ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3704/21

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 67-Б, код 33934588)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Украгроінторг» (02090, місто Київ, вул. Сосюри, буд. 5, код 30530316)

про стягнення 20129,03 гривень

17.12.2021 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» (далі ТОВ «Трейдом-Сервіс»/позивач) про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Украгроінторг» (далі ТОВ «Торгово-промислова компанія «Украгроінторг») боргу з орендної плати у розмірі 20129,03 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по сплаті орендної плати за договором суборенди квартири від 16.11.2018 № 17/С, внаслідок чого утворилася стягувана сума заборгованості у розмірі 20129,03 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3704/21. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою: встановлено відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали.

Поштове відправлення, яким суд надсилав за адресою місцезнаходження відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ухвалу про відкриття провадження від 23.12.2021 у справі № 911/3704/21, повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду з відміткою від 29.12.2022 про невручення відповідачу, а саме «закінчення терміну зберігання».

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 10) частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

За змістом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17 та підлягають застосуванню з огляду на ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач про розгляд справи судом повідомлений належним чином, проте, процесуальним правом на подання відзиву не скористався.

Враховуючи те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Київщина-Житло» (орендодавець) та ТОВ «Трейдом-Сервіс» (орендар) укладено договір оренди квартири № 17/О (далі по тексту договір оренди № 17/О), відповідно до умов якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) квартиру № 17 в будинку № 3 по вул. Київська в м. Українка, Обухівського району, Київської області, з усіма невід`ємними технічними комунікаціями, обладнанням, меблями та іншим майном згідно переліку, який наведений у Додатку 1 до Договору (у подальшому іменується «Об`єкт оренди») (пункт 1.1. договору оренди № 17/О);

- загальна площа об`єкту оренди становить 73,2 кв.м. (пункт 1.2. договору оренди № 17/О);

- строк оренди за даним договором починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди та закінчується 16.11.2019. Строк оренди може бути скорочений або продовжений лише за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору (пункти 5.1., 5.2. договору оренди № 17/О, в редакції додаткової угоди від 16.11.2018 № 2);

- орендодавець даним договором надає орендарю згоду на здачу об`єкта оренди в суборенду (пункт 6.1. договору оренди № 17/О);

- орендар має право здавати об`єкт оренди в суборенду третім особам без додаткового погодження з орендодавцем, виключно для мети, зазначеної в п. 2.1. цього договору. При цьому, обсяг прав суборендаря не повинен перевищувати обсяг прав, наданих орендарю за цим договором, а строк дії договору суборенди не повинен перевищувати строк, встановлений цим договором, положення будь-якого договору між орендарем та суборендарем, за яким суборендарю надаються права з перевищенням обсягу прав, визначеного для орендаря цим договором, вважаються недійсними (пункт 7.2.1. договору оренди № 17/О);

- договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 16.11.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (пункт 10.1. договору оренди № 17/О, в редакції додаткової угоди від 16.11.2018 № 2).

Додатковими угодами від 04.10.2018 № 1, від 16.11.2018 № 2 до договору оренди № 17/О сторонами цього договору внесено зміни до пунктів 5.1., 10.1., виклавши такі пункти в редакції, зазначеній в додатковій угоді.

Сторонами договору оренди № 17/О 16.10.2019 підписано угоду про розірвання договору, згідно п. 1 якої сторони домовились розірвати з 16.10.2019 договір оренди квартири від 04.05.2018 № 17/О.

Орендар зобов`язаний звільнити та повернути орендодавцю об`єкт оренди, який є предметом договору, 16.10.2019 за актом повернення майна з суборенди в належному стані (п. 4 угоди).

ТОВ «Трейдом-Сервіс» (орендар) та ТОВ «Торгівельно-промислова компанія «Украгроінторг» (суборендар) 16.11.2018 укладено договір суборенди квартири № 17/С (далі по тексту договір суборенди № 17/С), відповідно до умов якого:

- орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування (суборенду) квартиру № 17, загальною площею 73,2 кв.м., що знаходиться на 6 поверсі в будинку № 3 по вул. Київська в м. Українка, Обухівського району, Київської області, з усіма невід`ємними технічними комунікаціями, обладнанням, меблями та іншим майном згідно переліку, який наведений у додатку № 1 до Договору (у подальшому іменується «Об`єкт оренди») (пункт 1.1. договору суборенди № 17/С);

- право орендаря на передачу об`єкту оренди в суборенду встановлюється договором оренди № 17/О від 04.05.2018, укладеним між орендодавцем та власником об`єкту оренди ТОВ «Київщина-Житло» (пункт 1.5. договору суборенди № 17/С);

- розмір щомісячної орендної плати за користування об`єктом оренди становить 8000 грн, в т.ч. ПДВ 1333,33 грн. (пункт 3.1. договору суборенди № 17/С);

- орендна плата вноситься суборендарем щомісячно, не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця наступного за розрахунковим (пункт 3.3. договору суборенди № 17/С);

- нарахування орендної плати починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди. Нарахування орендної плати припиняється з дати підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення з суборенди) об`єкта оренди (пункт 3.4. договору суборенди № 17/С);

- об`єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий суборендарем протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту набрання чинності цим договором, про що сторони складають та підписують акт приймання-передачі об`єкту оренди. В акті приймання-передачі об`єкту оренди зазначається його технічний стан, встановлене в ньому обладнання, меблі та інше майно (пункт 4.1. договору суборенди № 17/С);

- право користування об`єктом оренди виникає у суборендаря з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди (пункт 4.3. договору суборенди № 17/С);

- строк суборенди об`єкта оренди за даним договором починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди та закінчується 16 листопада 2019 року (пункт 5.1. договору суборенди № 17/С);

- суборендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату, а також інші платежі, передбачені п. 3.6. цього договору (п. 6.1.5. договору суборенди № 17/С);

- цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 16 листопада 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (пункт 9.1. договору суборенди № 17/С).

Підставою звернення до суду із розглядуваним позовом, як вказує позивач, стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором суборенди № 17/С щодо щомісячної сплати орендної плати, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 20129,03 гривень, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Суд констатує, що у матеріалах справи відсутній підписаний сторонами договору суборенди № 17/С акт приймання-передачі об`єкта оренди, який засвідчує факт виникнення у суборендаря права користування об`єктом оренди. Водночас, враховуючи відсутність в перебігу розгляду справи будь-яких заперечень з боку відповідача щодо користування відповідачем орендованим майном, суд дійшов висновку щодо факту користування ним орендованого приміщенням за укладеним з позивачем договором з дати його укладення.

Передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що пунктом 6.1. договору оренди № 17/О орендарю надано право на здачу об`єкта оренди в суборенду.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч. 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 3.1., 3.3. договору суборенди № 17/С сторонами встановлено, що розмір щомісячної орендної плати за користування об`єктом оренди становить 8000 гривень, яка вноситься суборендарем щомісячно, не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця наступного за розрахунковим.

Як вказує позивач та не заперечувалось відповідачем в перебігу розгляду справи, останній порушив свої зобов`язання по сплаті суборендної плати у розмірі та строки встановлені п.п. 3.1., 3.3. договору, у зв`язку з чим за ним обліковується заборгованість у розмірі 20129,03 гривень, яка утворилася за період дії договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доказів сплати коштів орендованого майна не надав, доводи позивача про наявність у відповідача заборгованості не спростував.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 20129,03 гривень, а вимога позивача про стягнення з відповідача існуючої заборгованості є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджена та належить до задоволення.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

А саме суд приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Украгроінторг» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» 20129,03 гривень боргу.

Витрати позивача по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд відносить на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Украгроінторг» (02090, місто Київ, вул. Сосюри, буд. 5, код 30530316) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 67-Б, код 33934588) 20129,03 гривень боргу та 2270,00 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.05.2022.

Суддя Р.М. Колесник