ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року Справа №906/1455/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. , суддя Дужич С.П.

розглянувши апеляційну скаргу Гришковецької селищної ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.12.2021р. (повний текст - 28.12.2021р.) у справі №906/1455/20 (суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до 1) Управління соціального захисту населення Бердичівської районної адміністрації Житомирської області;

2) Гришковецької селищної ради;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Бердичівське управління державної казначейської служби України Житомирської області,

про стягнення 21491,36 грн

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до ч.13 ст.8, ч.3 ст.252 та ч.ч.2, 10 ст.270 ГПК України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.12.2021р. у справі №906/1455/20 задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до Гришковецької селищної ради про стягнення 21491,36 грн.

Стягнуто з Гришковецької селищної ради на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" Житомирської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком": 21491,36 грн - відшкодування вартості телекомунікаційних послуг пільговій категорії населення; 2102 грн - витрат по сплаті судового збору. У позові до Управління соціального захисту населення Бердичівської районної адміністрації Житомирської області відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Гришковецька селищна рада звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

В скарзі апелянт зазначає, що Гришковецька селищна рада, як головний розпорядник бюджетних коштів не може здійснити відшкодування вартості телекомунікаційних послуг пільговій категорії населення у сумі 21491,36грн на вимоги позивача в особі ПАТ «Укртелеком» Житомирської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», а також витрат по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн, оскільки рішенням двадцять третьої сесії Гришковецької селищної ради від 04.11.2020р. №417 «Про утворення Відділу соціального захисту населення Гришковецької селищної ради» було утворено Відділ соціального захисту населення Гришковецької селищної ради, який забезпечує виконання на території Гришковецької селищної ради повноважень, встановлених законодавством України у сфері соціального захисту населення в т.ч. здійснювати видатки спрямовані на оплату телекомунікаційних послуг пільгових категорій населення Гришковецької селищної ради.

Відділ соціального захисту населення Гришковецької селищної ради має статус юридичної особи публічного права, має самостійний баланс, рахунки в регіональному представництві органу Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Скаржник, на виконання вимог статті 10 Бюджетного кодексу України та з метою цільового спрямування бюджетних коштів просить вважати співвідповідачем не Гришковецьку селищну раду, а виконавчий орган Гришковецької селищної ради в особі Відділу соціального захисту населення Гришковецької селищної ради.

Звертає увагу, що з положень Розділу 2 Договору №2 вбачається, що «Підприємство зобов`язується надавати Телекомунікаційні послуги Пільговим категоріям громадян, а Розпорядник коштів місцевого бюджету зобов`язується здійснювати розрахунки з Підприємством на підставі наданих на паперових та електронних носіях розрахунків щодо вартості послуг, наданих Пільговим категоріям громадян у минулому місяці».

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на норми пп.«б» п.4 ч.1 ст.89, ст.ст.91, 102 Бюджетного кодексу України, ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, п.п.3, 5 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, п.п.3, 8, 10 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету, рішення Гришковецької селищної ради «Про селищний бюджет Гришковецької селищної ради на 2019 рік» від 15.01.2019р. №20.

На підставі викладеного просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 16.12.2021р. у справі №906/1455/20 постановивши нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до Гришковецької селищної ради.

Апеляційна скарга надійшла безпосередньо на адресу суду апеляційної інстанції 11.02.2022р.

Листом від 14.02.2022р. матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

22.02.2022р. належним чином оформлені матеріали справи №906/1455/20 надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022р. апеляційну скаргу Гришковецької селищної ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.12.2021р. у справі №906/1455/20 - залишено без руху. Запропоновано апелянту - Гришковецькій селищній раді протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 3153 грн; подати докази надсилання копії скарги з доданими до неї документами учасникам справи.

10.03.2022р. на адресу суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (без ЕЦП).

14.03.2022р. на адресу суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (підписана ЕЦП) до якої долучено докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також докази надсилання копії скарги з доданими до неї документами учасникам справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2022р. поновлено Гришковецькій селищній раді строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Житомирської області від 16.12.2021р. у справі №906/1455/20 та відкрито апеляційне провадження. Зупинено дію рішення Господарського суду Житомирської області від 16.12.2021р. у справі №906/1455/20. Запропоновано позивачу у строк по 08.04.2022р. надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачам. Запропоновано відповідачу-1 у строк по 08.04.2022р. надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові пояснення щодо доводів та вимог апеляційної скарги. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

29.03.2022р. на адресу суду від Управління соціального захисту населення Бердичівської районної адміністрації Житомирської області надійшло клопотання в якому останній просить суд відкласти розгляд справи №906/1455/20 у зв`язку зі звільненням завідувача сектору з питань правової роботи та роботи з персоналом Кондратюк Л.П. та оголошенням конкурсу на зайняття вакантної посади завідувача сектору з питань правової роботи та роботи з персоналом, та неможливістю представлення інтересів Управління соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області та в зв`язку з введенням військового стану в Україні.

14.04.2022р. на адресу суду від Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач вважає зазначені в апеляційній скарзі докази та доводи апелянта такими, що не відповідають обставинам справи та протирічать існуючим нормам матеріального права та є хибними.

Зазначає, що факт надання послуг та фактичне їх споживання споживачами, які користуються такими пільгами було підтверджено розрахунком боргу, який позивач надав до суду та розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільги (Форма №2 та №3) населенню за період січень-грудень 2019 рік, але відповідачами відповідних відрахувань по відшкодуванню пільгової вартості послуг зв`язку за спірний період 2019 року не було здійснено та не були підписані надані акти звірки розрахунків між позивачем та відповідачами.

Позивачем були надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення саме на території Гришковецької ОТГ. Таким чином, відповідно до п.20-4 ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки, зокрема, на пільги з послуг зв`язку.

Позивач стверджує, що договір про відшкодування коштів на оплату пільг з послуг зв`язку жителям Гришковецької ОТГ між Гришковецькою селищною радою та АТ «Укртелекомом» не мав місце і на рівні селищної ради, але платіжним дорученням №523 від 24.10.2019р., на підставі рішення Гришковецької селищної ради кошти було повернуто із районного бюджету до селищного бюджету. І враховуючи зазначений факт розрахунки за січень-грудень 2019 року, які надійшли від АТ «Укртелеком» до УПСЗН Бердичівської РДА були перенаправлені до Гришковецької селищної ради.

Також зазначає, що Договір №2 від 29.11.2019р. щодо відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, що був укладений між УПСЗН Бердичівської РДА та АТ «Укртелекомом», регулював відносини сторін договору щодо проведення відшкодувань УПСЗН Бердичівської РДА за надані телекомунікаційні послуги пільговій категорії населення, які зареєстровані на території Бердичіського району, крім пільговиків, що зареєстровані на території Гришковецької ОТГ.

Відсутність договору між Гришковецької селищною радою та АТ «Укртелеком» про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговій категорії громадян не звільняє Грошковецьку селищну раду від відшкодування витрат на оплату пільг з рівня селищного бюджету.

Факт надання послуг в судовому порядку відповідачі не оспорювали.

Також зазначає, що судом першої інстанції встановлено той факт, що телекомунікаційні послуги надавались позивачем не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього і уповноважений на це в силу закону державою орган повинен відшкодувати ці витрати.

Вважає, що у УПСЗН Бердичівської РДА зобов`язання щодо відшкодування витрат позивача за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян на території Гришковецької ОТГ - відсутні.

На підставі викладеного просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу Гришковецької селищної ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.12.2021р. у справі №906/1455/20.

Щодо клопотання позивача про відкладення розгляду справи, то колегія суддів звертає увагу заявника, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому розгляд апеляційної скарги підлягає здійсненню у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження (ч.13 ст.8, ч.10 ст.270 ГПК України).

Тобто, якщо розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - судове засідання не проводиться.

Також, відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Крім цього, згідно ч.1 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Застосовуючи згідно з ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989р.).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012р. (п.29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Оскільки розгляд апеляційної скарги підлягає здійсненню у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження (судове засідання не проводиться), відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, враховуючи те, що суди у період воєнного стану не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в межах передбаченого ч.1 ст.273 ГПК України строку, а тому відмовляє у задоволенні клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком", відокремленим підрозділом якого є Житомирська філії ПАТ "Укртелеком" (позивач), є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. №295, інших законодавчих актів України.

Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" надано протягом січня - грудень 2019 року включно телекомунікаційні послуги на пільгових умовах частини населення Бердичівського району Житомирської області, яке включено до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають пільги і підпадає під дію Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та "Про охорону дитинства", тощо.

Факт надання послуг та фактичне споживання їх споживачами, які користуються такими пільгами, підтверджується розрахунком боргу та розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг (Форма №2,3-пільга) населенню за період січень - грудень 2019 року.

Позивач (щомісячно) направляв Управлінню соціального захисту населення Бердичівської районної адміністрації Житомирської області для здійснення розрахунку за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів, відповідні розрахунки та акти звіряння з сумою заборгованості, про що свідчать супровідні листи та описи вкладення (т.1, арк.справи 15-52).

Розрахунки за січень-грудень 2019, які надійшли до управління праці та звірені з ЄДАРПом для вирішення питання щодо погашення заборгованості за 2019 були перенаправлені до Гришковецької селищної ради.

Як вбачається з відповіді Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області №1364 від 16.10.2020р. та №478 від 02.12.2020р. - згідно рішення Гришковецької селищної ради "Про селищний бюджет Гришковецької селищної ради на 2019 рік" від 15.01.2019р. №20 було передбачено міжбюджетний трансферт до районного бюджету у вигляді іншої субвенції на оплату пільг з послуг зв`язку жителям Гришковецької ОТГ в сумі 27000,00грн. Згідно розпису іншої субвенції передбачено до районного бюджету здійснювалося фінансування коштів щомісячно, а саме: 28.01.2019р. №13, 04.02.2019р. №42, 04.03.2019р. №78, 02.05.2019р. №92. Однак, у зв`язку з відсутністю відповідного договору між Гришковецькою селищною радою та ПАТ "Укртелеком" відшкодування коштів на оплату пільг з послуг зв`язку жителям Гришковецької ОТГ не здійснювалось з рівня селищної ради і платіжним дорученням від 24.10.2019р. №1523, на підставі рішення Гришковецької селищної ради, кошти було повернуто із районного бюджету до селищного бюджету.

Також, в матеріалах справи наявний договір №2 про відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян від 29.11.2019р., укладений між Управлінням праці та соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області (розпорядник) та ПАТ "Укртелеком" (підприємство), предметом якого є взаємовідносини сторін щодо проведення відшкодування розпорядником витрат підприємства за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, які зареєстровані на території Бердичівського району (окрім пільговиків Гришковецької, Райгородецької, Семенівської та Швайківської ОТГ).

Відповідачі відповідних відрахувань по відшкодуванню пільгової вартості послуг зв`язку за спірний період 2019 року не здійснювали, акти звірки, надіслані позивачем, не підписали, у зв`язку з чим рахується заборгованість по відшкодуванню вартості телекомунікаційних послуг наданих пільговій категорії населення у розмірі 21491,36 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечень, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Як було встановлено, позивачем надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів на території Гришковецької ОТГ.

За змістом пунктів 1, 6 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

За змістом статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про телекомунікації" та пункту 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. №295, телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Соціальні пільги на отримання телекомунікаційних послуг для низки категорій громадян встановлено такими законами України: "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про охорону дитинства".

Норми цих законів, зокрема, спрямовані на реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати вартість таких пільг.

Статтею 91 Бюджетного кодексу України передбачено, що видатки місцевих бюджетів на відшкодування наданих пільг з послуг зв`язку можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів.

Відповідно до п.20-4 ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки, зокрема, на пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги.

Згідно п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003р., підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Пунктом 3 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи) організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги, і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1 - пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків; вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги.

Підпунктом 1 пункту 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги передбачено, що уповноважений орган щомісяця звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації.

Відповідно до п.3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (головні розпорядники коштів).

Згідно з п.5 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) до 22 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, пільг з послуг зв`язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування). Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. N20.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" як оператор телекомунікацій надає послуги зв`язку споживачам на підставі публічного договору, тому між сторонами склались правовідносини щодо надання послуг зв`язку окремим категоріям споживачів на пільговій основі.

При цьому, слід зазначити, що чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов`язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання.

Тому відсутність договору між Гришковецькою селищною радою та ПАТ "Укртелеком" про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян, не звільняє від відшкодування коштів на оплату пільг з послуг зв`язку жителям Гришковецької ОТГ з рівня селищного бюджету Гришковецької селищної ради.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Факт надання послуг позивачем та фактичне споживання їх споживачами, які користуються такими пільгами, підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг на території Гришковецкої ОТГ Бердичівського району Житомирської області.

Однак, всупереч положенням чинного законодавства, витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг протягом січня-грудня 2019 року, не відшкодовані.

Відповідачі факт надання позивачем телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян не оспорюють.

Матеріалами справи підтверджується, що телекомунікаційні послуги на пільгових умовах позивачем надавались не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - в силу закону, зобов`язаний ці витрати позивачу відшкодувати за рахунок бюджетних коштів.

Відповідач-2 за своїми зобов`язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитися в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, не підписання управлінням актів звіряння розрахунків, також не може бути підставою для звільнення суб`єкта владних повноважень від законодавчо встановленого обов`язку компенсувати вартість фактично спожитих пільговими категоріями населення послуг.

Зі змісту статті 617 Цивільного кодексу України вбачається, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як вбачається з договору №2 про відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян від 29.11.2019р., предметом останнього є взаємовідносини сторін щодо проведення відшкодування розпорядником витрат підприємства за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, які зареєстровані на території Бердичівського району (окрім пільговиків Гришковецької, Райгородецької, Семенівської та Швайківської ОТГ).

Тобто, зобов`язання щодо відшкодування витрат позивача за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян на території Гришковецької ОТГ відсутні у Управління соціального захисту населення Бердичівської районної адміністрації Житомирської області.

З огляду на зазначені вище норми та встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зобов`язання по відшкодуванню позивачу витрат понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг жителям Гришковецької ОТГ протягом січня-грудня 2019 року, виникло саме у Гришковецької селищної ради.

Докази погашення заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Гришковецька селищна рада в апеляційній скарзі стверджує про неможливість здійснити відшкодування вартості телекомунікаційних послуг пільговій категорії населення у сумі 21491,36грн на вимоги Житомирської філії Публічного акціонерного товариства «Укрателеком», а також витрат по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн, оскільки рішенням двадцять третьої сесії Гришковецької селищної ради від 04.11.2020р. №417 «Про утворення Відділу соціального захисту населення Гришковецької селищної ради» було утворено Відділ соціального захисту населення Гришковецької селищної ради, який забезпечує виконання на території Гришковецької селищної ради повноважень, встановлених законодавством України у сфері соціального захисту населення в т.ч. здійснювати видатки спрямовані на оплату телекомунікаційних послуг пільгових категорій населення Гришковецької селищної ради.

Колегія суддів не приймає до уваги зазначені твердження, оскільки зобов`язання по відшкодуванню позивачу витрат понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг жителям Гришковецької ОТГ виникли протягом січня-грудня 2019 року саме у Гришковецької селищної ради, а Відділ соціального захисту населення Гришковецької селищної ради було утворено лише 04.11.2020р., а зареєстровано - 16.01.2021р.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши та оцінивши в апеляційному провадженні подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, з огляду на зазначені вище норми, колегія суддів вважає правомірним висновок Господарського суду Житомирської області про задоволення позову та стягнення з Гришковецької селищної ради на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" Житомирської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" 21491,36 грн - відшкодування вартості телекомунікаційних послуг пільговій категорії населення.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

У відповідності до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.275-280 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.8, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Гришковецької селищної ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.12.2021р. у справі №906/1455/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.05.2022р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Дужич С.П.