РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2022Справа № 910/19813/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохем Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм"

про стягнення 79862,13 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" (далі Відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохем Україна" (далі Позивач) боргу та санкцій за Договором купівлі-продажу №881015 від 05.10.2015 загалом у сумі 79862,13 грн, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку вчасно оплатити поставлений йому товар.

Ухвалою суду було відкрито провадження у справі №910/19813/21 за вказаними позовними вимогами, призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (без проведення судового засідання).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, офіс 804).

Із залученого до матеріалів справи листа, у якому Відповідачу направлялася копія ухвали суду, убачається, що даний лист було повернуто суду поштою у зв`язку з тим, що працівникам пошти не вдалося вручити лист відповідачу, позаяк адресат відсутній за вказаною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого відповідача щодо його належного отримання, тобто, його власною волею, оскільки відомості, зокрема, про адресу місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань подає сам відповідач.

Відомостей щодо наявності у Відповідача іншої поштової адреси ні позивачу, ні суду не є відомими.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

05.10.2015 між Позивачем як продавцем та Відповідачем як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу №881015 (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого продавець зобов`язався передати у власність покупця кормові добавки, ферментні і пробіотичні препарати, Бетафін С1 (товар), а покупець зобов`язується прийняти такий товар і сплатити за нього грошову суму відповідно до замовлення покупця та специфікацій до даного договору.

Згідно з п. 2.1 Договору ціна товару наводяться в додатках до даного договору (специфікаціях), які оформлюються на кожну партію товару та являються невід`ємною частиною даного Договору.

За умовами п. 6.1 Договору за передачу товару за цим Договором покупець сплачує продавцю оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, розмір якої визначається виходячи з ціни продажу товару на умовах попередньої оплати.

У п. 9.1 Договору визначено, що він набирає чинності та вступає в дію в момент підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Якщо одна із сторін за 30 календарних днів до моменту закінчення терміну дії даного Договору не виявила бажання розірвати його, Договір вважається пролонгованим (продовженим) на один календарний рік на умовах, викладених у даному Договорі.

Чинність даного Договору наразі презюмується на підставі ст. 204 ЦК України.

Як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи сторонами на виконання умов п. 1.1 Договору укладалися специфікації у яких сторони погодили строк оплати товару покупцем протягом 21 календарного дня з дати отримання товару.

Позивач зазначає, що на виконання укладених між ним та Відповідачем специфікацій, останньому у період з жовтня 2015 року по травень 2021 року було поставлено товар, що підтверджується долученими до справи накладними.

Також, Позивач у своєму позові зазначає, що ним було поставлено Відповідачу товар за накладною №732 від 12.05.2021 на суму 3600 грн без попереднього укладення специфікації, однак, позивачем на підтвердження цієї обставини не було надано відповідної накладної.

Позивач зазначає, що оплата товару за накладними №1974 від 07.12.2021, №2070 від 22.12.2021, №53 від 15.01.2021, № 106 від 25.01.2021, №425 від 23.03.2021, №446 від 29.03.2021 відповідач здійснив із пропуском визначеного строку, а за видатковими накладними №540 від 13.04.2021 на суму 24750 грн, №627 від 27.04.2021 на суму 32250 грн, №697 від 11.05.2021 на суму 12000 грн та № 732 від 12.05.2021 на суму 3600 грн оплата станом на дату подання даного позову здійснена не була.

У зв`язку із невиконанням Відповідачем свого обов`язку оплатити поставлений йому Позивачем товар на суму 72600 грн у встановлені умовами специфікацій до Договору строки, останній звернувся до суду із відповідним позовом.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Факт наявності у Відповідача заборгованості за Договором у сумі 69000 грн Позивачем належним чином доведено, документально підтверджено і відповідачем не спростовано, разом з тим, позивачем не надано накладної №732 від 12.05.2021 на постачання ним товару на суму 3600 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів оплати 69000 грн боргу станом на день винесення даного рішення матеріали справи не містять, а отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. У задоволенні щодо стягнення 3600 грн суд відмовляє у зв`язку із відсутністю відповідних доказів на підтвердження факту поставки Позивачем товару на цю суму.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з частиною 1 статті 230 та частиною 6 статті 232 ГК України пеня за цим Кодексом визнається штрафною санкцією, нарахування якої, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих положень ГК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п. 6.2 Договору у разі прострочення виконання грошового зобов`язання покупець, крім відшкодування збитків згідно цивільно-правового кодексу України сплачує на користь продавця пеню у розмірі 0,5 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується така пеня.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивачем було заявлено до стягнення 6036,13 грн пені нарахованої в порядку п. 6.2 Договору та ст. 230 ГК України та 1226 грн 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за несвоєчасну оплату товару за накладними №1974 від 07.12.2021, №2070 від 22.12.2021, №53 від 15.01.2021, № 106 від 25.01.2021, №425 від 23.03.2021, №446 від 29.03.2021, № 540 від 13.04.2021, № 627 від 27.04.2021, №697 від 11.05.2021 та №732 від 12.05.2021.

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості та штрафних і фінансових санкцій, відповідачем суду надано не було.

Розрахунок пені та 3% річних (за виключенням нарахованого за накладною №732 від 12.05.2021) судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, оскільки розраховані позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом за заявлений у позові період нарахування, а їх розмір є доведеним залученими позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку відповідача.

Приймаючи до уваги наведене, суд частково задовольняє заявлені до стягнення штрафні та фінансові санкції, а саме пені у сумі 5811,84 грн та 3% річних у сумі 1183 грн, у задоволенні заявлених за накладною №732 від 12.05.2021 224,29 грн пені та 43 грн 3% річних суд відмовляє.

Судові витрати, у які позивачем заявлено лише витрати зі сплати судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 86, 126, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" (03049, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, офіс 804; ідентифікаційний код 23513096) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохем Україна" (03066, м. Київ, пров. Охтирський, будинок 7, корпус 1, офіс 1-201; ідентифікаційний код 37866538) 69000 (шістдесят дев`ять тисяч) грн боргу, 5811 (п`ять тисяч одинадцять) грн 84 коп. пені, 1183 (одну тисячу сто вісімдесят три) грн 3% річних та 2160 (дві тисячі сто шістдесят) грн 08 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків