ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1356/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з секретарем судового засідання Пастуховою О.С., за участю:

від позивача: не з`явився,

від відповідача1: не з`явився,

від відповідача2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства Банк інвестицій та заощаджень

до Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиміськбуд та ОСОБА_1 ,

про стягнення 238 717,28 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 238 717,28 грн. заборгованості по нарахованим процентам за кредитним договором від 24.12.2019 №243 за період з 24.12.2019 по 22.06.2020.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі і ухвалено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 30.11.2022.

Ухвалою суду від 30.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.02.2022.

16.02.2022 від генерального директора ТОВ Черкасиміськбуд Анатолія Бурського надійшов відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні останнього з підстав необґрунтованості та того, що наведені доводи не відповідають дійсності.

У судовому засіданні 16.02.2022 представник позивача (в режимі відеоконференції) позов підтримав, представник відповідача1 щодо позовних вимог заперечив, судом оголошено перерву до 13.04.2022.

Ухвалою суду від 06.04.2022 судове засідання з розгляду справи призначено на 19.05.2022.

19.05.2022 у судове засідання представники сторін не з`явились, причин неявки не повідомили.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи неявку сторін, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши обставини справи, суд встановив наступне.

24.12.2019 між Акціонерним товариством Банк інвестицій та заощаджень (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Черкасиміськбуд (Відповідач1, Позичальник) укладено кредитний договір №243.

Відповідно до п. 1.1. статті 1 Кредитного договору Банк надає Позичальнику Кредит у сумі 2 000 000,00 (два мільйони) гривень 00 копійок на цілі, зазначені у пункті 1.4. цього Договору (на поповнення обігових коштів - отримання покриття по тендерній гарантії), а Позичальник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконати інші умови цього Договору та повернути Банку Кредит у терміни, встановлені цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. статті 1 Кредитного договору, розмір процентів за користування Кредитом складає 24% (двадцять чотири проценти) річних.

Відповідно до п. 1.3. статті 1 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Банку 23 червня 2020 року.

Кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування з рахунку для обліку кредитної заборгованості на рахунок, зазначений в письмовій заявці Позичальника (п. 4.3. статті 4 Кредитного договору).

Відповідно до п. 5.1. статті 5 Кредитного договору проценти нараховуються щомісяця на суму Кредиту, що фактично надана Позичальнику і не повернута Банку, протягом всього строку наявності такої суми, виходячи з фактичної кількості днів у місяці.

Проценти нараховані за місяць, Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця не пізніше десятого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому такі проценти були нараховані (крім процентів, строки сплати яких визначені в наступних абзацах цього пункту) (п. 5.2. статті 5 Кредитного договору).

Проценти, нараховані за місяць, в якому відбувається повне повернення Кредиту повинні бути сплачені не пізніше дня повернення кредиту.

Відповідно до п. 8.1. статті 8 Кредитного договору платежі за цим Договором по основній сумі заборгованості та по нарахованим процентам здійснюються у валюті отриманого кредиту.

24.12.2019 між Акціонерним товариством Банк інвестицій та заощаджень та ОСОБА_1 (Поручитель, Відповідач2), укладено договір поруки №242-п.

Відповідно до п. 1.1. статті 1 Договору поруки Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання Боржником, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю Черкасиміськбуд (, місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, буд. 37), взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору №243 від 24 грудня 2019 року, а також всіх додаткових договорів та угод до нього, в тому числі укладених в майбутньому, укладених між Кредитором та Боржником, відповідно до умов якого Боржник зобов`язаний повернути Кредитору кредит у сумі 2 000 000,00 (два мільйони) гривень 00 копійок в строк до 23 червня 2020 року, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 24% (двадцять чотири проценти) річних, комісії, можливі пені та штрафи у розмірах та на умовах, визначених Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. статті 1 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання Зобов`язань, вказаних у п. 1.1. цього Договору повністю (чи у будь - якій його частині) як від Боржника та Поручителя разом, так і від кожного окремо.

Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Боржником будь - якої частини Зобов`язання, так і при невиконанні Боржником Зобов`язання в цілому (п. 1.3. статті 1 Договору поруки).

Відповідно до п. 2.1. статті 2 Договору поруки Кредитор набуває право вимагати від Поручителя виконання Зобов`язання, що витікає із Кредитного договору при умові, якщо в установлений Кредитним договором строк виконання Боржником Зобов`язання в цілому чи в будь - якій його частині не будуть виконані.

Зобов`язання буде вважатися виконаним належним чином з моменту зарахування на рахунок Кредитора грошової суми, вказаної у повідомленні (п. 2.6. статті 2 Договору поруки).

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Поручитель Бурський Анатолій Леонідович є співвласником Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиміськбуд.

24 грудня 2019 року ОСОБА_1 підписав кредитний договір №243 як Генеральний директор ТОВ Черкасиміськбуд.

24 грудня 2019 року від ТОВ Черкасиміськбуд за підписом Генерального директора Бурського А.Л. позивач отримав Заяву вихідний номер 301 від 24.12.2019 про перерахування кредитних коштів в сумі 2 000 000,00 (два мільйони) гривень 00 копійок на рахунок НОМЕР_1 для перерахування на рахунок грошового покриття по тендерній гарантії.

24 грудня 2019 року Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором та перерахував (видав) Відповідачу1 кредит в розмірі 2 000 000,00 (два мільйони) гривень 00 копійок, що підтверджується Випискою по особовому рахунку за 24.12.2019 року.

Згідно виписки по особовим рахункам з 24.12.2019 по 20.05.2021 повернення кредиту в сумі 2 000 000,00 (два мільйони) гривень ТОВ Черкасиміськбуд було здійснено 23.06.2020 року.

В порушення умов Кредитного договору Відповідач1 з 24.12.2019 року не сплатив нараховані проценти за Кредитним договором.

У зв`язку з порушенням Відповідачем1 п. 5.1., п. 5.2. статті 5 Кредитного договору щодо сплати нарахованих процентів виникла заборгованість за період з 24.12.2019 по 22.06.2020, яка станом на 20.05.2021 року становить 238 717,28 грн.

20.05.2021 року Позивач направив Відповідачу1 вимогу за вих. №02-5/02/1046-БТ про виконання зобов`язань за Кредитним договором №243 від 24 грудня 2019 року.

Однак, Відповідач1 не виконав Вимогу Позивача та не погасив заборгованість по нарахованим процентам.

07.06.2021 року до Позивача надійшла Відповідь на вимогу про виконання зобов`язання вих. №118 від 04.06.2021, згідно якої Відповідач1 не виконав Вимогу Позивача.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

В силу частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 174 ГК України передбачає можливість виникнення господарських зобов`язань з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини четвертої статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

Порядок укладення господарських договорів врегульовано нормами цивільного права та господарського законодавства.

Згідно з частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (частина друга статті 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України (в редакції чинній на час виникнення ня спірних правовідносин) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

У відповідності до ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель зобов`язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

В силу приписів ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом частини 2 статті 20 Господарського кодексу кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України спосіб захисту порушеного права.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення, що є підставою для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача 238 717,28 грн. заборгованості по нарахованим процентам за кредитним договором від 24.12.2019 №243 за період з 24.12.2019 по 22.06.2020 року.

При поданні позову позивач за меморіальним ордером від 05.10.2021 року №316260 сплатив 3 585,85 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову солідарно слід покласти на відповідачів.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиміськбуд (, місцезнаходження: 18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, буд. 37) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Банк інвестицій та заощаджень (, місцезнаходження: 04119, вул. Юрія Іллєнка, 83-Д, м. Київ) заборгованість у розмірі 238 717,28 грн. (двісті тридцять вісім тисяч сімсот сімнадцять гривень 28 коп.) за Кредитним договором №243 від 24 грудня 2019 року.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиміськбуд (, місцезнаходження: 18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, буд. 37) на користь Акціонерного товариства Банк інвестицій та заощаджень (, місцезнаходження: 04119, вул. Юрія Іллєнка, 83-Д, м. Київ) 1 792,93 грн. витрат зі сплати судового збору.

4.Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Банк інвестицій та заощаджень (, місцезнаходження: 04119, вул. Юрія Іллєнка, 83-Д, м. Київ) 1 792,93 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.05.2022.

Суддя С.С. Боровик