ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" травня 2022 р. Справа №924/1200/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Потербі О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУН-ФАРМ", м. Хмельницький

про стягнення 41300,00 грн. штрафу, 41300,00 грн. пені

Представники сторін:

від позивача: Онищенко І.І. згідно довіреності від 04.01.2022р.

від відповідача: не з`явився

Рішення виноситься 11.05.2022р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору: Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Хмельницький звернулось до суду з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Дун-фарм", м. Хмельницький 82600,00 грн., з яких 41300,00 грн. штрафу та 41300,00 грн. пені.

В обґрунтування позову посилається на невиконання відповідачем рішення адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.04.2021р. №72/19-р/к, яким на відповідача накладено штраф в розмірі 41300,00 грн. та нараховано пеню в розмірі 41300,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ні в підготовче судове засідання, ні під час розгляду справи по суті, свого представника не направляв.

Копії ухвал суду направлялись на адресу відповідача зазначену у позовній заяві, витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань (29000, м.Хмельницький, вул. Кармелюка, буд.11/3) та повертались на адресу суду не врученими.

Судом враховується, що положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи відповідно до ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

В свою чергу, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Рішенням адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 72/19-р/к від 30.04.2021р. у справі №72/09-21 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" визнано дії ТОВ "ДУН-ФАРМ", які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.06.2020р. № 72-02/1154 у встановлений ним строк (24.07.2020р.) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації територіальному відділенню у встановлені головою територіального відділення строки; за вчинене порушення, відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на ТОВ "ДУН-ФАРМ" накладено штраф у розмірі 41300,00 грн. Згідно з частиною третьою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладання штрафу.

У рішенні зазначено, що Голова Відділення у зв`язку із розглядом листа громадської організації "Чорний лицар" (вх. №72-01/114 від 27 січня 2020 року) та здійсненням дослідження щодо дотримання Учасниками торгів вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час підготовки та участі у процедурах закупівель: UA-2018-06-08-001629-а, лот 4, UA-2018-10-10-001230-с, UA-2018-06-21-001491 -а, лот 2, UA-2018-06-13-003184-а направив Вимогу про надання інформації 24.06.2020 р. № 72-02/1154 ТОВ "ДУН-ФАРМ", в якій Товариству було необхідно у 10 денний строк з дня її отримання надати Відділенню копії установчих документів, реєстраційні дані, які використовувались Товариством при завантаженні Тендерних пропозицій, інформацію про засновників Товариства, про наявні відносини контролю з іншими суб`єктами господарювання, цивільно-правові угоди та іншу, зазначену у Вимозі інформацію. У Вимозі було наголошено, що неподання інформації, подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою Відділення строки або подання недостовірної інформації є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене статтею 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідальність за яке передбачена статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Отже, Товариство було проінформоване про правові наслідки неподання інформації, подання недостовірної інформації або інформації в неповному обсязі. 28.06.2020р. АТ "Укрпошта" повернула Вимогу Відділення у зв`язку із неврученням адресату. Вимога Відділення від 24.06.2020 року №72-02/1154 була наручно отримана директором ТОВ "ДУН-ФАРМ" Білоусом Сергієм Станіславовичем 14.07.2020 року в приміщенні Відділення, (наказ №11 від 24.06.2020 р. про призначення Білоуса С. С. на посаду директора ТОВ "ДУН-ФАРМ" з 25 червня 2020 року). У встановлений термін запитувана інформація до Відділення не надійшла. Вимога Відділення від 07.09.2020 р. №72-02/1915 про надання пояснень з приводу неподання інформації на Вимогу була також наручно вручена директору ТОВ "ДУН-ФАРМ" Білоусу С. С. 14.09.2020р. в приміщенні Відділення. У встановлений термін запитувана інформація до Відділення не надійшла. Повторна вимога про надання пояснень від 17.12.2020 р. №72-02/3121 Товариству була наручно вручена директору ТОВ "ДУН-ФАРМ" Білоусу С.С. 18.12.2020р. в приміщенні Відділення. Однак, у встановлений термін запитувана інформація до Відділення не надійшла. Жодних звернень та клопотань від Товариства щодо продовження терміну подання інформації на Вимогу (після 24 липня 2020 р.) до Відділення не надходило. Таким чином, ТОВ "ДУН-ФАРМ" не надало інформацію на Вимогу у строк, встановлений Головою Відділення.

У рішенні зроблено висновок, що дії Відповідача, які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.06.2020 р. № 72-02/1154 у встановлений ним строк (24.07.2020 р.) є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції; що передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції"", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню у встановлені головою територіального відділенні строки. Відповідно до статті 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Відповідно до інформації (лист ТОВ "ДУН-ФАРМ" від 1 лютого 2021 року №10) дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2020 рік ТОВ "ДУН-ФАРМ" становив - 13254569,13 тис. грн. При визначенні розміру штрафу враховано, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції Товариством не припинено.

Згідно із супровідним листом від 06.05.2021р. №72-02/2008 позивачем вручено відповідачу копію з рішення від 30.04.2021р. №72/19-р/к у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на відповідача загальною сумою 41300,00 грн. У листі, зокрема зазначено, що сума штрафу відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" повинна бути перерахована до Державного бюджету у двомісячний строк з дня отримання рішення. У п`ятиденний строк з дня сплати штрафу необхідно надати відділенню копію платіжного доручення. Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

У зв`язку із несвоєчасною сплатою відповідачем штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.04.2021р. №72/19-р/к у справі №72/09-21, у визначений законодавством строк, позивач просить стягнути з відповідача 82600,00 грн., з яких 41300,00 грн. штрафу та 41300,00 грн. пені.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

У статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

В свою чергу, статтею 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено повноваження Антимонопольного комітету у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами (п. 1); приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції (п. 2); звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції (п. 15).

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про захист економічної конкуренції" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний Комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку із порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в т.ч. про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Статтею 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено перелік порушень законодавства про захист економічної конкуренції, до яких відноситься, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії (п. 1).

Також частиною 1, пунктом 6 частини 2, частиною 4 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів. Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до ст. 48 вищезазначеного Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про накладення штрафу.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачені пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом.

З матеріалів справи убачається, що за порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які полягали у спотворенні результатів торгів, рішенням адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.04.2021р. №72/19-р/к у справі №72/09-21 згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на відповідача накладено штраф в загальному розмірі 41300,00 грн.

За приписами ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вбачається, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач рішення позивача до суду не оскаржував, штраф у добровільному порядку не сплатив. Доказів протилежного суду не подано.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Позивач на цій підставі нарахував відповідачу та заявив до стягнення 41300,00 грн. пені.

При цьому визначена позивачем пеня в сумі 41300,00 грн. розрахована в межах максимально можливого розміру, згідно з нормами чинного законодавства.

Судом враховується, що Закон України "Про захист економічної конкуренції" визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Цей Закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності (позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №911/9/19 від 11.11.2019).

Крім того, штраф у спірних правовідносинах є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/4585/19, від 17.12.2020 у справі №910/1548/19).

Судом береться до уваги, що доказів про сплату пені на час вирішення спору суду не подано.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведені обставини, матеріали справи, з огляду на чинність рішення адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.04.2021р. №72/19-р/к у справі №72/09-21, приписи ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", позовні вимоги про стягнення 41300,00 грн. штрафу та 41300,00 грн. пені за невчасно сплачений штраф обґрунтовані, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню. Судом враховується, що доказів на спростовування позовних вимог суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Дун-фарм", м. Хмельницький, вул. Кармелюка, буд. 11/3 (код 37328802) 41300,00 грн. (сорок одна тисяча триста гривень 00 коп.) штрафу, 41300,00 грн. (сорок одна тисяча триста гривень 00 коп.) пені, зарахувавши в дохід загального фонду Державного бюджету України (на рахунок в УК у м. Хмельницькому, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0022775, код класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106).

Видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Дун-фарм", м. Хмельницький, вул. Кармелюка, буд. 11/3 (код 37328802) на користь Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, буд. 54 (код 21312821) 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 12.05.2022р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 в матеріали,

2 позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану,54, ),

3 відповідачу (29000, м.Хмельницький, вул. Кармелюка, буд.11/3) - рек. з пов.