ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2022 р. Справа № 911/3137/21

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-перукарня «Золушка», (09100, вул. Олеся Гончара, буд. 11, м. Біла Церква, Київська область)

до Фізичної особи-підприємця Борщук Вікторії Вікторівни, ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 22 750, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Салон-перукарня «Золушка» звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ФОП Борщук В. В. про стягнення 22 750, 00 грн основної заборгованості з орендної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо сплати орендної плати згідно з договором про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.12.2021 р. відкрито провадження у справі № 911/3137/21 за позовом ТОВ «Салон-перукарня «Золушка» до ФОП Борщук В. В. про стягнення 22 750, 00 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

04.01.2022 р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив б/н від 29.12.2021 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

10.01.2022 р. до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь вих. № 971/22 від 05.01.2022 р. на відзив на позовну заяву, що долучена судом до матеріалів справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2017 р. між позивачем (надалі Виконавець) та відповідачем (надалі Замовник) було укладено договір про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017 р., згідно умов п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується протягом визначеного в Договорі строку надавати Замовнику за плату наступні послуги (надалі іменуються «послуги»): передати Замовнику у платне використання робоче місце за адресою: м. Біла Церква, вул. Олеся Гончара, 11, яке обладнане та пристосоване для надання Замовником населенню індивідуальних професійних послуг у відповідності до умов цього Договору; забезпечення нормальних умов для здійснення діяльності Замовником на переданих в оренду робочих місцях, в т.ч. обслуговування робочих місць (забезпечення електроенергією, водопостачанням, теплопостачанням, організація прибирання тощо); інформаційні та рекламні послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що діяльність Замовника з використанням робочого місця обмежується його професійним напрямком як самозайнятої особи, що провадить незалежну діяльність в одному з перелічених напрямків: проектування та художнє моделювання зачісок; формування спецкомпозицій; робота з декоративною косметикою і гримом; стрижка тощо; художнього манікюру та індивідуальних художніх розписів з використанням нарощувань або без такого тощо; нанесення художнього тату; догляд за створеними композиціями тощо.

Відповідно до п. 2.2. Договору Виконавець має право: отримувати за надані послуги оплату в розмірах і строки, передбачені цим Договором; ініціювати переговори з Замовником щодо внесення змін до цього Договору; у випадку наявності заборгованості Замовника на момент припинення дії цього договору за погодженням з Замовником прийняти в рахунок погашення заборгованості майно Замовника, яке потрібно Виконавцю для здійснення своєї діяльності.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати якісно та своєчасно надані послуги; дотримуватись розпорядку роботи Виконавця з питань щодо режиму роботи, а саме: щоденно з 8-00 до 20-00 без вихідних; дотримуватись вимог чинного законодавства щодо питань охорони праці, охорони здоров`я, пожежної безпеки на робочих місцях.

Згідно з п. 3.1. Договору за надання передбачених Договором послуг замовник виплачує Виконавцю щомісячно 500 (п`ятсот) грн. Оплата проводиться до 15 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 6.1. Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 30.06.2018 р.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що якщо за один місяць до закінчення даного договору жодна із Сторін письмово не відмовиться від даного договору, цей договір вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк.

Пунктом 6.4. Договору передбачено, що зміни у цей Договір можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору.

У серпні 2020 р. позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 223/20 від 13.08.2020 р., у якому просив до з 31.08.2020 р. звільнити орендоване приміщення, яке продовжує використовуватись відповідачем без належних правових підстав після припинення договору з 30.06.2018 р., та зазначив про наявність заборгованості з орендної плати у розмірі 2 000, 00 грн.

У відповідь на лист позивача вих. № 223/20 від 13.08.2020 р. відповідач у своєму листі від 25.08.2020 р. зазначив, що позивачем були порушені умови договору про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017 р. в частині забезпечення робочим місцем, яке обладнане та пристосоване для надання населенню індивідуальних професійних послуг, і відповідачу було фактично надано лише територію для розміщення робочого місця без належного обладнання (інвентарю), який був придбаний за власний кошт та зберігається в приміщення перукарні. Також відповідач просив зменшити вартість послуг з 500, 00 грн до 250, 00 грн за місяць та внести зміни до договору шляхом укладення додаткової угоди з метою зменшення плати за неякісно надані послуги, а також підписати акт надання послуг за період з дати укладення послуги по сьогоднішній день, після чого відповідач зобов`язався протягом 10 банківських днів здійснити оплату у повному обсязі.

Також, у серпні 2021 р. позивач звернувся до відповідача з претензією б/н від 18.08.2021 р. про сплату заборгованості, у якій вимагав сплатити існуючу заборгованість у розмірі 21 750, 00 грн за період фактичного користування орендованим майном протягом березня 2018 р. липня 2021 р. Факт направлення вказаної претензії відповідачу підтверджується фіскальним чеком № 0846 від 19.08.2021 р. та описом вкладення у цінний лист № 857 від 19.08.2021 р., копією конверту із довідкою підприємства зв`язку про причини повернення/досилання від 27.08.2021 р., наявними у матеріалах справи.

Крім того, позивачем надано копії документів, що належать до кримінального провадження № 0000791, зокрема, протокол допиту свідка від 20.11.2020 р. ОСОБА_1 , яка зазначила, що оформивши у березні 2017 р. ФОП для забезпечення продовження здійснення своєї підприємницької діяльності в подальшому було підписано з ТОВ «Салон-перукарня «Золушка» договір оренди частини приміщення салону перукарні, де знаходилось її робоче місце, і вносила орендну плату за орендовану площу до літа 2018 р. Також позивачем було надано висновок експерта № 430/1093-1102/21-23 від 06.08.2021 р. за результатами проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000791, відповідно до якого станом на 30.06.2021 р. заборгованість ФОП Борщук В. В. від несплати орендної плати з договором про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг за період з 15.12.2017 р. по 01.06.2021 р. складає 21 250, 00 грн.

Як було зазначено вище, позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на користь свою користь 22 750, 00 грн заборгованості по орендній платі за період користування відповідачем орендованим майно з 15.12.2017 р. по 30.09.2021 р. за договором про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017 р.

З приводу вказаних позовних вимог позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із орендою майна, наданням послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 286 цього ж кодексу передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 цього ж кодексу передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 765 наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

Статтею 766 цього ж кодексу передбачено, що якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором:

1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою;

2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Згідно з ст. 901 цього ж кодексу за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 902 цього ж кодексу виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

У відповідності до ст. 903 цього ж кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як було зазначено вище, у відповідності до положень п. 6.2. Договору якщо за один місяць до закінчення даного договору жодна із Сторін письмово не відмовиться від даного договору, цей договір вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк.

При цьому у матеріалах справи відсутні повідомлення, передбачені п. 6.2. Договору, а також додаткові угоди щодо змін умов договору, в тому числі щодо зміни розміру орендної плати, а тому суд дійшов висновку, що договір про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017 р. є чинним, тобто є продовженим на тих самих умовах та на той самий строк та діє на момент звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Також судом враховано, що у матеріалах справи відсутні належні докази направлення позивачем на адресу відповідача листа вих. б/н від 24.03.2020 р., а також листа б/н від 28.06.2018 р. про відмову від продовження договору.

Судом встановлено, що умовами договору про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017 передбачено обов`язок позивача передати відповідачу у платне використання робоче місце за адресою: м. Біла Церква, вул. Олеся Гончара, 11, забезпечене нормальними умовами для здійснення діяльності замовником на переданих в оренду робочих місцях, в т.ч. обслуговування робочих місць (забезпечення електроенергією, водопостачанням, теплопостачанням організація прибирання тощо), разом з тим, умови вказаного договору не передбачають порядок передачі робочого місця за актом приймання-передачі чи іншим чином та не визначають чіткого переліку майна, яке має бути передано орендарю. Сторони на основі вільного волевиявлення визначили, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін. Початок дії договору та відповідно орендних правовідносин не пов`язаний з момент передачі майна за актом приймання-передачі.

Отже, заперечення відповідача, викладені у його листах та відзиві на позовну заяву, зокрема щодо невиконання позивачем свого обов`язку щодо передачі обладнаного робочого місця є безпідставними і необґрунтованими, оскільки у матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем дій, передбачених положеннями ст. 766 Цивільного кодексу України, і відповідачем не заперечується факт користування орендованим майном (робочим місцем), про що свідчить в тому числі протокол допиту свідка від 20.11.2020 р. у кримінальному провадженні № 0000791, наявному у матеріалах справи.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач користувався орендованим приміщенням за договором про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017 р. з моменту підписання договору та передання в оренду майна, у період договору, а також у заявлений позивачем період з 15.12.2017 р. по 30.09.2021 р., і у відповідача виник обов`язок зі сплати орендної плати позивачу.

У встановлений договором оренди строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо оплати у повному обсязі орендної плати за користування орендованим майном у заявлений позивачем період з 15.12.2017 р. по 30.09.2021 р. не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 22 750, 00 грн, що підтверджується договором про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017 р., листом позивача вих. № 223/20 від 13.08.2020 р., листом відповідача б/н від 25.08.2020 р., претензією б/н від 18.08.2021 р. про сплату заборгованості, матеріалами кримінального провадження № 0000791, іншими доказами, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 цього ж кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування орендованим майном у заявлений позивачем період за договором про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017 р.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 22 750, 00 грн за договором про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Борщук Вікторії Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-перукарня «Золушка» (09100, вул. Олеся Гончара, буд. 11, м. Біла Церква, Київська область; ідентифікаційний код 20605260) 22 750 (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості та судові витрати 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца