ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" травня 2022 р. Справа № 924/693/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" м. Київ

до ОСОБА_1 Хмельницька область Шепетівський район с.Коськів

про стягнення 10176,51 грн.

Представники сторін:

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

встановив: Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 10176,51 грн., з яких 2876,73 грн. заборгованості за кредитом, 6975,90 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 323,88 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та 3709,13 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем не було виконано обов`язок зі сплати заборгованості у строк, визначений договором банківського обслуговування б/н від 15.05.2013. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. ст. 51,52,598-609 ЦК України, ст. ст. 128,173, 202-208 ГК України.

Ухвалами суду від 07.07.2021, 22.07.2021, 01.11.2021, 04.01.2022, 05.04.2022 Господарський суд звертався з запитами щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 , Хмельницька область, Шепетівський район, с. Коськів, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 р.

18.04.2022 Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області надала інформацію про реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

26.12.2019р. відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак згідно положень ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Ухвалою суду від 07.07.2021 зобов`язано Відділ реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Шепетівської міської ради надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , Хмельницька область, Шепетівський район, с.Коськів, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Листом (вх.№05-22/6212/21 від 21.07.2021) Шепетівська міська рада повідомила про відсутність інформації щодо реєстрації місця проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , Хмельницька область, Шепетівський район, с.Коськів, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 22.07.2021 постановлено звернутися до Коськівської сільської ради та об`єднаної територіальної громади Віньковецької сільської ради із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 , Хмельницька область, Шепетівський район, с.Коськів , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, Затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 р.

28.07.2021 отримано ухвалу від 22.07.2021 Сільською радою та Об`єднаною територіальною громадою Віньковецької сільської ради, проте інформацію останні не надали.

Ухвалами суду від 01.11.2021, 04.01.2022, 05.04.2022 Господарський суд звернувся до Коськівської сільської ради та об`єднаної територіальної громади Віньковецької сільської ради із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 , Хмельницька область, Шепетівський район, с.Коськів, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, Затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 р.

18.04.2022 Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області надала інформацію про реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 21.04.2022р. відкрито провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" м. Київ до ОСОБА_1 Хмельницька область Шепетівський район с.Коськів про стягнення 10176,51 грн., для її розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 09:30 год. 10 травня 2022 р.

Відповідач у відзиві на позов просить у задоволенні позову відмовити. Звертає увагу на те, що під час підписання "Заяви про відкриття поточного рахунку" кредитодавець з умовами договору та тарифами банку його не ознайомлював. Підписана відповідачем заява не містила умов про проценти за користування кредитом, пеню, комісію та інші істотні умови договору.

Вважає, що наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить доказів, що саме цей зміст був актуальним під час укладання договору, оскільки не має підпису іншої сторони договору та може змінюватись банком за його бажанням в односторонньому порядку.

Стверджує, що витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, відповідач просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності за вимогами позивача. В обґрунтування посилається на те, що відповідно до умов 3.18.4.1.3, починаючи з 91-го дня після закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості цим днем є 02.09.2014р.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

15.05.2013р. фізичною особою-підприємцем Данчевським Сергієм Йосиповичем підписано заяву про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 . Підписавши вказану заяву, відповідач погодився із Умовами і правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті http://privatbank.ua. Підписавши дану заяву, відповідач виразив свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з даною заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 15.05.2013р.

Відповідно до умов зазначеного договору, відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг»).

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.18.1.3. Умов - кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до 3.18.1.8 Умов - Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - Угода).

Згідно п. 3.18.1.6. Умов ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановленні засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Свої зобов`язання за договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 24000,00 грн.

Відповідно до розділу 3.18.4 Умов, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Порядок розрахунку відсотків:

- за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1 Умов).

- при необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (п.3.18.4.1.2 Умов).

- у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.3 Умов).

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.18.4.1.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. (п.3.18.4.9).

Пунктом 3.18.4.4 Умов визначено розмір винагороди за використання ліміту, яку позичальник сплачує Банку 1-го числа кожного місяця.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.(3.18.18).

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов - Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до довідки від 17.06.2021р. про розміри встановлених кредитних лімітів, виданої клієнту ОСОБА_1 , розмір ліміту складає: 15.05.2013р. 15000,00 грн., 21.06.2013р. 22000,00 грн., 23.10.2013р. 24000,00 грн., 01.03.2014р. - 24000,00 грн., 02.03.2014р. 0 грн., 23.06.2014р. 3400,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.05.2013р., укладеного між АТ КБ „ПриватБанк та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 08.06.2021р. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 29338,84 грн., яка складається 2876,73 грн. заборгованості за кредитом, 6975,90 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 15777,08 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та 3709,13 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Відповідно до банківської виписки з 15.05.2013р. по 08.06.2021р. по рахунку № НОМЕР_4 ОСОБА_1 вихідний залишок (актив) складав 0,00 грн.

Відповідно до банківської виписки з 15.05.2013р. по 08.06.2021р. по рахунку № НОМЕР_5 ОСОБА_1 вихідний залишок (актив) складав 0,00 грн.

Відповідно до банківської виписки з 15.05.2013р. по 08.06.2021р. по рахунку № НОМЕР_6 ОСОБА_1 вихідний залишок (актив) складав - 2876,73 грн.

Відповідно до банківської виписки з 15.05.2013р. по 08.06.2021р. по рахунку № НОМЕР_7 ОСОБА_1 вихідний залишок (актив) складав 0,00 грн.

Відповідно до банківської виписки з 15.05.2013р. по 08.06.2021р. по рахунку № НОМЕР_8 ОСОБА_1 вихідний залишок (актив) складав - 3709,13 грн.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.12.2019р. внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Данчевським Сергієм Йосиповичем.

Позивач, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору №б/н від 15.05.13р., звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 10176,51 грн., з яких 2876,73 грн. заборгованості за кредитом, 6975,90 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 323,88 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та 3709,13 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

В силу ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Приписами ч.ч. 3,4 ст. 18 вищевказаного Закону визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Отже, договір, укладений в електронній формі, має таку ж юридичну силу як і договір, укладений в паперовій формі.

В силу ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2013р. фізичною особою-підприємцем Данчевським Сергієм Йосиповичем підписано заяву про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 . Підписавши вказану заяву, відповідач погодився із Умовами і правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті http://privatbank.ua. Підписавши дану заяву, відповідач виразив свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з даною заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 15.05.2013р.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем було надано відповідачу кредитні кошти, внаслідок неповернення яких у відповідача виникла заборгованість в сумі 2876,73 грн. Вказане підтверджується випискою по рахунку відповідача за період з 15.05.2013р. по 08.06.2021р.

Доказів повернення вказаних коштів матеріали справи не містять. Отже, позивачем обґрунтовано заявлено дану суму до стягнення.

Як вбачається з довідки №30515НММКS0D7 від 17.06.2021р. позивач встановив відповідачу кредитні ліміти та їх зміни: 15.05.2013р. 15000,00 грн., 21.06.2013р. 22000,00 грн., 23.10.2013р. 24000,00 грн., 01.03.2014р. - 24000,00 грн., 02.03.2014р. 0 грн., 23.06.2014р. 3400,00 грн.

Наявні в матеріалах справи виписки по рахунку Данчевського С.Й. за період з 15.05.2013р. по 08.06.2021р. свідчать про те, що відповідач використав кредитний ліміт допустивши виникнення заборгованості в сумі 2876,73 грн, що була віднесена позивачем до простроченої заборгованості.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 6975,90 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 323,88 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (за період з 01.10.2014 по 01.04.2015), 3709,13 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, суд зазначає таке.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору комісії і проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як свідчать матеріали справи, у заяві відповідача про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 15.05.2013р. процентна ставка не зазначена, як не зазначено розміру комісії за користування кредитом.

Крім того, у вказаній заяві, підписаною сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом і пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилався на Витяг з Умов та правил користування банківськими послугами, розміщеними на сайті: www.pb.ua як невід`ємну частину спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, про відкриття рахунку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо комісії за користування кредитом, щодо сплати неустойки (пені), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що Витяг з Умов та правил користування банківськими послугами, який міститься в матеріалах даної справи, не може беззаперечного свідчити про погодження останнього відповідачем, оскільки не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15.05.2013р. шляхом підписання заяви.

Окрім того, суд зазначає, що за відсутності в заяві домовленості сторін про сплату відсотків та комісії за користування кредитними коштами та пені за несвоєчасне погашення кредиту наданий банком Витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, окрім цього, на переконання суду, Умови, на які посилається позивач, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору ані щодо будь-яких встановлених ними нових Умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, ані щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії за користування кредитом, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17.

Одночасно, за змістом ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладені висновки та обставини справи, господарський суд зазначає про необґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Оскільки, сторонами в договорі не було передбачено розміру заборгованості по процентам за користування кредитом, комісії та пені, а законом їх розмір для такого виду зобов`язань не передбачений, суд дійшов висновку у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6975,90грн., 323,88грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 3709,13грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом відмовити.

Суд враховує, що до юрисдикції господарських судів щодо розгляду за пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України у редакції з 15.12.2017р. відносяться спори, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, яку раніше здійснювала зазначена фізична особа, зареєстрована підприємцем.

Аналогічна правова позиція наведена в пункті 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі №338/180/17.

У випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічна правова позиція наведена в пункті 4.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019р. у справі №910/8729/18.

Як вже зазначалось, судом встановлено, що позивачем правомірно заявлено позов до фізичної особи ОСОБА_1 , оскільки тільки 26.12.2019р. відповідачем була припинена господарська діяльність, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, відповідачем було заявлено про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність визначена статтею 257 ЦК України та встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З наведених вище положень законодавства та підстав виникнення та змісту прав та обов`язків сторін у спірних правовідносинах вбачається, що за розрахунком заборгованість виникла від 02.09.2014р., в свою чергу позивач звернувся до суду 07.07.2021р.

У п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Беручи до уваги, що позивач звернувся з позовом до суду 07.07.2021р., а заборгованість нарахована відповідачу станом на 02.09.2014р. (позивачем подано позовну заяву до поштового відділення 05.07.2021р.), суд доходить висновку про пропуск позивачем встановленого законодавством трирічного строку позовної давності.

Виходячи з вищенаведених обставин справи та законодавчих норм, суд доходить висновку про відмову у позові в повному обсязі.

З огляду на відмову в позові, витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" м. Київ до ОСОБА_1 Хмельницька область Шепетівський район с.Коськів про стягнення 10176,51 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 18.05.2022р.

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. 4 прим.: 1 до справи, 2 позивачу (01001, м. Київ, вул.Грушевського, буд.1Д), 3 представнику позивача Савіхіній А.М. (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50), 4- відповідачу ( АДРЕСА_1 ).

Всім рек. з пов. про вруч.