ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03 травня 2022 рокуСправа № 921/811/21
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Гевка В.Л. за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю. розглянув заяву без номера від 01.04.2022 (вх.№2052 від 04.04.2022) представника відповідача-1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №921/811/21
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідачів: 1. ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ; 2. ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ; 3. ОСОБА_4 , АДРЕСА_3
про визнання недійсним договору дарування та акту приймання-передачі частки в статутному капіталі, визнання недійсним протоколу загальних зборів учасників та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.
За участі представників:
Позивача (заявника) : не з`явився;
Відповідача -1: адвокат Каблак Юрій-Іван Петрович, ордер серія ВС №1118102 від 05.01.2022 (договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються); ордер серія ВС №1118103 від 05.01.2022 (договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються);
Відповідача - 2: не з`явився.
1. Суть та рух справи.
У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/811/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів : 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 , 3. ОСОБА_4 про :
У судовому засіданні 29.03.2022 судом постановлено ухвалу про закриття провадження у даній справі та у присутності представника відповідачів 1,2,3 оголошено скорочену (вступну та резолютивну) частину ухвали.
В порядку п.5 ч.1 ст.226 ГПК України закрито провадження у справі №921/811/21.
При цьому, питання щодо судових витрат, вирішено не було.
04.04.2022 на адресу суду від представника відповідача-1 надійшла заява без номера від 01.04.2022 (вх.№2052) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.
Частинами 1, 3 статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №921/811/21 призначене на 12.04.2022, протокольною ухвалою відкладено на 03.05.2022, про що зазначено в ухвалі від 13.04.2022.
Позивач у призначене судове засідання 03.05.2022 не з`явився, жодних заяв чи заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу суду не надав, хоча про час та місце судового засідання повідомлений судом належним чином.
Присутній у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку представник відповідача-1 заяву про стягнення витрат на правничу допомогу підтримав в повному обсязі.
Відповідачі-2,3 участі уповноважених представників у судовому засіданні 03.05.2022 не забезпечили, будь-яких заяв чи клопотань суду не надали.
Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи наведене, суд визнав за можливе розглянути заяву без участі позивача та відповідачів-2,3.
Судом, у судовому засіданні 03.05.2022, після виходу з нарадчої кімнати, оголошено скорочену (вступну та резолютивну) частину додаткової ухвали.
2. Аргументи відповідача-1, викладені у заяві.
Представник відповідача-1 - Пірога Івана Мефодійовича, у наданій суду заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (без номера від 01.04.2022 (вх.№2052 від 04.04.2022)), просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 29 625,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
До вказаної заяви долучено докази понесення Пірогом Іваном Мефодійовичем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи №921/811/21 у Господарському суді Тернопільської області, зокрема :
- копію договору про надання правничої допомоги від 28 грудня 2021 року №196/21;
- копію протоколу узгодження гонорару від 28 грудня 2021 року ;
- копію акту приймання-передачі послуг від 04 лютого 2022 року №4/22-4;
- копію акту приймання-передачі послуг від 29 березня 2022 року №18/22-4;
- копію квитанції МР_АВ18079800А_23362662 від 16 лютого 2022 року ;
- копію квитанції №ПН2716625 від 16 лютого 2022 року ;
Згідно вказаних квитанцій ОСОБА_2 оплачено Адвокатському об`єднанню "Юридична фірма "Марусяк і Партнери" згідно договору №196/21 від 28.12.2022 гонорар за послуги професійної правничої допомоги у загальній сумі 74 996,99 грн.
Також, на виконання ч.3ст.126 ГПК України заявником надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Марусяк і Партнери", пов`язаних із розглядом справи №921/811/21.
При цьому, заявник зазначає, що на момент подання відзиву на позовну заяву по вказаній справі, передбачити точну суму витрат на професійну правничу допомогу в майбутньому було неможливо, оскільки за надані послуги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар, що визначається із обсягу затраченого часу і оцінюється вартістю 1500,00 грн за одну годину роботи. Дані умови визначення вартості послуг професійної правничої допомоги визначені згідно вказаного протоколу узгодження гонорару від 28 грудня 2021 року, що є додатком до договору про надання правничої допомоги від 28 грудня 2021 року №196/21.
З огляду на зазначене, представник відповідача-1 із посиланням на акти приймання-передачі послуг (п.п.1,7,8,9,12,13,14 таблиці акту приймання-передачі послуг від 04 лютого2022 року №4/22-4, п.п.1,2 таблиці акту приймання-передачі послуг від 29 березня 2022 року №18/22-4), квитанції та детальний опис робіт, визначив, що у вказаній справі судові витрати позивача на правничу допомогу склали 29 625,00 грн.
3. Правова позиція позивача.
Позивач у призначене судове засідання 03.05.2022 не з`явився, жодних заяв чи заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, суду не надав, хоча про час та місце судового засідання повідомлений судом належним чином.
4. Правова позиція відповідачів-2,3.
Відповідачі-2,3 участі уповноважених представників у судовому засіданні 03.05.2022 не забезпечили, будь-яких заяв чи клопотань суду не надали.
5. Висновок суду із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд постановляючи додаткову ухвалу.
5.1. Розгляд заяви відповідача-1 про стягнення витрат на правничу допомогу.
Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд має за необхідне зазначити таке.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Якщо у спорі про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, судові витрати за правилами цієї статті мають бути стягнуті на користь юридичної особи, то вони стягуються на користь власників (учасників, акціонерів), які подали позов в інтересах такої юридичної особи, у тій частині, в якій вони понесені цими власниками (учасниками, акціонерами).
Із змісту частин 3,5 статті 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Щодо структури заявлених до стягнення витрат відповідача-1 на правову допомогу, суд має за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається із змісту заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відповідачем-1 заявлено до відшкодування 29 625 гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем-1 подано суду як докази:
- копію договору про надання правничої допомоги від 28.12.2021 №196/21;
- копію протоколу узгодження гонорару від 28.12.2021 ;
- копію акту приймання-передачі послуг від 04.02.2022 №4/22-4 ;
- копію акту приймання-передачі послуг від 29.03.2022 №18/22-4 ;
- копію квитанції МР_АВ18079800А_23362662 від 16.02.2022 на суму 4 999,00 грн ;
- копію квитанції №ПН2716625 від 16.02.2022 на суму 4 999,00 грн ;
Згідно вказаних квитанцій Пірогом І.М. оплачено Адвокатському об`єднанню "Юридична фірма "Марусяк і Партнери" згідно договору №196/21 від 28 грудня 2022 року гонорар за послуги професійної правничої допомоги на загальну суму 74 995,99 грн.
Також, на виконання ч.3 ст.126 ГПК України заявником надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Марусяк і Партнери", пов`язаних із розглядом справи №921/811/21.
При цьому, заявник зазначає, що за надані послуги Клієнт у відповідності до умов договору про надання правничої допомоги від 28.12.2021 №196/21 та протоколу узгодження гонорару від 28.12.2021, що є додатком до договору, зобов`язаний сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар, що визначається із обсягу затраченого часу і оцінюється вартістю 1 500,00 грн за одну годину роботи.
Таким чином, представник відповідача-1 визначив, що у вказаній справі судові витрати позивача на правничу допомогу склали 29 625,00 грн. Також зазначає, що вказана сума є співмірною із складністю справи та наданими послугами адвоката.
Суд, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що зазначені витрати підлягають до задоволення частково у сумі 14 985 грн 00 коп., з огляду на таке.
За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За практикою Верховного Суду (пункти 4.12 - 4.14 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19) під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Таким чином, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
При цьому, на предмет відповідності критеріям зазначеним у ч.5 ст.129 ГПК України, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
У такому випадку суд, керуючись статтею 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, відповідно до статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.
Враховуючи вищезазначене, суд оцінивши структуру цих витрат, вважає, що окремі із зазначених витрат не є достатньо обґрунтованими відповідачем та одночасно достатньо реальними, а саме - необхідними.
Так, у детальному описі робіт (наданих послуг) відповідачем-1 і його адвокатом окремо передбачено оплату, як витрати на "консультацію з питань корпоративного права, що стосується спору щодо прав власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на частки у статутному капіталі ТОВ "Агродружба", в тому числі судової справи №921/811/21" (1,5 год. = 2 250,00 грн) , "юридичний аналіз позовної заяви ОСОБА_1 розробка стратегії захисту інтересів Клієнта. Юридичний аналіз актуальної судової практики з питань, пов`язаних із визнанням недійсними рішень загальних зборів та скасування реєстраційних дій" (3 год. = 4500,00 грн) та внесений у детальний опис "складення та наручне відправлення відзиву на позовну заяву" (9,25 год. = 13 875,00 грн), що є, на думку суду, складовою одного і того ж ознайомлення із позовними вимогами у даній справі та складання відзиву на позовну заяву, що вже включає розробку стратегії захисту інтересів Клієнта відповідача-1.
Крім того, суд зазначає, що складання відзиву на позовну заяву в справі №921/811/21 (9,25 год. = 13 875,00 грн) дублюється з витратами по наданню юридичного аналізу документам, поданих позивачем, бо зазначені документи позивача і є частиною матеріалів справи суду № 921/811/21.
Враховуючи зазначене, суд не вважає, що вказані витрати на правову допомогу є реальними, а тому в частині стягнення витрат у розмірі 6 750 грн 00 коп. ((1,5 год. = 2 250,00 грн) + (3 год. = 4 500,00 грн)), відповідачу відмовляє.
До детального опису робіт відповідачем-1 внесено "складання та надіслання клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 01.02.2022 по справі №921/811/21 в Господарському суді Тернопільської області, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, а також моніторинг задоволення даного клопотання" (1,5 год. = 2250,00 грн), а також складання та надіслання клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 17.01.2022 по справі №921/811/21(1 год.=1 500,00 грн).
Суд вважає, що вказані суми є таким, що підлягають до задоволення, як не заперечені та обґрунтовано заявлені.
Проте, суд критично розглядає зазначені доводи представника відповідача-1 щодо обрахунку суми за надані адвокатські послуги, зокрема в частині складення та надіслання клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 01.03.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, а також моніторинг задоволення даного клопотання", за яке, як зазначено у Акті приймання передачі наданих послуг адвокатом нараховано 2 250,00 грн (1,5 год. х 1500 грн).
Так, суд не вважає, що складність повторного виготовлення зазначеного клопотання, яке є типовим, потребує стільки реального часу, як визначено представником відповідача-1, а тому задовольняє витрати в цій частині вимог в сумі 375,00 грн, як за витрачений час для підготовки та подання клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 01.03.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, а також моніторинг задоволення даного клопотання.
Крім того, представником відповідача-1 заявлено до стягнення із позивача судові витрати за участь у судових засіданнях, які відбулись 01.02.2022 (0,75 год.=1125,00 грн) та 29.03.2022 (1 год.=1500,00 грн), всього у розмірі 2 625,00 грн.
Проте, заявлені до відшкодування вимоги в цій частині, суд розглядає критично з огляду на таке.
Отже, обґрунтованими у даному випадку можна вважати витрати ОСОБА_1 у розмірі 14 985 грн 00 коп., які є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
В частині заявлених до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 640,00 грн, суд відмовляє з підстав наведених вище.
Враховуючи зазначене вище, керуючись статтями 123, 126, 129, 130, 232, 234, 235, 244, з 253 по 259 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Постановити у справі №921/811/21 додаткову ухвалу.
2. Заяву без номера від 01.04.2022 (вх.№2052 від 04.04.2022) представника відповідача-1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №921/811/21, задовольнити частково.
3. Судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 14 985 грн 00 коп. покласти на позивача - ОСОБА_1 .
4. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) - 14 985 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.
5. В решті заявлених витрат на правничу допомогу, відмовити.
Позивач : ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), АДРЕСА_4 (поштова адреса: АДРЕСА_5 ).
Відповідач-1: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), АДРЕСА_2 ;
Відповідач-2 - ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ;
Відповідач-3 - ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .
6. Видати наказ після набрання додатковою ухвалою законної сили.
7. Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статті з 253 по 259 ГПК України.
8. Повна додаткова ухвала складена 09.05.2022.
9. Повний текст додаткової ухвали надіслати учасникам справи рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення поштового відправлення :
- позивачу - ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 (поштова адреса: АДРЕСА_5 ).
- відповідачам : 1 - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ; 2 - ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ; 3 - ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .
Суддя В.Л. Гевко