ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" травня 2022 р. Справа № 918/164/22

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В. розглянувши матеріали

заяви боржника ОСОБА_1 , Київська область, м. Васильків

(ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

встановив:

16.05.2022 р. за підсудністю з господарського суду Рівненської області (ухвала господарського суду Рівненської області від 16.03.2022 р. № 918/164/22) до господарського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 від 15.03.2022 р. б/н (вх. № 676/22, 16.05.2022 р.) про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви, суд вважає за необхідне зазначити таке:

Відповідно до частини першої ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Вимоги щодо заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з частиною першою ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у частині другій ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини третьої ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства. Декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що в порушення вимог частини третьої ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано належних доказів, що підтверджують обставини, викладені ним у вказаній заяві та наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу, а саме:

- належних доказів наявності невиконаних (прострочених) боржником зобов`язань перед кредиторами, які становлять не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (за виключенням неустойки (штраф, пеня). Суд звертає увагу, що факт виконання банком (фінансовою установою) свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів може підтверджуватися меморіальним ордером, платіжними дорученнями та виписками з особового рахунку боржника (аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 р. у справі N 910/2764/14, 14.11.2018 р. у справі N 910/2535/18, 27.11.2018 р. у справі N 910/25395/13, 11.12.2018 р. у справі N 910/21156/16, 29.08.2019 р. у справі N 921/38/16-г/3, 02.07.2020 р. у справі, № 916/2387/19). Таким чином, наявність лише договорів не підтверджує факт наявності кредиторської заборгованості, її суми та правової природи, надана заявником роздруківка із сайту Українського бюро кредитних історій не може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором;

- відомостей про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

- конкретизованого списку кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором. Оскільки, наданий боржником конкретизований список кредиторів: не містить сум грошових вимог із наведенням: загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо) щодо кожного кредитора;

- доказів здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме, з огляду на положення статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства та статті 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2022 рік", у розмірі 37215,00 грн.

При цьому, заявник, посилаючись на позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 19.11.2020 р. у справі № 910/726/20, до заяви від б/н від 16.05.2022 (вх. №379 від 16.05.2022 р.) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додав заяву б/н від 16.05.2022 р. про затвердження кандидатури Белінської Наталії Олександрівни та призначення керуючим реструктуризацією, заяву арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни б/н, б/д про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, згідно наданої копії датований 18.02.2022 р.

Відповідно до частини першої ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

Разом з тим, пунктом 2-1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про неплатоспроможність здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, яким передбачено, що заява боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, крім відомостей, передбачених ч. 2 ст. 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією.

Боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абз. 2 цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим ч. 3 ст. 28 цього Кодексу.

У разі якщо заява боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених ч. 3 ст. 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено керуючим реструктуризацією, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Згідно із частиною першою ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною другою ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Також, положеннями частини другої ст. 34 та частини третьої ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство/ неплатоспроможність.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому чинним законодавством України не передбачено, тобто законодавством не встановлено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, як вбачається із матеріалів заяви ОСОБА_1 , останньою, як доказ виконання положень статті 116 Кодексу щодо авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, що є обов`язковою передумовою звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, надано копію договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 18.02.2022 р., укладеного між боржником та арбітражним керуючим. Поряд із цим, здійснивши аналіз наведеного чинного законодавства та проаналізувавши зміст даного договору, який передбачає, зокрема розстрочку здійснення сплати винагороди арбітражного керуючого, зменшення розміру такої винагороди, при цьому, строк нарахування винагороди встановлено до настання обставин під час розгляду справи, які виходячи із положень Кодексу України з процедур банкрутства не передбачені у справі про неплатоспроможність, а саме: "прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризації", в їх сукупності, суд зазначає таке:

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 19.11.2020 р. у справі № 910/726/20 та на яку посилається заявник, суд може, а не зобов`язаний у відповідності до норм права, розглянути наведені документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому.

Водночас, судом враховано правову позицію, викладену, зокрема у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 р. у справі №910/2629/20, від 23.11.2020 р. у справі №922/1734/20, від 19.11.2020 р. у справі № 927/203/20, від 17.02.2021 р. у справі №927/166/20, відповідно до якої обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою частиною третьою ст. 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що заявником, у порушення положень статті 77 ГПК України, в даному випадку, не надано допустимих доказів виконання в повній мірі положень статті 116 Кодексу, зокрема здійснення авансування винагороди арбітражного керуючого на депозитний рахунок суду структуризацією за три місяці виконання повноважень.

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, у зв`язку з вищезазначеним, наведена заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність підлягає залишенню без руху.

Разом з тим, суд зазначає, що вищевказані недоліки заяви повинні бути усунуті ОСОБА_1 у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху у спосіб надання суду всіх наявних доказів (належним чином засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством), що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та які є необхідними відповідно до ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, про що зазначено вище у даній ухвалі.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею згідно частини четвертої ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та частини першої ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись статтями 2, 30, 37, 113, 115-116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 74, 76-77, 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 15.03.2022 р. (вх. №676/22 від 16.05.2022 р.) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишити без руху.

2. Запропонувати заявнику ОСОБА_1 в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути недоліки заяви шляхом надання суду документів, на підтвердження дотримання вимог статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 235, ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Дата підписання 23.05.2022 р.

Суддя А.В. Лопатін