УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.05.2022Справа № 910/3653/22

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши

позовну заяву Приватного акціонерного товариства Конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва

до Товариства з обмеженою відповідальністю ІМЗ Логістик

про стягнення 178 072,08 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ІМЗ Логістик (далі - відповідач) стягнення 178 072,08 грн.

Суд відзначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вказаних вимог, позивачем не зазначено у позовній заяві інформації щодо наявності у нього або в іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 - 2 481,00 грн.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У поданій до суду позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 178 072,08 грн, відтак при поданні позовної заяви до суду позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2 671,08 грн.

Натомість, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не надано доказів сплати судового збору за подання позовної заяви.

Докази того, що позивач у встановленому законом порядку звільнений від сплати судового збору, у матеріалах позовної заяви відсутні.

Проте, у позовній заяві позивачем було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Дослідивши матеріали позовної заяви та розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за наявності перелічених умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд звертає увагу, що приписи вказаної норми містять вичерпний перелік підстав, за яких суд може задовольнити клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору жодною з підстав, передбачених частиною 1 статті 8 Закону України Про судовий збір, у встановленому законом порядку не обґрунтовано та не доведено належними доказами.

Водночас суд звертає увагу на те, що скрутне фінансове становище позивача не є підставою для відстрочення сплати судового збору в розумінні статті 8 Закону України Про судовий збір. Більше того, позивачем, у порушення статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, не було надано належних доказів, що підтверджують вищенаведені обставини його перебування у складному фінансовому становищі та відсутність відповідних коштів на сплату судового збору в розмірі 2 671,08 грн. Також позивачем не надано доказів на підтвердження того, що під час розгляду справи в у нього буде реальна можливість сплатити суму судового збору до початку розгляду справи по суті.

Враховуючи встановлений статтею 129 Конституції України принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також положення статей 5, 8 Закону України Про судовий збір, суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, у тому числі в питанні відстрочення сплати судового збору.

Вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України Про судовий збір, призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на положення статті 8 Закону України Про судовий збір, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, оскільки позивачем не дотримано вимог, встановлених статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити зазначену позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства Конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Залишити позовну заяву Приватного акціонерного товариства Конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення у позовній заяві інформації щодо наявності у позивача або в іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- надання доказів сплати судового збору в розмірі 2 671,08 грн у встановленому порядку (на платіжні реквізити Господарського суду міста Києва).

5. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

6. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Нечай