ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2022 р. Справа№ 910/12761/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Екобуд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021

у справі №910/12761/21 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Екобуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУЕНА ПРО»

про стягнення грошових коштів,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Екобуд» (далі - ТОВ «Архітектурно-будівельна компанія «Екобуд») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУЕНА ПРО» (далі - ТОВ «БУЕНА ПРО») про стягнення заборгованості в розмірі 119 176, 47 грн, з них: основного боргу у розмірі 21 042, 34 грн, пені у розмірі 1 259, 08 грн, інфляційних витрат у розмірі 2 041, 11 грн, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 710, 83 грн та збитків у розмірі 94 123, 11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання бухгалтерських послуг № 01/10 від 01.10.2019 та угодою про компенсацію № 1 від 02.06.2020, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за вказаними правочинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 позовну заяву ТОВ «Архітектурно-будівельна компанія «Екобуд» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «БУЕНА ПРО» на користь ТОВ «Архітектурно-будівельна компанія «Екобуд» основний борг у розмірі 21 042, 34 грн, пеню у розмірі 1 255, 64 грн, інфляційні витрати у розмірі 2 037, 09 грн, 3 % річних у розмірі 709, 87 грн та судовий збір у розмірі 477, 04 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач умови угоди про компенсацію не виконав і суму коштів в строк, передбачений угодою, позивачу не сплатив. А тому суд першої інстанції визнав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за угодою про компенсацію №1 від 02.06.2020 в розмірі 21 042, 34 грн.

Також судом першої інстанції було здійснено перерахунок заявлених до стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат та з`ясовано часткову їх обґрунтованість і у відповідній частині задоволено їх.

Водночас суд першої інстанції дійшов висновку, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних в ЄРПН та несвоєчасна сплата податку на додану вартість не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до вимог ст. 218, 224 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді стягнення збитків або штрафних санкцій. А тому суд першої інстанції відмовив у задоволенні вказаної частини вимог.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

У січні 2022 року ТОВ «Архітектурно-будівельна компанія «Екобуд» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення збитків в сумі 94 123, 11 грн, ухвалити нове рішення у справі у відповідній частині, шляхом стягнення з відповідача збитків у сумі 94 123, 11 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 було, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Архітектурно-будівельна компанія «Екобуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021, призначено до розгляду апеляційну скаргу у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників. Встановлено учасникам справи строк для подачі відзивів, заяв та клопотань.

Указану ухвалу скаржник отримав 23.02.2022, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відправлення, наявним у матеріалах справи. кореспонденція, надіслана на адресу відповідача повернулася до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Кореспонденція надсилалася за адресою: 04107, м. Київ, вул. Овруцька, 28-Б, кв. 33, яка відповідає адресі, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та відома суду (наведене встановлено у рішенні суду першої інстанції). Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. А тому відповідач, в сили приписів ст. 242 ГПК України, вважається повідомленим про апеляційне провадження у даній справі належним чином.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18.04.2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд, враховуючи те, що учасники справи були обізнані про апеляційне провадження та мали можливість скористуватися своїми процесуальними правами (подачі відзиву, заявлення клопотань, тощо), вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав з урахуванням Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», № 133/2022 від 14.03.2022 та № 259/2022 від 18.04.2022.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

ТОВ «Архітектурно-будівельна компанія «Екобуд» не погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме - застосовано закон, який не підлягає застосуванню. Так, заявник вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що права позивача в разі нездійснення відповідачем реєстрації податкових накладних, підлягають захисту шляхом подання позивачем разом з податковою декларацією заяви зі скаргою на дiп вiдповідача. Суд не врахував, що предметом розгляду даної справи є неналежне надання відповідачем бухгалтерських послуг позивачу - а саме невиконання відповідачем зобов`язання за договором № 01/10 від 01.10.2019 щодо складення та подання на реєстрацію в ЄРПН податкових накладних позивача за результатами здійснення господарських операцій позивача з іншими суб`єктами господарювання, і жодним чином не з відповідачем.

Також скаржник вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що нездійснення реєстрації податкової накладної не є порушенням з боку відповідача правил здійснення господарської діяльності - невиконанням господарського зобов`язання, оскільки обов`язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства.

Крім того скаржник зазначає, що невірним є висновок суду першої інстанції про те, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних в ЄРПН та несвоєчасна сплата податку на додану вартість не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до вимог ст. 218, 224 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді стягнення збитків або штрафних санкцій.

5. Вимоги відзиву на апеляційну скаргу та короткий зміст наведених в ній доводів

Відповідач не скористався процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу. Клопотань про продовження строку для вчинення процесуальної дії не надходило. Про апеляційне провадження повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. 120 ,242 ГПК України.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2019 між ТОВ «Архітектурно-будівельна компанія «Екобуд» (замовник) та ТОВ «БУЕНА ПРО» (виконавець) укладено договір про надання бухгалтерських послуг № 01/10 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, виконавець приймає на себе обов`язки по складанню бухгалтерської, податкової звітності, веденню обліку замовника, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати такі послуги.

Розділом 2 указаного договору передбачено права та обов`язки сторін. Так, п. 2.1. передбачено, що виконавець зобов`язується:

2.1.1. Застосовувати при складанні звітності законні й об`єктивні методи та засоби.

2.1.2. Не пізніше, ніж за два дні до настання граничного строку здачі звітності погодити з замовником податкову та бухгалтерську звітність.

2.1.3. Складати бухгалтерську звітність відповідно до затвердженої Замовником облікової політики.

2.1.4. Зберігати первинну бухгалтерську документацію, за наявності письмового запиту замовника.

2.1.5. Вести постійний поточний моніторинг нормативних актів, що мають відношення до діяльності замовника.

2.1.6. Надавати консультації по поточній господарській діяльності особисто і по телефону.

2.1.7. Не розголошувати виявлені в ході роботи або повідомлені йому дані, які є інформацією конфіденційного характеру або складають комерційну таємницю.

2.1.8. Представляти інтереси замовника при проведенні комплексних і тематичних перевірок його діяльності контролюючими органами тільки за письмовим дорученням замовника і за додаткову плату. При участі в перевірках діяльності замовника контролюючими органами, постійно інформувати замовника про хід перевірок, надавати на розгляд i підпис акти та інші документи, що стосуються їх проведення. При участі в перевірках діяльності замовника контролюючими органами, давати пояснення по господарській діяльності замовника в частині, що не суперечить чинному законодавству України і конфіденційності.

2.1.9. Не надавати і не передавати первинні документи замовника контролюючим органам без письмової згоди.

2.1.10. У випадку виникнення спірних ситуацій, залишати право ухвалення рішення по спірним питанням за замовником.

Відповідальність сторін визначена розділом 5 договору. Відповідно до п. 5.1. договору за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства й умов цього договору.

02.06.2020 між позивачем та відповідачем укладено угоду про компенсацію № 1 (далі - угода), відповідно до п. 1 якої, виконавець зобов`язується компенсувати завдані замовнику збитки через неналежне надання виконавцем послуг замовнику та неналежне виконання виконавцем обов`язків за договором № 01/10 від 01.10.2019, що призвело до несвоєчасної реєстрації замовником податкової накладної № 2 від 29.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних та, відповідно до застосування до замовника за порушення податкового законодавства, що зафіксовані актом від 28.01.2020 № 1029/26-15-04-05-16/42556112 «Про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ АБК ЕКОБУД (ПН 42556112)» (в частині податкової накладної № 2 від 29.09.2019), штрафних санкцій з боку контролюючих органів, що визначені податковим повідомленням-рішенням від 27.02.2020 № (в частині податкової накладної № 2 від 29.09.2019), у сумі 28 056, 46 грн.

Пунктом 2 угоди визначено, що виконавець визнає, що порушення строків реєстрації податкової накладної № 2 від 29.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних сталося з його вини, через неналежне надання виконавцем послуг замовнику та неналежне виконання виконавцем обов`язків за договором № 01/10 від 01.10.2019.

У п. 3 угоди сторони погодили, що за угодою виконавець зобов`язується компенсувати завдані замовнику збитки у частині, що становить 21 042, 34 грн.

Згідно з п. 4 угоди виконавець компенсує завдані замовнику збитки у частині, що становить 21 042, 34 грн шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок замовника протягом 10 (десяти) календарних днів, що настають за днем підписання угоди.

Так, звертаючись до господарського суду, позивач зазначив, що відповідач в порушення зобов`язань за угодою про компенсацію № 1 від 02.06.2020 не сплатив передбачені угодою кошти в розмірі 21 042, 34 грн. А тому відповідач, за розрахунками позивача, має заборгованість за угодою в розмірі 21 042, 34 грн. Також позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання бухгалтерських послуг № 01/10 від 01.10.2019 в частині порушення термінів подання податкових накладних на реєстрацію та термінів сплати податку на додану вартість, чим завдав позивачу збитки у розмірі 94 123, 11 грн.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, застосовані ним положення законодавства та межі апеляційного перегляду рішення суду

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між сторонами склалися правовідносини з надання послуг. Спір у справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, грошового зобов`язання з оплати коштів за угодою про компенсацію та понесених збитків за договором.

З урахуванням зазначених вище положень та, враховуючи межі та вимоги апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у стягненні збитків в сумі 94 123, 11 грн. В решті - підстав, передбачених ч. 4 ст. 269 ГПК України - не встановлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 94 123, 11 грн збитків, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача в разі нездійснення відповідачем реєстрації податкових накладних, підлягають захисту шляхом подання позивачем, разом з податковою декларацією, за відповідний звітний податковий період, заяви зі скаргою на дії відповідача. У цьому випадку податковим органом здійснюється перевірка дотримання вимог податкового законодавства та вживаються заходи щодо усунення виявленого порушення. Так, суд першої інстанції послався на положення ст. 201 Податкового кодексу України.

Відповідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених п. 201.1 ст. 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця.

Аналіз наведеної норми права свідчить про можливість подачі відповідної скарги у разі коли інший контрагент допустив порушення граничних термінів реєстрації. Водночас з обставин даної справи слідує, що відповідач здійснював підготовку відповідної документації. У даному випадку мова йде не про подачу виконавцем власної податкової звітності, а звітності позивача, як замовника послуги. А тому доводи скаржника у вказаній частині визнаються обґрунтованими, а застосовані судом першої інстанції норми права та практика Верховного Суду не релевантною.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, предметом договору було визначено складання бухгалтерської, податкової звітності, ведення обліку замовника. Відповідно, кореспондуючий обов`язок замовника - приймати та оплачувати такі послуги.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Аналіз наведених норм права свідчить, що визначення умов договору є правом сторін і здійснюється на їх розсуд, що становить один із основоположних принципів цивільного законодавства про свободу договору.

Розділом 2 укладеного між сторонами договору передбачено права та обов`язки сторін. Так, п. 2.1. передбачено, що виконавець зобов`язується:

2.1.1. Застосовувати при складанні звітності законні й об`єктивні методи та засоби.

2.1.2. Не пізніше, ніж за два дні до настання граничного строку здачі звітності погодити з замовником податкову та бухгалтерську звітність.

2.1.3. Складати бухгалтерську звітність відповідно до затвердженої замовником облікової політики.

2.1.4. Зберігати первинну бухгалтерську документацію, за наявності письмового запиту замовника.

2.1.5. Вести постійний поточний моніторинг нормативних актів, що мають відношення до діяльності замовника.

2.1.6. Надавати консультації по поточній господарській діяльності особисто і по телефону.

2.1.7. Не розголошувати виявлені в ході роботи або повідомлені йому дані, які є інформацією конфіденційного характеру або складають комерційну таємницю.

2.1.8. Представляти інтереси замовника при проведенні комплексних і тематичних перевірок його діяльності контролюючими органами тільки за письмовим дорученням замовника і за додаткову плату. При участі в перевірках діяльності замовника контролюючими органами, постійно інформувати замовника про хід перевірок, надавати на розгляд i підпис акти та інші документи, що стосуються їх проведення. При участі в перевірках діяльності замовника контролюючими органами, давати пояснення по господарській діяльності замовника в частині, що не суперечить чинному законодавству України і конфіденційності.

2.1.9. Не надавати і не передавати первинні документи замовника контролюючим органам без письмової згоди.

2.1.10. У випадку виникнення спірних ситуацій, залишати право ухвалення рішення по спірним питанням за замовником.

Аналіз наведених положень договору свідчить, що до обов`язків виконавця віднесено, зокрема, погодження із замовником податкової та бухгалтерської звітності; складання бухгалтерської звітності; зберігання первинної бухгалтерської документації; надання консультації по поточній господарській діяльності особисто і по телефону, тощо.

Водночас обов`язку виконавця із подачі податкової звітності до контролюючого органу умовами договору не передбачено. При цьому п. 5.1. договору передбачено відповідальність тільки за невиконання або не наведене виконання умов договору.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що умовами договору не передбачено обов`язку виконавця із подачі податкової звітності, що виключає можливість застосування відповідальності за таку не подачу. Додаткових угод про визнання власної провини виконавцем, окрім угоди про компенсацію № 1 сторонами до суду не надано, відповідно, підстав для застосування такої відповідальності немає. Наведене свідчить про відсутність вини у виконавця у несвоєчасній подачі звітності, що виключає можливість покладення на нього збитків замовника. А тому доводи скаржника у цій частині визнаються необґрунтованими в розумінні положень договору та норм матеріального права.

Суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні таких вимог, однак з інших мотивів, у зв`язку з чим мотивувальна частина рішення підлягає зміні шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції даної постанови.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи (ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що суд першої інстанції ухваливши по суті правильне рішення щодо відсутності підстав для стягнення збитків в розмірі 94 123, 11 грн, не врахував усіх обставин справи та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування податкового законодавства, у зв`язку з чим мотивувальна частина підлягає зміні.

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги у даній справі та зміні рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції даної постанови.

9. Судові витрати

З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, однак відмови в задоволенні вимог скарги і частини позову по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, ст. 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Екобуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі № 910/12761/21 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі № 910/12761/21 в оскаржуваній частині - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі № 910/12761/21 в оскаржуваній частині залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021, зупиненого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім