ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022м. ДніпроСправа № 904/551/22
за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до Фізичної особи - підприємця Лантрат Катерини Олександрівни, м. Дніпро

про стягнення 53 587,75 грн., -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи - підприємця Лантрат Катерини Олександрівни на свою користь 53 587,75 грн., а саме: 43 349,98 грн. заборгованості по кредиту, 8 288,23 грн. заборгованості по процентам, 1 429,34 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 520,20 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням грошових зобов`язань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку фізичної особи-підприємця "Підприємницький" в частині повного та своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2022 у справі №904/551/22 направлена на адресу сторін, в тому числі й на адресу Фізичної особи - підприємця Лантрат Катерини Олександрівни: АДРЕСА_1 ). Між тим, направлена на адресу Фізичної особи - підприємця Лантрат Катерини Олександрівни поштова кореспонденція повернулась на адресу господарського суду із відміткою Укрпошти "За закінченням терміну зберігання".

Згідно з частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Поштове відправлення на адресу відповідача, в якому містилася ухвала суду про відкриття провадження у даній справі, було повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу (фізичну особу-підприємця).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №23/1432/15.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану, господарським судом застосовано принцип розумного строку тривалості провадження для надання можливості обом учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, що є необхідним заходом дотримання таких засад господарського судочинства як змагальність сторін та рівність учасників процесу під час розгляду даної справи. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами при розгляді справ як джерело права.

Господарським судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився, станом на 19.05.2022 від Фізичної особи - підприємця Лантрат Катерини Олександрівни відзиву на позов чи клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до господарського суду не надходило.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Враховуючи, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання кредитного договору, погоджений кредитний ліміт, строк користування кредитом, графік погашення кредиту, наявність прострочень.

19.01.2021 Фізичною особою підприємцем Лантрат Катериною Олександрівною було підписано заявку на отримання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_1 на умовах, які зазначені в заяві.

Факт підписання вказаної заяви підтверджується сертифікатом надавача послуг - АЦСК АТ КБ "Приватбанк". В матеріалах справи наявний роздрукований звіт про перевірку підписання заяви про отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький"", відповідно до якого підписантом зазначено Лантрат Катерину Олександрівну; час накладання електронного цифрового підпису 19.01.2021 12:26:11.

Як вбачається зі змісту заяви про отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький"", при її підписанні клієнт на підставі статті 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький"", що розміщенні на офіційному сайті АТ КБ "Приватбанк" у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом із заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі умови), цією заявкою становлять кредитний договір між банком та клієнтом.

Підписанням цієї заявки клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення банком будь якого розміру кредитного ліміту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький"". Розмір ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку.

Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання клієнтом цієї заявки шляхом накладення електронного цифрового підпису у Приват24 для бізнесу.

Мета отримання кредиту поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта.

Вид кредиту овердрафтів кредит.

Мінімальний розмір кредитного ліміту згідно заявки від 19.01.2021 становить 10 000грн.

Максимальний розмір ліміту 100 000 грн.

Розмір відсоткової ставки становить 25,5 %.

Розмір щомісячної комісії (в т.ч. пільговий період) 0,5% від суми максимального сальдо, що виникло на поточному рахунку клієнта за звітній місяць.

Пільговий період 55 днів.

Термін користування кредитом 12 місяців.

Враховуючи, що заява про отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький"" підписана відповідачем 19.01.2021, то саме ця дата є датою укладення кредитного договору.

Пунктом 3.2.6.1.1 умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту овердрафтів кредит шляхом встановлення кредитного ліміту (далі ліміт) на поточний рахунок клієнта (далі кредит) на поповнення обігових коштів та здійснення поточний платежів клієнта в порядку та на умовах визначених умовами та правилами надання банківських послуг (далі умови або договір) в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати комісій, процентів в обумовлені цим договором терміни.

Згідно пункт 3.2.6.1.3 умов банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Дебетове сальдо по поточному рахунку клієнта - це сума грошових коштів, перерахованих банком на підставі розрахункових документів клієнта з його поточного рахунку протягом операційного дня понад його залишок на поточному рахунку з урахуванням вхідного залишку на початок банківського дня (далі - дебетове сальдо).

Відповідно до пункту 3.2.6.1.4 умов клієнт приєднується до договору шляхом підписання заяви на відкриття рахунку та анкети про приєднання до умовам та правил надання банківських послуг та заявки на отримання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький" (далі - заявка) в Приват24 для бізнесу із використанням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП), що разом з цими умовам та правилами становлять кредитний договір.

Клієнт банку, який приєднався до умов та правил надання банківських послуг в повному обсязі шляхом підписання іншої заяви або документа та має відкритий поточний рахунок в банку, приєднується до послуги шляхом підписання заявки в Приват24 для бізнесу із використанням КЕП. Приєднання до цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо встановлення банком будь-якого розміру кредитного ліміту.

Пунктом 3.2.6.1.5 визначено, що ліміт встановлюється банком на кожний операційний день. Розмір ліміту розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів та положень і нормативних актів Національного банку України.

У випадку зниження банком ліміту в односторонньому порядку, передбаченому цими умовами, клієнт зобов`язується здійснювати погашення кредиту в порядку передбаченому п. 3.2.6.3.5 цього договору.

Пунктом 3.2.6.1.7 умов сторони узгодили, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому цими умовами, у разі зниження/збільшення надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Приєднавшись до цих умов, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта в порядку, передбаченому п. 3.2.6.1.6. цього договору.

Пунктом 3.2.6.2.2.2. умов клієнт зобов`язується сплатити банку проценти за весь час фактичного користування кредитом, комісію та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно пункту 3.2.6.2.3.9 умов банк має право списувати грошові кошти з поточних рахунків клієнта згідно з п. 3.2.6.3.13 цього договору при настанні термінів будь-якого з платежів, в межах сум, що підлягають сплаті банку.

Пунктом 3.2.6.3.1 передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує банку комісію за управління фінансовим інструментом, далі - комісія, в розмірі, зазначеному в тарифах банку, що діють на момент надання кредиту. Комісія сплачується щомісяця до 1 числа місяця, що слідує другим за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо, від суми максимального дебетового сальдо, що виникло на поточному рахунку клієнта.

Банк на свій розсуд може не стягувати зазначену комісію в разі, якщо максимальне дебетове сальдо за місяць, в якому воно виникло, не перевищувало 100 гривень.

Комісія, що не сплачена в строк, що зазначений в цьому пункті, вважається простроченою (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.6.2.3.10).

Згідно пункту 3.2.6.3.4 при невиконанні умов пільгового періоду проценти розраховуються за кожний день користування кредитом. Якщо клієнт здійснив погашення витрат попереднього місяця до 25 числа, то до дати такого погашення проценти в поточному місяці розраховуються на суму дебетового сальдо. Сформованого за арфу нок витрат поточного місяця. Після дати погашення на суму дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта. В разі несплати витрат попереднього місяця до 25 числа поточного місяця, проценти розраховуються на суму дебетового сальдо, сформованого за рахунок витрат попереднього та поточного місяців. При цьому терміни сплати процентів визначені у абз. 3 п.3.2.6.3.4. цього договору.

Відповідно до пункту 3.2.6.3.5 умов розрахунок процентів за користування кредитом банк проводить щоденно, починаючи з моменту виникнення на поточному рахунку клієнта дебетового сальдо при закритті банківського дня до повного погашення заборгованості за кредитом за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році.

Сплата процентів за користування кредитом у поточному місяці здійснюється з першого по останнє число наступного місяця.

Проценти, що несплачені в строк, що зазначений в абз.3 цього пункту, вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.6.2.3.10).

Згідно пункту 3.2.6.3.6 в разі непогашення клієнтом заборгованості за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо. Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість по кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісію. Але не менше в розмірі мінімального щомісячного платежу, крий складає 10% від дебетового сальдо, що існувало на останнє число місяця, що слідує за місяцем, в якому виникло дебетове сольдо, та сплатити комісію згідно п. 3.2.6.3.1.

Згідно пункту 3.2.6.3.8 умов погашення кредиту, сплата процентів та комісії здійснюється в національній валюті України.

Пунктом 3.2.6.3.10 визначено, що остаточне погашення заборгованості за кредитом клієнт здійснює не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.6.5.1.

За приписами пункту 3.2.6.5.2 умов цей договір набирає чинності з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Відповідно до довідки №10119DDEVS08K від 01.02.2022 Фізичній особі-підприємцю Лантрат Катерині Олександрівні на рахунок № НОМЕР_2 встановлювались наступні розмірі кредитних лімітів: 19.01.2021 - 70 000 грн.; 24.03.2021 - 0 грн.; 30.04.2021 - 100 000 грн.; 31.05.2021 - 0 грн.; 02.07.2021 0 грн.

На виконання умов договору Фізичній особі-підприємцю Лантрат Катерині Олександрівні виданий кредит у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку відповідача за період з 19.01.2021 по 30.12.2021.

Викладені обставини узгодження сторонами умов кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів свідчать, що між сторонами виникли кредитні правовідносини.

За розрахунком позивача станом на 30.12.2021 заборгованість відповідача за кредитом становить 43 349,98 грн. сума боргу зі сплати кредиту, 8 288,23 грн. сума боргу зі сплати відсотків, 520,20 грн. сума боргу зі сплати комісії.

Фізичною особою-підприємцем Лантрат Катериною Олександрівною не здійснено вчасно повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом, сплати комісії та пені, що і стало причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 43 349,98 грн. заборгованості по кредиту, 8 288,23 грн. заборгованості по процентам, 1 429,34 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 520,20 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням положень договору обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку фізичної особи-підприємця "Підприємницький" строк повернення кредиту у сумі 43 349,98 грн., сплати 8 288,23 грн. процентів за користування кредитом за період з 26.02.2021 по 30.12.2021 та комісії у сумі 520,20 грн. за період з 01.04.2021 по 30.12.2021 є таким, що настав.

Відповідач доказів сплати кредиту у сумі 43 349,98 грн., 8 288,23 грн. процентів за користування кредитом та комісії у сумі 520,20 грн. до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 43 349,98 грн. заборгованості по кредиту, 8 288,23 грн. заборгованості по процентам, 520,20 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойка (пеня, штраф) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.2.6.3.14 умов у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку проценти, розмір яких встановлено тарифами банку, які нараховуються на прострочену заборгованість.

Відповідно до пункту 3.2.6.4.2 умов припорошенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення по кредиту. Нарахування пені здійснюється за методом "факт/360", тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів. Сплата пені здійснюється у гривні.

Сторони погодили, що розмір пені, зазначений у цьому пункті, може бути на розсуд банку зменшений. Уразі зменшення банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті, може договору, банк повідомляє про це клієнта на свій розсуд способом, передбаченим п. 3.2.6.1.6.

Згідно пункту 3.2.6.5.1 умов строк користування кредитом становить 12 місяців. Сторони узгодили, що банк має право пролонгувати строк користування кредитом. Продовження обслуговування ліміту відповідно до цього пункту можливе за умови, що по закінченню останнього дня строку на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено проценти та комісія.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 1 429,34 грн. за загальний період з 26.08.2021 по 01.12.2021.

Щодо нарахування пені Господарський суд Дніпропетровської області зазначає, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України короновірусу "COVID-19" (зі змінами) та, зокрема, постанови від 9 грудня 2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 11.03.2020 до 28.02.2021 на території України встановлено карантин.

Законом України "Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19" № 691-ІХ від 16.06.2020 р., який набрав чинності 04.07.2020, внесено зміни до Прикінцевих положень Господарського кодексу України та до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та пункту 8 Розділу ІХ "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

В силу норм статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічні приписи містить частина 2 статті 5 Цивільного кодексу України.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі №1-7/99 зазначено, що надання зворотної дії в часі законам та іншим нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Таким чином, нарахування пені за прострочення повернення кредитних коштів за період з 26.08.2021 по 01.12.2021 суперечить вимогам закону та є протиправним.

За викладеного господарський суд дійшов до висновку наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 52 158,41 грн. (43 349,98 грн. заборгованості по кредиту + 8 288,23 грн. заборгованості по процентам + 520,20 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Фізичної особи - підприємця Лантрат Катерини Олександрівни про стягнення 53 587,75 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лантрат Катерини Олександрівни (ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код: 14360570; юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) 43 349,98 грн. заборгованості по кредиту, 8 288,23 грн. заборгованості по процентам, 520,20 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 2 414,82 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.05.2022

Суддя Ю.А. Бажанова