ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

11.05.2022м. ДніпроСправа № 904/57/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Державного агентства автомобільних доріг України (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс Канцелярія" (м. Дніпро)

про стягнення пені та штрафу за порушення зобов`язань за договором поставки канцелярського та письмового приладдя № 17 від 25.03.2021 у загальному розмірі 4 455 грн. 87 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне агентство автомобільних доріг України (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс Канцелярія" (далі - відповідач) пеню та штраф за порушення зобов`язань за договором поставки канцелярського та письмового приладдя № 17 від 25.03.2021 у загальному розмірі 4 455 грн. 87 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 2 942 грн. 22 коп. - пеня;

- 1 513 грн. 65 коп. - штраф.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки канцелярського та письмового приладдя № 17 від 25.03.2021 в частині повної та своєчасної поставки товару за заявками позивача, внаслідок чого на підставі пункту 6.3. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 15.08.2021 по 29.12.2021 в сумі 2 942 грн. 22 коп., а також штраф у розмірі 7% від вартості товару у сумі 1 513 грн. 65 коп.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме подання до суду: заявки на отримання товару від 04.08.2021 та заявку на отримання товару від 13.10.2021 із зазначенням у кожній з них вартості одиниць товару та загальну суму заявки в цілому; обґрунтованого розрахунку із зазначенням найменування непоставленого товару, його замовленої кількості та загальної вартості, як кожного окремого виду товару, так і загальної вартості непоставленого за заявками від 04.08.2021 та 13.10.20201 товару (6 977 грн. 50 коп. та 14 656 грн. 46 коп., відповідно).

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. суду № 2680/22 від 19.01.2022), до якої останнім долучені витребувані судом документи.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 24.01.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов лист (вх. суду № 12700/22 від 04.05.2022), до якого ним долучено платіжне доручення № 39201359 від 03.05.2022 про добровільну сплату штрафних санкцій за договором поставки канцелярського та письмового приладдя № 17 від 25.03.2021 на суму 4 455 грн. 87 коп., які є предметом спору у даній справі.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд відзначає, що дана справа розглянута судом в межах розумного строку, тривалість якого визначена з урахуванням виникнення в період перебігу визначеного Господарським процесуальним кодексом України строку на розгляд даної справи судом, виключних обставин, пов`язаних з військовою агресією Російської Федерації проти України, та запровадженням в Україні воєнного стану.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також докази, долучені відповідачем до матеріалів справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 25.03.2021 між Державним агентством автомобільних доріг України (далі покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аверс Канцелярія" (далі - постачальник, відповідач) був укладений договір поставки канцелярського та письмового приладдя № 17 (далі - договір, а.с. 17-20), за умовами пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити за заявками покупця канцелярське та письмове приладдя (далі - товар), код ДК 021:20-7 - Офісне устаткування та приладдя різне, відповідно до Специфікації товару, що додається до договору (додаток 1) а покупець зобов`язується прийняти товар і своєчасно провести оплату на умовах договору.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до пункту 1.2. договору право власності на товар переходить до покупця з моменту фактичного отримання товару.

Загальна вартість договору становить 114 865 грн. 85 коп., у томі числі ПДВ - 19 144 грн. 31 коп. (пункт 3.1. договору).

Ціна договору також визначена у підписаній сторонами Специфікації, яка є додатком №1 до договору (а.с.21-24).

Згідно з пунктом 3.2. договору оплата товару здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на безготівковий рахунок постачальника у розмірі 100% обумовленої вартості товару, зазначеної у пункті 3.1. договору, відповідно до видаткової накладної.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що товар, визначений у Специфікації товару (додаток № 1), що додається до договору, поставляється покупцеві протягом 10-ти календарних днів з дати подання заявки покупцем відповідно до переліку Специфікації товару.

За умовами пункту 4.6. договору право власності на товар, а також ризик випадкового знищення, випадкового пошкодження товару переходить від постачальника до покупця в момент передачі товару.

Факт передачі товару від постачальника до покупця підтверджується видатковою накладною, що підписується уповноваженими представниками сторін в день отримання товару покупцем (пункт 4.7. договору).

Відповідно до пункту 4.8. договору зобов`язання постачальника щодо термінів поставки, дотримання кількості та якості товару вважаються виконаними з моменту одержання покупцем товару та підписання ним видаткової накладної на товар.

У пункті 5.4. договору передбачені обов`язки постачальника, серед яких, зокрема, обов`язок передати товар покупцеві в термін, встановлений пунктом 4.1. договору, та згідно з Специфікацією товару, що додається до договору (пункт 5.4.1. договору).

Також, пунктом 5.4.4. договору визначено, що у разі виникнення обставин, що перешкоджають належному виконанню постачальником своїх зобов`язань за договором, постачальник зобов`язаний повідомити про це покупця в порядку, визначеному пунктом 4.3. договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем на електронну адресу відповідача були подані електронні заявки для поставки товару:

- 04.08.2021 на суму 14 656 грн. 46 коп. (а.с 77, 111);

- 13.10.2021 на суму 6 977 грн. 50 коп. (а.с. 76, 110).

Проте, поставка товару за вказаними заявками не відбулась.

У зв`язку з тим, що товар за спірним договором та направленими заявками не був поставлений відповідачем, позивачем були надіслані на адресу відповідача претензії із вимогою про виконання умов договору, проте останні були залишені відповідачем без відповіді.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, у пункті 6.3. договору сторони передбачили, що за порушення умов договору щодо строків поставки товару постачальник на вимогу покупця зобов`язаний сплатити на користь покупця пеню розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущене прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Керуючись вказаними положеннями договору, позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 15.08.2021 по 29.12.2021 в сумі 2 942 грн. 22 коп., а також штраф у розмірі 7% від вартості товару у сумі 1 513 грн. 65 коп. Вказане і є причиною спору.

В той же час, в процесі розгляду справи судом, відповідачем було повідомлено суд, що заявлені до стягнення штрафна санкції погашено ним у добровільному прядку та у повному обсязі, на підтвердження чого останнім подано до суду платіжне доручення № 39201359 від 03.05.2022 на суму 4 455 грн. 87 коп. з призначенням платежу "штрафні санкції за дог. пост. канц. та письм. приладдя, між ДержАгентствомАвтомобДорігУкр. та ТОВ "АверсКанцелярія" № 17 від 25.03.2021, в рамках провадження по справі № 904/57/22" (а.с. 140).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши документи, долучені відповідачем, судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість є погашеною у повному обсязі 03.05.2022, тобто після відкриття провадження у справі (24.01.2022) та на теперішній час у відповідача перед позивачем відсутня.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини справи щодо наявності заборгованості у заявленому позивачем розмірі, а також підтвердження належними доказами факту її погашення відповідачем після звернення позивача із позовом до суду, господарський суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі не суперечить чинному законодавству та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 270 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн. 00 коп.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (794 500 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову становить 4 455 грн. 87 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 2 270 грн. 00 коп.

У той же час, позивачем при подачі позовної заяви було оплачено судовий збір у розмірі 2 481 грн. 00 коп. згідно з платіжним дорученням № 1033 від 28.12.2021.

Суд відзначає, що відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне в порядку, визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу сплачений ним при поданні позову судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп., оскільки провадження у справі закривається з підстави, яка не віднесена до виключень, зазначених в пункті 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", що, відповідно, є причиною для повернення судового збору позивачу.

Разом з тим, враховуючи те, що від позивача не надходило відповідного клопотання про повернення судового збору, питання про повернення переплаченої суми судового збору (211 грн. 00 коп.) не вирішується судом під час постановлення ухвали у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 123, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 904/57/22 за позовом Державного агентства автомобільних доріг України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс Канцелярія" про стягнення пені та штрафу за порушення зобов`язань за договором поставки канцелярського та письмового приладдя № 17 від 25.03.2021 у загальному розмірі 4 455 грн. 87 коп.

Повернути Державному агентству автомобільних доріг України (03150, м. Київ, вулиця Фізкультури, будинок 9; ідентифікаційний код 37641918) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 2 270 грн. 00 коп., сплачений згідно з платіжним дорученням № 1033 від 28.12.2021, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 11.05.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений і підписаний - 11.05.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко