ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
23.05.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1243/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Кузнецов В.О., Мороз В.Ф.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №904/1243/20
за позовом Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області
до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області
про стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою в сумі 138442 грн. 20 коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 у справі №904/1243/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Стягнуто з Криворізької міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича 30000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2022 апеляційні скарги Криворізької міської ради та Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича задоволено частково. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 у справі №904/1243/20 - змінено в частині стягнення з Криворізької міської ради витрат на правову допомогу, виклавши абзац 2 резолютивної частини в наступній редакції: "Стягнути з Криворізької міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.". В іншій частині рішення залишено без змін.

03.05.2022р. до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі №904/1243/20, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення та вирішити питання щодо судових витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу у даній справі на стадії апеляційного провадження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.05.2022р. розгляд клопотання Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі №904/1243/20 щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу вирішено здійснити у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту поданого Штефаном Владиславом Олександровичем клопотання про ухвалення додаткового рішення, вважає, що це клопотання підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу іншою стороною, суд надає оцінку доказам, які підтверджують факт надання заявнику правничої допомоги, її обсяг та вартість.

У клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 13.03.2022р., що є додатком до клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі №904/1243/20 від 28.04.22, ФОП Штефан В.О. зазначив, що попередня сума судових витрат позивача становить 4962,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі №910/4201/19).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката на представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Частинами 1 та 2 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, про необхідність розподілу судових витрат, в тому числі на правничу допомогу, відповідачем заявлено в клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 13.03.2022р.

Згідно із Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону); адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (ч. 3 ст. 4 Закону).

Матеріали справи свідчать, що в якості підтвердження витрат на послуги адвоката ФОП Штефан В.О. надав договір №2 про надання правової допомоги від 01.01.2020р., укладений між ФОП Штефан В.О. та адвокатом Лісовим Д.О.

Відповідно до п. 2.1. договору клієнт доручає адвокату здійснювати захист його інтересів, які полягають, в наступному, зокрема:

- представництво в цивільному, господарському, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, інших установах та організаціях будь-якої форми власності та будь-якої інстанції з метою захисту законних прав та інтересів клієнта (п.п. 2.1.2 договору);

- консультації з будь-яких правових питань, аналіз документів, договорів, позовних заяв, претензій, судової практики тощо; розроблення правової позиції та процесуальної стратегії ведення справи у суді, підготовка доказів; досудове врегулювання будь-яких можливих спорів (п.п. 2.1.3 договору);

- захист прав клієнта та консультації щодо помилково чи зайво сплачених коштів, порядок їх повернення, стягнення у судовому порядку (п.п. 2.1.4 договору);

- складання письмових вимог, заперечень, претензій, позовних заяв, клопотань, відзиву, письмових пояснень, апеляційних та касаційних скарг і таке інше; отримання та подання будь-яких документів від імені клієнта, у тому числі банківських; отримання поштової кореспонденції (п.п. 2.1.5 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору адвокат за домовленістю сторін надає клієнту будь-які інші юридичні (правові, правничі) послуги, допомогу, про що додатково зазначається в акті здачі-приймання послуг або в іншому погодженому сторонами документі.

01.01.2021р. між адвокатом Лісовим Денисом Олександровичем та Штефаном Владиславом Олександровичем підписано додаткову угоду №2 до договору №2 про надання правової допомоги (на професійну правничу допомогу) від 01.01.2020р.

Згідно з п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди №2 від 01.01.2021р. формою винагороди за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар, який обчислюється у відповідності до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Вартість однієї години наданих послуг складає 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на момент укладення даного договору розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2270,00 грн. Тобто, за одну годину наданих послуг замовник сплачує 908,00 грн. У випадку зміни розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно із ним змінюється вартість послуг.

Пунктом 3.3 договору визначено, що перелік наданих послуг визначається в акті здачі-приймання послуг.

На виконання умов договору, адвокатом надані послуги клієнту, що підтверджується підписаним обома сторонами актом здачі-приймання послуг 46 від 13.03.2022 року на загальну суму 4962,00 грн.

На оплату наданих послуг адвокатом Лісовим Д.О. виставлено Штефану В.О. рахунок на оплату №30 від 13.03.2022 року сумою 4962,00 грн.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Плати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16).

Судом встановлено, що згідно з актом здачі-приймання послуг №46 від 13.03.2022р. надано правову допомогу, а саме:

- ознайомлення з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 у справі №904/1243/20. Перевірка зазначеного рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 у справі №904/1243/20 на предмет його узгодження із практикою та позицією Верховного Суду, ЦАГС із подібних спірних правовідносин. Ознайомлення з позицією позивача, викладеною у апеляційній скарзі вих. №5 від 17.01.2022 року по справі №904/1243/20 та її додатками. Консультації щодо наслідків для клієнта у випадку неподання відзиву на апеляційну скаргу позивача вих.№5 від 17.01.2022 року у справі №904/1243/20 - 0,5 год. (30хв);

- складання відзиву на апеляційну скаргу позивача №5 від 17.01.2022 у справі №904/1243/20 із усіма додатками та його направлення цінним листом з описом вкладення через поштове відділення АТ "Укрпошта" та адресу позивача та адресу суду - 3,0 год. (180хв.);

- складання клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/1243/20 із роздрукуванням та засвідченням усіх додатків. Виготовлення копій зазначених документів (додатків) та підготовка для їх відправлення засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення через поштове відділення АТ "Укрпошта" на адресу позивача та адресу суду - 0,5 год. (30 хв.);

- отримання на поштовому відділенні АТ "Укрпошта" процесуальних документів направлених позивачем та судом на адресу відповідача по справі №904/1243/20 таких як: рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021, апеляційна скарга позивача вих. №5 від 17.01.2020, ухвала ЦАГС від 07.02.2022 року - 1,0 год. (180 хв.).

Сторони дійшли згоди, що станом на 13.03.2022 року для обрахунку вартості наданих послуг один прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481,00 грн., отже за одну годину наданих послуг замовник сплачує 992,40 грн. із розрахунку 2481,00 грн. х 40% = 992,40 грн.

Вартість наданих послуг з урахуванням затраченого часу у кількості 5,0 год. (300 хв.) х 992,40 грн. становить 4962,00 грн., що відповідає п. 3.1., 3.2., 3.3. Договору.

Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002р. "Лавентс проти Латвії" за заявою №58442/200 щодо судових витрат, зазначено, що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п. п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Таким чином, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021р. у справі №910/12876/19).

Колегія суддів наголошує на тому, що у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом, на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, ч. 6 ст. 126 ГПК України встановлено обов`язок доведення неспівмірності витрат, що покладаються на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічні правові висновки про застосування норм процесуального права щодо співмірності судових витрат викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19, які враховуються апеляційним господарським судом в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України.

У п. 6.5 постанови від 03.03.2019р. у справі №922/445/19 Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Криворізька міська рада подала заперечення на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4962,00 грн., оскільки вважає їх неспівмірними зі складністю справи, обсягом виконаних робіт та часом витраченим адвокатом на виконання означених робіт. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив значний час, збір документів адвокат також не здійснював. Отримання на поштовому відділенні АТ "Укрпошта" документів, направлених позивачем та судом відповідачу по даній справі, а також виготовлення копій документів, додатків, та їх відправлення засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення через поштове відділення - не є видом правничої допомоги, з огляду на що, оплата вказаних видів робіт не може бути відшкодована в якості витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про оплату поліграфічних послуг, які полягали в технічному копіюванні доданих до матеріалів справи документів та особисту відправку адвокатом поштових відправлень, конвертів, марок тощо. Вказаний в Акті здачі-приймання послуг час витрачений адвокатом на ознайомлення із рішенням, наданні різного виду консультацій також є значно завищеним, адже беручи до уваги вимоги, які ставляться до адвоката, а саме, наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на вищевикладене, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з ст. 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст. ст. 75 - 79 ГПК України.

Апеляційний господарський суд врахувавши заперечення позивача на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомоги дійшов висновку, що розмір витрат ФОП Штефан В.О. на правничу допомогу в сумі 4962,00 грн. є неспівмірним наданому обсягу послуг та витраченим часом на їх надання.

Враховуючи наведене, а також з урахуванням таких критеріїв як справедливість, добросовісність, розумність судових витрат, складність даної справи, витрачений адвокатом відповідача час на підготовку відзиву на апеляційну скаргу, у відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України колегія суддів дійшла висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3473,40 грн. з розрахунку - (30 хв. (п. 1 Акту) + 180 хв. (п. 2 Акту)) х 992,40 грн. = 3473,40 грн.).

Щодо інших послуг, наданих адвокатом Лісовим Д.О. згідно Акту приймання-здачі послуг №46 від 13.03.2022 року, зокрема, отримання на поштовому відділенні процесуальних документів, виготовлення копій документів тощо колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що надання таких послуг не потребує від особи володіння юридичною освітою або іншими спеціальними знаннями, та є суто технічною роботою, а тому вони не підлягають відшкодуванню в порядку розподілу понесених судових витрат.

За викладених обставин, заява відповідача щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Криворізької міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександрович витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3473,40 грн.

Видачу наказу з урахуванням необхідних реквізитів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя В.Ф. Мороз