625,52 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 109,24 грн.

В іншій частині позову про стягнення з відповідача на користь позивача 746 424,00 грн. штрафу та 17 332,63 грн. 3 % річних відмовлено. Зазначено в рішенні про нарахування 3 % річних до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №910/17186/20 касаційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 910/17186/20 скасовано в частині стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтокомплект Лтд" 483160,00 грн штрафу, витрат по сплаті судового збору у розмірі 7247,40 грн та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю та відмову у відшкодуванні позивачу за рахунок позивача судового збору у розмірі 7247,40 грн.

В решті судові рішення залишено без змін.

З наявної копії позовної заяви про стягнення заборгованості по справі №910/17186/21 вбачається, що три проценти річних та індекс інфляції нараховані по 02.11.2020 року.

Рішення суду в частині стягнення основного боргу виконано 14.06.2021, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, а саме: №УПТК/938 від 14.06.2021 на суму 1 741 200,00 грн., №УПТК/939 від 14.06.2021 на суму 2 142 000,00 грн., №УПТК/937 від 14.06.2021 на суму 2 433 000,00 грн., №УПТК/936 від 14.06.2021 на суму 3 347 000,00 грн.

Також, 18.11.2019 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтокомплект Лтд" (постачальник) укладено договір на постачання товару № 53-123-01-19-05934, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 34120000-4 по ДК 021:2015 - Мототранспортні засоби для перевезення 10 і більше осіб (автобуси), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації №1 (додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 6 184 399,20 грн., що підтверджується видатковими накладними: №А-110 від 29.11.2019 на суму 3 092 199,60 грн., №А-111 від 29.11.2019 на суму 3 092 199,60 грн.

Як зазначено позивачем, товар не був оплачений взагалі, що призвело до судового спору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 у справі № 910/17184/20 задоволено позовні вимоги частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтокомплект Лтд» основну заборгованість в розмірі 6 184 399,20 грн., штраф в розмірі 309 219,96 грн., 3 % річних в розмірі 185 601,41 грн., інфляційні втрати в розмірі 399 512,18 грн., судовий збір в розмірі 108 050,01 грн. В іншій частині відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду 29.06.2021 у справі №910/17184/20 змінено рішення Господарського суду міста Києва від 19 березня 2021 року, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції: "1. Задовольнити позовні вимоги частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтокомплект Лтд" основну заборгованість в розмірі 6 184 399 грн 20 коп., 3 % річних в розмірі 185601 грн 41 коп., інфляційні втрати в розмірі 399512 грн 18 коп., судовий збір в розмірі 101 542 грн 69 коп. В іншій частині позову відмовити."

У вищезазначеній постанові Північного апеляційного господарського суду 29.06.2021 зазначено, що три проценти річних та індекс інфляції нараховані за період з 20.02.2020 по 19.02.2021.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2021 у справі №910/17184/20 постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 зі справи № 910/17184/20 залишено без змін.

Рішення суду в частині стягнення основного боргу в розмірі 6 184 399,20 грн. виконано 12.07.2021, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою.

Позивач просить суд на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача договором № 53-123-01-19-05937 інфляційні збитки за період з 03.11.2020 до 13.06.2021 в розмірі 820 405,68 грн.; за договором № 53-123-01-19-05934 інфляційні збитки за період з 20.02.2021 до 11.07.2021 в розмірі 244 283,77 грн. та три проценти річних за період з 20.02.2021 до 11.07.2021 в розмірі 72 179,56 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем зобов`язання з оплати вартості поставленого товару за договорами виконувались неналежним чином, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовними заявами про стягнення з відповідача грошових коштів.

Як вже раніше зазначалось, рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 у справі № 910/17186/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 (з урахуванням постанови Верховного Суду від 17.11.2021) було встановлено наявну заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 9 663 200,00 грн. за договором № 53-123-01-19-05937, а рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 у справі № 910/17184/20, з урахуванням постанови Північного апеляційного господарського суду 29.06.2021, встановлено наявну заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 53-123-01-19-05934 у сумі 6 184 399,20 грн.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, вказаними вище рішеннями суду, які набрали законної сили, встановлено факт постачання товару за договорами № 53-123-01-19-05937, № 53-123-01-19-05934, факт настання строку оплати за вказаними договорами та факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішення суду у справі №910/17186/20 в частині стягнення основного боргу виконано 14.06.2021, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, а рішення суду у справі №910/17184/20 в частині стягнення основного боргу в розмірі 6 184 399,20 грн. виконано 12.07.2021, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою.

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" №2346-III від 05.04.2001 переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов`язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Вказане узгоджується із сталою правовою позицією щодо відповідальності боржника за невиконання грошового зобов`язання за рішенням суду, яка викладена постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19) з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постановах від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, норма статті 625 ЦК України не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Колегія суддів, перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок 3 % річних за договором № 53-123-01-19-05934 за період з 20.02.2021 по 11.07.2021 на суму 72 179,56 грн. погоджується з ним та вважає його вірним, у зв`язку з чим судом першої інстанції правомірно присуджено до стягнення з відповідача 72 179,56 грн. 3 % річних.

Твердження представника апелянта, що розрахунок 3 % річних здійснено з порушенням норм матеріального права колегією суддів відхиляється, оскільки останнім не наведено обставин невірно здійсненого судом першої інстанції розрахунку та не надано власного розрахунку 3 % річних на підтвердження своєї позиції.

Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 в решті позовних вимог (про стягнення 1 064 689,45 грн. інфляційних втрат), огляду на вимоги та доводи апеляційної скарги, апелянтом не оскаржується.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 року у справі № 910/14788/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» (до зміни найменування - «Южно-Українська атомна електрична станція») Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 року у справі № 910/14788/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 року у справі № 910/14788/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/14788/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 23.05.2022 р.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко