ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду

"12" травня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1360/21

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.,

розглянувши заяву представника позивача адвоката Довгалюка Р.О. від 12.05.22р. (вх. № г/с 01-44/395/02) про забезпечення позову у справі

за позовом: Фізичної особи-підприємця Васянович Олени Анатоліївни (м.Коростень)

до Акціонерного товариства " Житомиробенерго" (м.Житомир)

про визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИВ:

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може:

- або істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- або істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

З наведеного слідує, що позов може містити позовні вимоги майнового характеру, або позовні вимоги немайнового характеру, або об`єднувати майнові та немайнові позовні вимоги.

У разі задоволення немайнової позовної вимоги, рішення суду не вимагатиме примусового виконання, тому при розгляді заяви про забезпечення позову застосовується та досліджується така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Позов забезпечується одним або декількома заходами:

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

- іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (п.п. 2, 4 та 10 ч.1 ст. 137 ГПК України).

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі ( ч. 5 ст. 139 ГПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи ( ч.1 ст. 140 ГПК України).

12.05.22р. через підсистему "Електронний суд" надійшла заява представника Фізичної особи-підприємця Васянович О.А., адвоката Довгалюка Р.О., від 12.05.22р. (вх. № г/с 01-44/395/02) про забезпечення позову ( надалі - Заява про забезпечення позову).

У Заяві про забезпечення позову представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Житомиробленерго" відновити розподіл електричної енергії (електропостачання) кіоску, який знаходиться за адресою: Житомирська область , м. Коростень, вул. Василя Стуса, 3А.

До Заяви про забезпечення позову не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі - 1240,50грн. Однак у тексті Заяви про забезпечення позову заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, мотивоване обставинами військової агресії Росії проти України, які вплинули на фінансову спроможність здійснення підприємницької діяльності через такі супутні фактори як повітряні тривоги, перебої у постачанні товарів, закриття або знищення оптових складів, що супроводжується підвищенням цін закупівлі товарів тощо.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд наводить мотиви відмови у його задоволенні.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в чинній редакції), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі лише за таких трьох умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021р. у справі №0940/2276/18 зазначено, що Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним (не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або" не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Однак у даній справі позивач не відноситься до жодних з перелічених осіб, яких Закон дозволяє звільнити від сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, і предметом даного позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У зв`язку із цим, відсутні правові підстави для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Правило ч. 10 ст. 174 ГПК України щодо можливості залишення заяви, скарги , клопотання без руху з підстав не сплати судового збору, не застосовується до заяв про забезпечення доказів або позову.

У ч. 7 ст. 140 Кодексу передбачено, що невідповідність заяви про забезпечення позову вимогам статті 139 цього Кодексу, є підставою її повернення заявнику, про що суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч.5 ст.139, ч.7 ст. 140, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Васянович Олені Анатоліївні у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання заяви від 12.05.22р. (вх. № г/с 01-44/395/02) про забезпечення позову .

2. Повернути без розгляду заяву представника Фізичної особи-підприємця Васянович Олени Анатоліївни, адвоката Довгалюка Р.О., від 12.05.22р. (вх. № г/с 01-44/395/02) про забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Житомиробленерго" відновити розподіл електричної енергії (електропостачання) кіоску, який знаходиться за адресою: Житомирська область , м. Коростень, вул. Василя Стуса, 3А.

Ухвала складена та підписана 13.05.22р., набрала законної сили та підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2- позивачу ( рек.) + на ел. пошту: та на ел. пошту адвоката Довгалюка Р.О. ІНФОРМАЦІЯ_1

3- відповідачу (рек.) + на ел. пошту: