УХВАЛА

18 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/21700/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Картере І.В., Погребняка В.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021

та рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2021

у справі № 910/21700/17

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачання та газифікації "Запоріжгаз"

до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

про відшкодування майнової шкоди 204 073 414,38 грн.,

В С Т А Н О В И В:

18.02.2022 Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 02.02.2022 ВИХ. 690-СК-631-0222 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2021 у справі №910/21700/17.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/21700/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., суддя - Картере І.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2022.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.04.2022 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» залишено без руху, з на підставі ч. 3 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення вказаної ухвали скаржнику, а саме вказано на необхідність навести інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав.

На виконання вимог вказаної ухвали, скаржником 10.05.2022 подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування вказаного клопотання заявник вказує, що 04.01.2022 приватним виконавцем накладено арешт на кошти та майно Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» тому останній звернувся зі скаргою на дії приватного виконавця до суду. 17.01.20022 року судом визнано неправомірні дії приватного виконавця. Скаржник, зокрема, вказує на те, що пропустило строк на касаційне оскарження починаючи з 04.01.2022, оскільки вживалао всіх заходів щодо відновлення свої порушених прав, а саме повернення вилученого майна тому було залучено максимальну кількість кадрового ресурсу, зокрема у сфері правового забезпечення. Окрім того зазначає, що 27.01.2022 року Акціонерне товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» розпочало повноціне функціонування, однак представник скаржника 04.02.20222 року захваорів тому приступив до роботи лише 18.02.2022.

Розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, Суд дійшов висновку, що підстави, наведені скаржником у клопотанні не можуть вважитися поважними з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

За змістом ч. 1 ст. 288 ГПК України початок перебігу строку на касаційне оскарження зокрема, пов`язується з днем складення повного тексту рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 288 ГПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі прийнята 16.11.2021 (у Єдиному державному реєстрі судових рішень текст оскаржуваної постанови оприлюднено 03.12.2021), а тому строк на її оскарження закінчився 22.12.2021.

Касаційну скаргу подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 18.02.2022, тобто, з пропуском строку на її оскарження.

Водночас повний текст постанови скаржником отримано 13.12.2021, а тому строк на її оскарження закінчився 04.01.2022, отже відповідний строк скаржником також пропущено.

Слід зазначити, що посилання скаржника на запровадження карантинних обмежень, у зв`язку з чим на підприємстві скаржника встановлено продовження періоду карантину колегією суддів оцінюються критично, оскільки роботи судів щодо здійснення правосуддя не було обмежено, як не було припинено роботи поштових операторів в Україні, що давало змогу подати касаційну скаргу вчасно.

Отже, саме лише посилання скаржника на запровадження карантинних заходів не дає підстав Суду для визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними.

При цьому, посилання скаржника на залучення максимальної кількості кадрового ресурсу, зокрема у сфері правового забезпечення на відновлення порушеного права, а саме повернення вилученого майна не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки вони стосуються причин щодо виконання представниками професійних обов`язків та зводяться до внутрішньої організації роботи підприємства, діяльності структурних підрозділів, тобто мають суб`єктивний характер і не свідчать про об`єктивну неможливість вчинити відповідну процесуальну дію в межах встановлених законом строків.

Таким чином, обставини, на які посилається скаржник у заяві про усунення недоліків, зводяться до порушення останнім вимог процесуального законодавства, а причини подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження постанови залежали виключно від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно непереборних обставин.

Можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, суд має вказати підстави поновлення строку, і такі підстави мають бути об`єктивними і не можуть залежати від суб`єктивних чинників, якими керувався скаржник, та які призвели до пропуску строку на касаційне оскарження в даному випадку.

Наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку щодо пропуску строку касаційного оскарження з поважних причин, проте у даному випадку Судом таких об`єктивних перешкод установлено не було, у зв`язку з чим наведені у клопотанні підстави визнаються неповажними.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Пунктом 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням наведеного, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/21700/17 за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 та рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2021 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки наведені в клопотанні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 234, 235, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» від 02.02.2022 ВИХ. 690-СК-631-0222 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 та рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2021 у справі № 910/21700/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді І. В. Картере

В. Я. Погребняк