УХВАЛА

23 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 914/785/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Уркевича В.Ю., Краснова Є.В.,

розглянувши матеріали клопотання про стягнення витрат на надання правничої (правової) допомоги Громадської організації "Спорт без кордонів",

у справі за позовом Громадської організації "Спорт без кордонів"

до: 1. Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради,

2. Виконавчого комітету Львівської міської ради,

про визнання дій по відмові у погодженні здійснення поліпшень орендованого майна незаконними; зобов`язання вчинити дії - прийняти рішення про надання згоди позивачу на здійснення поліпшень майна та видати наказ про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна,

ВСТАНОВИВ:

Верховним Судом було розглянуто касаційні скарги Виконавчого комітету Львівської міської ради (далі - Виконавчий комітет) та Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі - Управління) на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 та рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2020 і постановою від 16.02.2022 вказані скарги було задоволено частково, оскаржені постанову і рішення в частині вимог про визнання незаконною відмови Виконавчого комітету у погодженні клопотання Громадської організації "Спорт без кордонів" (далі - Громадська організація, позивач) на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення, що полягає у бездіяльності Виконавчого комітету, вимог про покладення обов`язку на Виконавчий комітет прийняти рішення про надання згоди Громадській організації на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення, вимог про покладення обов`язку на Управління видати наказ про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення скасовано, прийнято у цій частині нове рішення, яким у позові у цій частині відмовлено, в іншій частині оскаржену постанову апеляційного суду залишено без змін.

Під час розгляду справи в суді касаційної інстанції Громадською організацією подавались клопотання про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами відповідачів, клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Виконавчого комітету, клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Управління, відзиви на касаційні скарги Виконавчого комітету та Управління.

В зазначених документах, а також у судовому засіданні в суді касаційної інстанції (відповідно до протоколу судового засідання в режимі конференції №582625 від 16.02.2022), в якому було винесено постанову Верховним Судом, позивач не заявляв про розподіл його судових витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції. Окрему заяву щодо розподілу вказаних витрат позивач під час розгляду справи у суді касаційної інстанції також не подавав.

Громадською організацією 16.02.2022 в 19:45:13 (після судового засідання Верховного Суду, призначеного на 16.02.2022 о 10:20) через систему «Електронний суд» (згідно Протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису) було подано клопотання про стягнення витрат на надання правничої (правової) допомоги, в якому заявник просив ухвалити рішення про стягнення з Виконавчого комітету та Управління на користь Громадської організації витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. До вказаного клопотання заявником додано копію Додаткової угоди № 2 від 03.02.2022 до Договору про надання правничої допомоги від 02.12.2020, копію детального опису робіт (наданих послуг) адвокатом Науменко І.В. у справі № 914/785/20, копію доказів надсилання цього клопотання відповідачам.

Вказані витрати відповідно до змісту вказаної вище Додаткової угоди № 2 від 03.02.2022 пов`язані з представництвом адвокатом Науменко І.В. інтересів Громадської організації у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду у даній справі за касаційними скаргами Виконавчого комітету та Управління.

Відповідно до частини 8 статі 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Статтею 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1). Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3). У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4).

З аналізу приписів статті 129 ГПК України вбачається, що відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Отже, виходячи із наведеної норми заява сторони про відшкодування судових витрат має бути подана до закінчення розгляду справи по суті, після закінчення такого розгляду право на подачу такої заяви втрачається.

При цьому на відміну від розгляду справи (в порядку загального провадження) в суді першої та апеляційної інстанцій (ст.218, ч.7 ст.270 ГПК України), судове засідання в яких передбачає стадію судових дебатів, розгляд справи в судовому засіданні в суді касаційної інстанції за змістом ст.301 ГПК України не передбачає проведення судових дебатів.

Отже, якщо справа в суді касаційної інстанції розглядається з повідомленням учасників справи, заява про відшкодування судових витрат в суді касаційної інстанції, за винятком витрат щодо сплаченого нею судового збору, має бути зроблена до закінчення проведення судового засідання в цьому суді, а відповідні докази - надані цією стороною або до закінчення судового засідання, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення касаційним судом (аналогічний правовий висновок міститься в ухвалах Верховного Суду від 26.10.2021 у справі № 911/3039/19, від 18.08.2021 у справі № 924/199/20).

Тобто у разі подання заявником заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу разом з відповідними доказами, умовою здійснення розподілу таких витрат судом є наявність такої заяви, що зроблена до закінчення проведення судового засідання у справі.

Як зазначалось вище, Громадською організацією не було виконано вказану умову, не було заявлено про відшкодування судових витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції до винесення постанови Верховним Судом 16.02.2022 у судовому засіданні.

Відповідно до приписів статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч.1). Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.2).

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно за відсутності заяви сторони про розподіл судових витрат, яка була б подана у визначений процесуальним законом строк, зокрема, на правничу допомогу, у Верховного Суду у даній справі немає підстав для ухвалення судового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу у формі додаткового рішення.

Отже, клопотання про стягнення витрат на надання правничої (правової) допомоги Громадської організації "Спорт без кордонів" залишається без розгляду.

Керуючись статтями 118, 129, 234, 235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Громадської організації "Спорт без кордонів" про стягнення витрат на надання правничої (правової) допомоги у справі № 914/785/20 залишити без розгляду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді В.Ю. Уркевич

Є.В. Краснов