ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2022 Справа № 23/74(917/158/22)

Суддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засіданні Кобець Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт", Нікопольське шосе, 55, м. Кривий Ріг, 50055;

до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", вул. Свіштовська, буд. 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39610;

про стягнення 107 578,28грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 176/22 від 07.02.2022) до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про стягнення 107 578,28грн, а саме: 94 000,00грн - основного боргу за Договором №ФБ/21 від 15.06.2021, 11 466,22грн - пені, 1 324,11грн - 3% річних, 4 550,03грн - інфляційних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за Договором постачання №ФБ/21 від 15.06.2021.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2022 даний позов був переданий на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.02.2022 зазначену позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" прийнято судом до розгляду в межах справи №23/74 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" і відкрито провадження у справі №23/74 (917/158/22). Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін); відповідачу запропоновано в строк 15 днів з дня вручення даної ухвали надати відзив на позов.

Ухвалу суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 14.02.2022 отримано відповідачем 22.02.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.33).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Згідно зі ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

Під час розгляду справи судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив наступне.

15.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Форест- Будекспорт" (Поставчальник; позивач по справі) та Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (Покупець; відповідач по справі) укладено договір №ФБ/21 (далі - Договір; а.с.9-15).

За умовами якого сторони домовились, що Постачальник зобов`язується поставити Покупцю, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити товар, найменування, кількість, якість, ціна за одиницю і вартість якого визначаються відповідно до Специфікацій, які є невід`ємною частиною Договору (п.п. 1.1, 1.2. Договору).

Специфікацією на поставку товару від 15.06.2021 (додаток №1 до Договору; а.с.16), сторонами було погоджено найменування, кількість ціну, умови оплати та строки поставки товару. Зокрема позивач зобов`язався передати у власність відповідачу наступний Товар:

- шпалу дерев`яну просочену типу 2-А без наколювання, без торцевих закріплювачів ГОСТ 78:2009, просочення ГОСТ 20022.5-93 (автоклав) у кількості 100 штук за ціною 841,67 грн. вартістю без ПДВ 84 166,70 грн;

- брус дерев`яний просочений 2-А без наколювання, без торцевих закріплювачів ГОСТ 8816:2009, просочення ГОСТ 20022.5-93 (автоклав) кількості 20 м3 за ціною 8 541,67 грн вартістю без ПДВ 170 833,34 грн.

Загальна сума поставки за Договором складає - 306 000,05 грн.

Оплата за Товар здійснюється Покупцем в строки та в розмірі, погоджені Сторонами у відповідному Додатку до Договору (п.3.3. Договору).

Оплата за даним Договором здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника відповідно до виставленого останнім рахунку на оплату (п. 3.4. Договору).

Позивачем було виставлено рахунок на оплату №236 від 18.06.2021 на загальну суму 306 000,05грн. ( а.с.18).

Пунктом 4 Специфікації сторони домовились, що товар оплачується у два етапи:

- перший етап - це попередня оплата у розмірі 50% від вартості товару, зазначеної в пункті 1 цього додатку, має бути здійснена покупцем протягом 30 календарних днів від дати підписання Договору і виставлення рахунку на оплату (підпункт 4.1);

- другий етап - оплата у розмірі 50% від вартості товару, зазначеної в пункті 1 даного додатку, має бути здійснена покупцем протягом 30 робочих днів від дати поставки товару (підпункт 4.2).

Відповідачем 29.06.2021 було здійснено попередню оплату у розмірі 153 000,05грн, що підтверджується платіжним дорученням № від 29.06.2021 (а.с.19).

Строк поставки товару 40 календарних днів від дати здійснення оплати за товар згідно підпункту 4.1 Специфікації (п. 5 Специфікації).

Позивачем була здійснена поставка товару визначеного Специфікацією відповідачу на загальну суму 306 000,05грн. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи видатковою накладною №236 від 02.08.2021 та товарно-транспортною накладною №000236 від 02.08.2021 (а.с. 20-21).

Однак, відповідач всупереч взятим на себе договірним зобов`язанням, за поставлений товар розрахувався частково з порушенням строку оплати в сумі 59 000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № від 03.11.2021 (а.с.23).

За твердженням позивача, на дату подачі цього позову залишилась неоплаченою ПАТ "Укртатнафта" сума 94 000,00 грн.

Пунктом 6.5 Договору, сторони погодили, що у випадку порушення покупцем строку оплати за фактично поставлений товар, на вимогу постачальника покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен календарний день порушення строку оплати.

Оскільки сума заборгованості за поставлений товар відповідачем в повному обсязі сплачена не була, позивач звернувся до суду з даним позовом. Зокрема, позивач просить суд стягнути з відповідача 94 000,00грн заборгованості за Договором, 7 704,14грн пені (за період з 15.09.2021 по 01.02.2022), 1 324,11грн 3% річних (за період з 15.09.2021 по 01.02.2022), 4 550,03грн. інфляційних втрат (за період з вересня 2021 по грудень 2021) (розрахунок в мат. справи а.с.4-5).

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар (Товари), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно вимог ст. 712 ЦК України, - за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Як встановлено судом, сторонами згідно пункту 4 Специфікації "Умови оплати Товару", Покупець оплачує Постачальнику попередню оплату 50% вартості Товару, протягом 30 календарних днів від дати підписання Додатку №1; а оплата у розмірі 50% від вартості товару повинна бути здійснена покупцем протягом 30 робочих днів з дати поставки.

Матеріалами справи підтверджено, що:

- 29.06.2021 відповідачем було здійснено попередню оплату 50% вартості Товару на рахунок Позивача у розмірі 153 000,05грн (плат. доруч. а.с.19);

- позивачем було здійснено поставку погодженого товару відповідачу, що підтверджується видатковою накладною №236 від 02.08.2021 та товарно-транспортною накладною №000236 від 02.08.2021 (а.с. 20-21);

- оплата 50% від вартості товару (другий етап) з порушенням строку визначеного Специфікацією відповідачем була частково здійснена в сумі 59 000,00грн (плат. доруч. а.с.23).

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар не розрахувався. Заборгованість за поставлений товар становить 94 000,00грн.

Доказів в спростування вищевикладеного чи доказів сплати боргу відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 94 000,00грн заборгованості за договором №ФБ/21 від 15.06.2021 підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 7 704,14грн пені (за період з 15.09.2021 по 01.02.2022), 1 324,11грн 3% річних (за період з 15.09.2021 по 01.02.2022), 4 550,03грн. інфляційних втрат (за період з вересня 2021 по грудень 2021).

Згідно розрахунків, що надані позивачем до матеріалів справи (а.с.4-5), нарахування були здійснено з врахуванням часткової оплати.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п. 6.5 Договору, у випадку порушення покупцем строку оплати за фактично поставлений товар, на вимогу постачальника покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен календарний день порушення строку оплати.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

На підставі вказаних положень, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, позивач заявив вимоги про стягнення 7 704,14грн пені (за період з 15.09.2021 по 01.02.2022), 1 324,11грн 3% річних (за період з 15.09.2021 по 01.02.2022), 4 550,03грн. інфляційних втрат (за період з вересня 2021 по грудень 2021).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Перевірку правильності розрахунку пені, 3% річних та інфляційних здійснено за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.11 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені документальними доказами та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в повному обсязі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (вул. Свіштовська, буд. 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39610; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт"(Нікопольське шосе, 55, м. Кривий Ріг, 50055; ) 94 000,00 грн основного боргу, 7 704,14 грн пені, 1 324,11 грн 3% річних, 4 550,03 грн інфляційних втрат, 2481,00грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення підписано 06.05.2022

Суддя Ореховська О.О.