ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" травня 2022 р. м. Київ Справа № 911/101/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у судовому засіданні

заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс» Демчана Олександра Івановича

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі №911/101/21

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс» (08350, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Глибоке, вул. Леніна, буд. 2, ідентифікаційний код 30608366)

Учасники справи у судове засідання не з`явились

УСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області (далі суд) перебуває справа №911/101/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс» (далі ТОВ «Агрохімсервіс», боржник) на стадії судової процедури ліквідація банкрута.

Ухвалою суду від 03.11.2021, зокрема, зобов`язано Приймак (Дубову) Оксану Анатоліївну (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) передати ліквідатору ТОВ «Агрохімсервіс» Демчану Олександру Івановичу (свідоцтво №1732 від 11.11.2015) бухгалтерську та іншу документацію, матеріальні та інші цінності боржника.

05.11.2021 на примусове виконання вищевказаної ухвали судом видано наказ №911/101/21.

20.04.2022 через канцелярію суду від ліквідатора надійшла заява №02-91/71 від 21.02.2022 (вх. №4440/22 від 20.04.2022) про визнання наказу суду від 05.11.2021 №911/101/21 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

Ухвалою суду від 20.04.2022, зокрема, вищевказану заяву призначено до розгляду у судове засідання на 02.05.2022.

У судове засідання ліквідатор не з`явився, проте, через канцелярію суду подав клопотання б/н від 02.05.2022 (вх. №4715/22) про проведення засідання без його участі, яке суд на підставі ст.ст. 42, 328 ГПК України вважає за можливе задовольнити.

Разом із цим, у судове засідання також не з`явилась ОСОБА_1 , однак, на електронну пошту суду направила пояснення б/н від 29.04.2022 (вх. №4695/22), в яких зазначила про те, що підтримує відповідну заяву ліквідатора та просить суд визнати наказ від 05.11.2021 №911/101/21 таким, що не підлягає виконанню. Крім того, у поясненнях заявила клопотання про розгляд зазначеної заяви без участі ОСОБА_1 , яке суд у відповідності до ст.ст. 42, 328 ГПК України вважає за можливе задовольнити.

Розглянувши заяву ліквідатора та дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом ч. 1 ст. 232 ГПК України ухвала є судовим рішенням.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами (ч.ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України).

Водночас, ч. 2 ст. 328 ГПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У свою чергу, зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

У межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №910/8794/17).

Так, в обґрунтування своєї заяви ліквідатор вказує на те, що у ОСОБА_1 відсутнє зобов`язання із передачі йому бухгалтерської та іншої документації, матеріальних та інших цінностей боржника, оскільки вказана особа: не підписувала будь-які документи щодо погодження на призначення керівником чи учасником ТОВ «Агрохімсервіс»; не мала ніяких взаємовідносин із боржником; не зверталась до реєстраторів про здійснення будь-яких реєстраційних дій з внесення відомостей до реєстрів; дізналась про обставини наявності справи про банкрутство ТОВ «Агрохімсервіс» з постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження на виконання ухвали суду від 03.11.2021. На підтвердження зазначених обставин, ліквідатор надав суду, зокрема: письмові пояснення ОСОБА_1 , трудову книжку НОМЕР_2 вказаної особи, свідоцтво про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 від 22.12.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

У свою чергу, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи (п. 13 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 вказаного Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, із змісту інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом та 23.10.2021 (дата звернення ліквідатора із клопотанням про зобов`язання ОСОБА_1 вчинити відповідні дії), вбачається, що засновником (учасником) та керівником ТОВ «Агрохімсервіс» з 01.12.2009 є ОСОБА_3 .

Водночас, ані під час звернення ліквідатора до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, ані на дату проведення судового засідання учасниками справи не надано суду будь-яких доказів, які б у своїй сукупності свідчили про зміну складу учасників ТОВ «Агрохімсервіс» та (або) його керівника в установленому Законом порядку.

Отже твердження ліквідатора про те, що у ОСОБА_1 відсутнє відповідне зобов`язання, визначене в ухвалі суду від 03.11.2021 та ч. 2 ст. 59 Кодексу, спростовано зазначеними обставинами.

Інших матеріально-правових або процесуально-правових підстав та доказів на їх обґрунтування, які б вказували на необхідність визнання наказу суду від 05.11.2021 №911/101/21 таким, що не підлягає виконанню ліквідатором у своїй заяві не зазначено.

Керуючись ст. 2, 59 Кодексу, ст.ст. 12, 74, 76-79, 234-235, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс» Демчана Олександра Івановича б/н від 27.01.2022 (вх. №2044/22 від 31.01.2022) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 06.05.2022 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 06.05.2022.