ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року Справа № 902/1023/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І. , суддя Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання - Єфімчук А.І.

за участю представників сторін:

Пономарчука Віктора - Деркач С.С. (поза межами приміщення суду)

уповноважена особа засновників (учасників) боржника - Гаврилюк П.В. (Господарський суд Вінницької області)

арбітражний керуючий (ліквідатор) - Сокотун В.А., посвідчення №247 від 02.04.2013 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.02.2022 у справі №902/1023/19 (суддя Лабунська Т.І., повний текст ухвали складено 14.02.2022)

за заявою ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "КМТ"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.02.2022 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 б/н від 22.12.2020 (вх.№ 01-36/927/20 від 28.12.2020) про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника у справі № 902/1023/19 про банкрутство ТОВ "Компанія "КМТ".

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, заявник звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника, ТОВ "Компанія "КМТ", ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Апелянт вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків встановленим судом обставинам, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставами для скасування оскаржуваної Ухвали.

Апелянт зазначає, що Господарський суд Вінницької області відмовляючи в задоволені заяви про покладенням солідарної відповідальності на керівника боржника не правильно застосував до спірних правовідносин положення ч. 6 ст. 34 Кодексу з України з процедур банкрутства (надалі - Кодекс з банкрутства) та помилково дійшов висновків, що керівник боржника ТОВ "Компанія "КМТ" не мав повноважень та обов`язків щодо звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, а вказана норма Кодексу не має зворотної дії в часі.

Крім того, судом першої інстанції було не враховано, що обов`язок керівника для звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство виник із дати набрання чинності Кодекс України з процедур банкрутства, а відповідно місячний строк на подання заяви до суду має обраховуватися, в нашому випадку саме із 21.10.2019.

Також, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що виконання обов`язку керівника передбаченого ч.6 ст. 34 Кодексу з банкрутства щодо звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство не пов`язано із наявністю та прийняттям відповідного рішення загальних зборів учасників боржника.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2022 р. (суддя Тимошенко О.М.) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.02.2022 у справі № 902/1023/19 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: подати докази надсилання уповноваженій особі учасників ТзОВ "Компанія "КМТ" Гаврилюку П.В. ( АДРЕСА_1 ) копії апеляційної скарги з доданими до неї документами листом з описом вкладення протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

05.04.2022 на адресу суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази надіслання апеляційної скарги з доданими до неї документами уповноваженій особі учасників ТзОВ "Компанія "КМТ" Гаврилюку П.В. (опис - вкладення, фіскальний чек).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.02.2022 у справі № 902/1023/19 (про відмову в покладенні солідарної відповідальності на керівника боржника у справі № 902/1023/19 про банкрутство ТОВ Компанія КМТ). Зазначену апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Тимошенко О.М., судді Крейбух О.Г., Юрчук М.І. Розгляд скарги призначено на 12.05.2022 року.

28.04.2022 головуючим суддею Тимошенком О.М. та суддею-членом колегії Юрчуком М.І. подано заяву про самовідвід у справі № 902/1023/19. Остання мотивована тим, що судді вже приймали участь у розгляді даної справи при первісному вирішенні заяви про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника, і прийнята за їх участі постанова була скасована.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2022 р. задоволено заяву головуючого судді Тимошенка О.М. та судді Юрчука М.І. про самовідвід у справі №902/1023/19. Справу №902/1023/19 передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

04.05.2022 від ліквідатора ТОВ "Компанія "КМТ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.02.2022 у справі №902/1023/19 задоволити повністю.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2022 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І., суддя Крейбух О.Г.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.05.2022 р. прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.02.2022 у справі № 902/1023/19 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І., суддя Крейбух О.Г.

09.05.2022 від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи №902/1023/19 за його відсутності.

09.05.2022 від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судове засідання 12.05.2022 з`явились представник ОСОБА_1 , уповноважена особа засновників (учасників) ТОВ "Компанія "КМТ", арбітражний керуючий (ліквідатор) - Сокотун В.А.

В судовому засіданні 12.05.2022 представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції.

Уповноважена особа засновників (учасників) ТОВ "Компанія "КМТ" проти доводів апеляційної скарги заперечив.

Арбітражний керуючий (ліквідатор) - Сокотун В.А., в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши в судовому засіданні представника ОСОБА_1 , уповноважену особу засновників (учасників) ТОВ "Компанія "КМТ" та арбітражного керуючого (ліквідатора) - Сокотуна В.А., розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Тісецький С.С.) перебуває справа № 902/1023/19 за заявою Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (Velgevos Enterprises Limited, правонаступник - ОСОБА_3 ) до ТОВ "Компанія "КМТ" про банкрутство.

Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

28.12.2020 року представник Велгевос Ентерпрайзес Лімітед звернувся до Господарського суду Вінницької області із заявою б/н від 22.12.2020 року про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника по справі № 902/1023/19.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 25.02.2021 року відмовлено у задоволенні заяви Велгевос Ентерпрайзес Лімітед б/н від 22.12.2020 року про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника по справі № 902/1023/19.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 року апеляційну скаргу Велгевос Ентерпрайзес Лімітед задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 25.02.2021 року у справі №902/1023/19 скасовано. Прийняте нове судове рішення. Заяву Велгевос Ентерпрайзес Лімітед б/н від 22.12.2020 року про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника по справі №902/1023/19 задоволено частково. Покладено солідарну відповідальність на керівника боржника ТОВ "Компанія "КМТ" Ульянова В.О.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.09.2021 року постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 року та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 25.02.2021 року у справі № 902/1023/19 скасовано. Справу №902/1023/19 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Направляючи справу на новий розгляд Касаційний господарський суд у складі Верховного суду зазначив, що суди ухвалюючи оскаржувані судові рішення помилково дослідили у спірних правовідносинах ознаки неплатоспроможності, а не ознаки загрози неплатоспроможності, як цього вимагають норми частини шостої статті 34 КУзПБ та які у цій справі за наведеними правилами досліджені та встановлені не були (пункти 2.2, 3.2), що призвело до неправильного застосування судами положень частини шостої статті 34 КУзПБ щодо правил покладення солідарної відповідальності у справі про банкрутство (пункти 9 4 - 9.10), а тому дійшли передчасних, хоча і протилежних висновків як про відсутність підстав (суд першої інстанції), так і про наявність підстав (апеляційний суд) для покладення на керівника Боржника солідарної відповідальності Боржника, оскільки суди не надали оцінки:

- зібраним у справі доказам (зокрема рішенню у справі № 916/2591/16 на предмет підстав, обставин та дати виникнення у Боржника перед Кредитором зобов`язання, невиконання якого обумовило звернення із заявою про відкриття провадження у цій справі;

- доказам, наданим на підтвердження підстав, обставин та дати виникнення у Боржника зобов`язань перед іншими кредиторами у справі (пункт 1.1);

- доказам щодо вартості майнових активів Боржника станом на той звітний період, коли у Боржника виникли та тривали зобов`язання перед Кредитором та щонайменше одним із кредиторів Боржника (пункти 9.9, 9.10),

- з метою співставленння моментів виникнення у Боржника зобов`язань перед відповідними кредиторами, встановлення, чи мав місце той самий звітний період факт перевищення сумарного розміру зобов`язань перед його щонайменше двома кредиторами (одним із яких є Кредитор) над розміром всіх активів Боржника, задля встановлення наявності та тривалості існування у Боржника ознак загрози неплатоспроможності Боржника, обчислення перебігу місячного строку, визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ відповідно, встановлення, чи мало місце порушення цього строку як підстави для солідарної відповідальності керівника Боржника, а також щодо особи керівника Боржника на момент виникнення у нього обов`язку звернутись із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за правилами частини шостої статті 34 КУзПБ.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021 року заяву Велгевос Ентерпрайзес Лімітед б/н від 22.12.2020 року у справі №902/1023/19 розподілено судді Лабунській Т.І.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.11.2021 року справу №902/1023/19 про банкрутство ТОВ "Компанія "КМТ" в частині розгляду заяви Велгевос Ентерпрайзес Лімітед б/н від 22.12.2020 року про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника, прийнято до провадження суддею Лабунською Т.І. та призначено вказану заяву до розгляду у судовому засіданні на 25.11.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 17.12.2021 року розгляд заяви Велгевос Ентерпрайзес Лімітед б/н від 22.12.2020 року про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника по справі № 902/1023/19 відкладено на 28.01.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 28.01.2022 року здійснено заміну кредитора у справі №902/1023/19 про банкрутство ТОВ "Компанія "КМТ", в частині розгляду заяви Велгевос Ентерпрайзес Лімітед про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника ТОВ "Компанія "КМТ" - Велгевос Ентерпрайзес Лімітед на його правонаступника - ОСОБА_1 та оголошено перерву в судовому засіданні до 07.02.2022 року.

В судовому засіданні 07.02.2022 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про зміну (уточнення) предмету заяви про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника, згідно якої останній просив: "Покласти солідарну відповідальність на керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "КМТ" Ульянова В.О.".

Судом першої інстанції встановлено, що за змістом заяви про зміну (уточнення) предмету заяви вбачається, що заявником виключено з першої вимоги заяви слова "за вимогами кредитора Велгевос Ентерпрайзес Лімітед".

Предметом заяви б/н від 22.12.2020 року є покладення солідарної відповідальності на керівника боржника ТОВ "Компанія КМТ" тому, звернувшись до суду із заявою про зміну (уточнення) предмета заяви, заявник залишив вимогу про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника незмінною.

Таким чином, заявником не змінено предмет заяви, а подана ним заява фактично є заявою про уточнення формулювання вимог заяви від 22.12.2020.

Враховуючи наведене, Господарський суд Вінницької області прийняв вказану заяву до розгляду та здійснював подальший розгляд справи №902/1023/19 з урахуванням вимог викладених в заяві про зміну (уточнення) предмету заяви від 22.12.2020.

Господарський суд Вінницької області, розглянувши заяву Велгевос Ентерпрайзес Лімітед б/н від 22.12.2020 року (з врахуванням заяви ОСОБА_1 про зміну (уточнення) предмету заяви б/н від 22.12.2020 року) про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника по справі № 902/1023/19 дійшов висновку про відмову в її задоволенні.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що станом на 31.12.2015 року мав місце факт загрози неплатоспроможності на підприємстві ТОВ "Компанія "КМТ".

На час встановлення ознаки неплатоспроможності підприємства (31.12.2015 року) чинний на той час Закон про банкрутство не встановлював обов`язку керівника звернутись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі загрози неплатоспроможності і не встановлював солідарну відповідальність останнього, на відміну від Кодексу України з процедур банкрутства (набрав чинності 21.10.2019 року).

Притягнення керівника боржника, за відсутності передбаченої Законом про банкрутство норми, до солідарної відповідальності порушує принцип незворотності дії Закону в часі, оскільки нормативно-правовий акт на який посилається заявник в період здійснення керівництва боржником ще не був введений в дію.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Госопдарського суду Віницької області перебуває справа №902/1023/19 за заявою Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (Velgevos Enterprises Limited) до ТОВ "Компанія "КМТ" про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури.

Постановою Господарського суду Вінницької області від 30.06.2020р., визнано ТОВ "Компанія "КМТ" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Сокотуна В.А..

28.12.2020р. до Господарського суду Вінницької області від представника Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (Velgevos Enterprises Limited) надійшла заява б/н від 22.12.2020р. (вх.№01-36/927/20 від 28.12.2020р.) про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника по справі №902/1023/19.

Обґрунтовуючи подану заяву, Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (Velgevos Enterprises Limited) посилався на наступне:

- ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.12.2019р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Компанія "КМТ";

- ухвалою Господарського суду Вінницької області від 05.06.2020р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, до якого увійшли вимоги:

Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (Velgevos Enterprises Limited) в розмірі: 71 238 308,08грн. (четверта черга задоволення), 19 210,00 грн. витрат на сплату судового збору (перша черга задоволення).

ОСОБА_4 в розмірі 24 440,00грн. (четверта черга задоволення) та 4 204,00грн. витрат на сплату судового збору (перша черга задоволення).

ТОВ "Еден Груп" в розмірі 421 250,00грн. (четверта черга задоволення) та 4 204,00грн. витрат на сплату судового збору (перша черга задоволення).

ТОВ "Прайд Систем" в розмірі 60 000,00грн. (четверта черга задоволення) за договором про надання поворотної фінансової допомоги № ПС-1909-02-Ф від 13.09.2019р. та 4 204,00грн. витрат на сплату судового збору (перша черга задоволення).

Підприємство "Відас", засноване на повній власності Кіпрської акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю Velgevos Enterprises Limited в розмірі 4927753,62 грн., з яких: 4556200 грн. сума позики (четверта черга задоволення), 367349,62грн. - 3% річних (шоста черга задоволення), 4204,00грн. витрат на сплату судового збору (перша черга задоволення);

- постановою Господарського суду Вінницької області від 30.06.2020р. ТОВ "Компанія "КМТ" визнано банкрутом;

- кредиторські вимоги заявника до боржника виникли у зв`язку з неналежним виконанням боржником як позичальником договору позики №6 від 28.04.2011р.;

- відповідно до укладеної 30.07.2012р. додаткової угоди до договору позики №6 від 28.04.2011р., строк повного погашення позики був - не пізніше 31.12.2015р.;

- станом на 31.12.2015р., боржник, в порушення прийнятих на себе зобов`язань, не повернув кредитору Велгевос Ентерпрайзес Лімітед отриману суму позики у розмірі 1 954 987,00 доларів США;

- рішенням Господарського суду Одеської області від 27.11.2017р. у справі №916/2591/16, яке залишено без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019р. та постановою Верховного Суду від 05.09.2019р., стягнуто солідарно з ТОВ "Компанія "КМТ" та ТОВ "Об`єднана торгівельна мережа" на користь Велгевос Ентерпрайзес Лімітед суму позики за договором позики №6 від 28.04.2011р. у розмірі 1 764 987,00 доларів США, що в еквіваленті на день подання позову складає 45 478 503,00грн., відсотки за користування позикою у сумі 987 528,91 доларів США, що в еквіваленті на день подання позову складає 25 445 703,80грн., пеню у сумі 514,94 доларів США, що в еквіваленті на день подання позову складає 13 268,48 грн. та суму сплаченого судового збору по 102 601,28грн.;

- в рамках вказаного позову по справі №916/2591/16 судом досліджувався факт виникнення та наявності заборгованості;

- загальна сума заборгованості боржника ТОВ "Компанія "КМТ" перед Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (станом на дату подання заяви про відкриття провадження від 02.12.2019р. у справі про банкрутство) становила 71 251 576,60грн., та включала в себе: суму позики за договором позики №6 від 28.04.2011р. у розмірі 45 478 503грн. (основна сума заборгованості); відсотки за користування позикою у розмірі 25 445 703,80грн.; пеня у розмірі 13 268,48грн.; судовий збір у розмірі 314 101,28грн.;

- в подальшому, на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 27.11.2017р. було видано наказ №916/2591/16 від 11.06.2019р..

- 04.09.2019р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Іванютою І.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59962903 з виконання вищевказаного наказу Господарського суду Одеської області.

- протягом строку з відкриття виконавчого провадження рішення суду виконано не було та відповідно не було стягнуто з боржника на користь кредитора кошти згідно наказу Господарського суду Одеської області №916/2591/16 від 11.06.2019р.;

- в матеріалах виконавчого провадження №59962903 наявні пояснення від 01.10.2019р. за підписом директора боржника ТОВ "Компанія "КМТ" Ульянова В.О., за фактом невиконання вимог виконавчого провадження та заходи, що вживаються боржником з його виконання, в яких зазначається, що: "Виконавчий документ - наказ Господарського суду Одеської області №916/2591/16 виданий 11.06.2019р. боржник сплатити не може, у зв`язку з неплатоспроможністю";

Тобто, про факт наявності непогашеної заборгованості та неплатоспроможності боржника ТОВ "Компанія "КМТ" директору Ульянову В.О. було відомо, проте ним будь-які заходи щодо відновлення діяльності товариства або спроби можливої досудової санації чи обрання інших шляхів подолання неплатоспроможності не вживалися.

Керівником боржника не вживалися будь-які заходи щодо виведення ТОВ "Компанія "КМТ" з кризового стану або припинення його діяльності (ліквідації) в установленому законом порядку.

Всі ці обставини зазначалися кредитором Велгевос Ентерпрайзес Лімітед та докази на підтвердження них подавалися разом із заявою про відкриття провадження від 02.12.2019р. у справі про банкрутство ТОВ "Компанія "КМТ".

Факт наявності та виникнення заборгованості підтверджується ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.12.2019р. про відкриття провадження у справі №902/1023/19 про банкрутство ТОВ "Компанія "КМТ", де розглядались вимоги ініціюючого кредитора Велгевос Ентерпрайзес Лімітед.

Тобто у банкрута ТОВ "Компанія "КМТ" була непогашена та прострочена кредиторська заборгованість перед кредитором Велгевос Ентерпрайзес Лімітед починаючи з 31.12.2015р. (закінчення строку повернення позики)

Посилаючись на наведені обставини та положення ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства, заявник просив суд: покласти солідарну відповідальність на керівника боржника ТОВ "Компанія "КМТ" Ульянова В.О. за вимогами кредитора Велгевос Ентерпрайзес Лімітед; встановити порушення керівником боржника ОСОБА_2 строку подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Компанія "КМТ" за наявністю ознак неплатоспроможності боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом боржник зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин: задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності); під час ліквідації боржника не у зв`язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовільнити вимоги кредиторів у повному обсязі; в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства боржник зобов`язаний у місячний строк звернутись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Якщо керівник боржника допустив порушення цих вимог, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів.

Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом втратив чинність з введенням в дію 21.10.2019 року Кодексу України з процедур банкрутства. Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не містив положень про солідарну відповідальність керівника за незвернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі загрози неплатоспроможності.

Отже з введенням в дію 21.10.2019 року Кодексу України з процедур банкрутства законодавець як новелу у спеціальному нормативному акті з питань банкрутства запровадив солідарну відповідальність у разі порушення вимоги Кодексу України з процедур банкрутства щодо обов`язку та строку для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (зокрема, у разі загрози неплатоспроможності) визначивши суб`єктом цієї відповідальності лише керівника боржника, та встановивши строк для виконання боржником відповідного обов`язку один місяць.

Солідарна відповідальність керівника боржника це вид спеціальної цивільно-правової відповідальності, відповідно до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний строк у разі наявності загрози неплатоспроможності, підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора, після виявлення такого порушення. Будь-яких інших підстав притягнення до солідарної відповідальності положення Кодексу України з процедур банкрутства не передбачають.

Зазначену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 910/3191/20.

Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом і Кодекс України з процедур банкрутства визначають загрозу неплатоспроможності якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань божника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Отже умовами/складовими для встановлення щодо боржника такого складного юридичного факту як загроза неплатоспроможності боржника є одночасна (зокрема протягом місячного періоду) наявність таких юридичних фактів: 1) існування у боржника зобов`язань щонайменше перед одним кредитором, строк виконання яких настав; цей строк визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні, податкові, тощо); 2) розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав.

Обчислення визначеного ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства місячного строку для обов`язку боржника звернутись із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності починається з того моменту, коли за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини між кредитором та боржником одночасно має місце факт настання строку виконання боржником зобов`язань щонайменше перед одним кредитором разом із фактом перевищення в той самий момент (звітний період) розміру зобов`язання над розміром всіх активів боржника, які в сукупності і свідчать про ознаки неплатоспроможності.

Як вбачається з матеріалів справи, кредиторські вимоги Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (правонаступник - ОСОБА_3 ) до боржника ТОВ Компанія КМТ виникли у зв`язку з неналежним виконанням боржником зобов`язання як позичальником за договором позики № 6 від 28.04.2011 року. Відповідно до укладеної 30.07.20212 року додаткової угоди до договору позики від 28.04.2011 року, строк повного погашення позики був не пізніше 31.12.2015 року. Станом на 31.12.2015 року, боржник ТОВ Компанія КМТ, в порушення зобов`язань, не повернуло кредитору Велгевос Ентерпрайзес Лімітед отриману суму позики в розмірі 1 954 987,00 доларів США.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Тобто 31.12.2015 року настав строк виконання зобов`язання боржника перед кредитором.

Із Експертного висновку ТОВ "Крестон Україна Валюейшн" за результатами економічного дослідження ТОВ "Компанія КМТ" від 25.01.2022 року вбачається, що підприємство мало негативне значення власного капіталу, тобто балансова вартість його активів не покривала всіх його зобов`язань. Підприємство вело збиткову діяльність, мало критично низькі показники ліквідності та фінансової стійкості, які свідчать про стан надкритичної неплатоспроможності. Станом на кінець 2015 року підприємство знаходилось в ситуації коли воно, вже маючи зобов`язання перед різними кредиторами, мало погасити позику від Велгевос Ентерпрайзес Лімітед в сумі 43,5 млн. грн. При цьому сума всіх активів була недостатньою для погашення всіх зобов`язань.

З вище викладеного вбачається, що станом на 31.12.2015 року мав місце факт загрози неплатоспроможності на підприємстві ТОВ "Компанія КМТ".

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" чинного на той час боржник був зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі загрози неплатоспроможності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог вище зазначеного Закону саме боржник мав звернутись до суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі загрози неплатоспроможності, а не керівник боржника.

Відповідно до ст. 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Згідно із п. 8.1 статуту ТОВ "Компанія "КМТ" органами управління боржника є загальні збори учасників та директор. Згідно з підпунктами 8.12.1, 8.12.4 статуту директор боржника здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції директора боржника належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства боржника. До виключної компетенції загальних зборів учасників належать окрім іншого, прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію, перетворення боржника, затвердження порядку припинення боржника, порядку розподілу між його учасниками майна, у разі ліквідації, що залишилося після задоволення вимог кредиторів.

Однак матеріали справи не містять доказів прийняття рішення вищим органом управління товариства загальними зборами учасників боржника рішення про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності факту загрози неплатоспроможності боржника.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" покладав обов`язок звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство саме на боржника, а не на керівника боржника, не містив приписи щодо місячного строку для такого звернення і не містив наслідки не звернення із такою заявою.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні вимоги про встановлення судом порушення керівником боржника Ульяновим В.О. строку подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (порушення за попередньою редакцією Закону про банкрутство).

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка кореспондується зі ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі виникнення ознак банкрутства керівник боржника зобов`язаний надіслати засновникам (учасникам, акціонерам) боржника, власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника відомості щодо наявності ознак банкрутства.

Однак ні Закон, ні Кодекс не містить наслідків, у випадку не надіслання таких відомостей.

З 21.10.2019 року вступив в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Згідно із положеннями ч. 6 ст. 34 Кодексу з процедур банкрутства обов`язок звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство покладений по аналогії з попередньою редакцією Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на боржника, але відповідальність за не звернення боржника у місячний строк до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності ознак неплатоспроможності боржника встановлена саме для керівника підприємства боржника у вигляді солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплений у наведеній нормі принцип незворотності дії закону та інших нормативно-правових актів у часі (lex ad praeterian non valet) полягає в тому, що дія їх не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання ними чинності, за винятком випадку коли закон або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював і Конституційний Суд України. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце (див. висновок щодо застосування частини першої статті 58 Конституції України, викладений у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 3-1085гс15).

Статтею "Дія актів цивільного законодавства у часі" 5 ЦК України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У Рішенні від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України надав роз`яснення стосовно порядку набрання чинності Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами: конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному; звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього; загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori - "наступний закон скасовує попередній".

Таким чином, залежно від порядку набрання чинності нормативно-правовим актом, може бути застосовано декілька способів його дії у часі. Зокрема, як зазначено в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99, перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися 1) негайно (безпосередня дія); 2) шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма); 3) шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Під зворотною (ретроактивною) дією акта цивільного/господарського законодавства розуміється поширення його дії на відносини, що виникли до набрання ним чинності.

Системний аналіз викладеного дає змогу виокремити два випадки зворотної дії норм цивільного/господарського законодавства: 1) коли акт законодавства пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність; 2) якщо законодавець встановлює спеціальні випадки зворотної дії актів законодавства.

Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватися на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті (Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99).

Отже, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Закріплення названого принципу є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 у справі № 1-зп).

Водночас цивільне/господарське законодавство не забороняє застосування нових положень зі зворотною силою, але виключно тоді, коли зворотна дія цих актів, по-перше, встановлена в них самих, а по-друге, якщо темпоральний прояв не суперечить принципу, вираженому в статті 58 Конституції України щодо застосування до події, факту того закону (нормативно-правового акта) під час дії якого вони настали або мали місце.

Саме з такого розуміння принципу дії закону в часі слід виходити під час вирішення питання щодо застосування норм закону, що набрав чинності на зміну попередньому, який регулював аналогічні правовідносини.

Колегія суддів зазначає, що станом на час встановлення ознаки неплатоспроможності підприємства (31.12.2015 року) чинний на той час Закон про банкрутство не встановлював обов`язку керівника звернутись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі загрози неплатоспроможності і не встановлював солідарну відповідальність останнього, на відміну від Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності з 21.10.2019 року.

Термін "не має зворотної дії в часі" означає, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності (Рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79,81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 Цивільного процесуального кодексу України від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997).

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі - загальновизнаний принцип права. При застосуванні норм права неприпустимим є порушення основних принципів права, основних засад права.

З вище викладеного вбачається, що притягнення керівника боржника, за відсутності передбаченої Законом про банкрутство норми, до солідарної відповідальності порушує принцип незворотності дії Закону в часі, оскільки нормативно-правовий акт на який посилається заявник в період здійснення ОСОБА_2 керівництва боржником ще не був введений в дію.

Застосування норм Кодексу України з процедур банкрутства в частині притягнення до солідарної відповідальності є за своєю суттю таким що обтяжують відповідальність особи, при цьому Конституцією України прямо передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Враховуючи, що обставини щодо не звернення керівника ТОВ "Компанія "КМТ" Ульянова В.О. до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника мали місце в 2015 році, а відповідна норма щодо притягнення керівника боржника з`явилася з 21.10.2019 із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема в ч. 6 ст. 34 Кодексу, колегія суддів вважає, що дана норма в силу положень ст. 58 Конституції України не може бути застосована до правовідносин, що мали місце у 2015 році.

А тому, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви представника Велгевос Ентерпрайзес Лімітед б/н від 22.12.2020 року про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника по справі №902/1023/19.

Доводи апелянта, які викладені у апеляційній скарзі ґрунтуються на помилковому тлумаченні статей 34 КУзПБ, ст.ст. 11, 95 Закону про банкрутство та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Вінницької області від 07.02.2022 у справі №902/1023/19 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.02.2022 у справі №902/1023/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.02.2022 у справі №902/1023/19 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/1023/19 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "18" травня 2022 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Крейбух О.Г.