ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022м. ДніпроСправа № 904/764/22

за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу у сумі 34 282,70 грн.

Суддя Бажанова Ю.А.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на свою користь 34 282,70 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у вересні 2021 року, 16 112,38 грн. судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасною доставкою відповідачем вантажів у вересні 2021 року за залізничними накладеними №№ 43306786, 43306794, 43306828, 43306836, 45525854, 45602182, 45617396, 45637899, 45626884, 45922309, 45738531, 41057712, 41057720, 38295960, 38296257, 46027348, 46027421, 46027454, 46027504, 46027546, 46027678, 46109120, 50369461, 46027363, 46027405, 50541739, 50541762, 50541804, 50542083, 38195640, 38296265, 40906026, 40906034, 45807674, 46117750, 46142071, 46142097, 46142121, 46142147, 46142170, 46142188, 46142196, 46142212, 46142261, 46142279, 46145447, 46145454, 46145488, 46157228, 46157236, 46157244, 46157251, 46157269, 46157277, 50153725. Позивач зазначає, що згідно зі змістом залізничних накладних вагони із вантажем були доставлені відповідачем на адресу позивача із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, а тому відповідач є таким, що прострочив свої зобов`язання з поставки товару, у зв`язку з чим сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу складає 34 282,70грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

13.04.2022 від Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" надійшла заява щодо витрат на професійну правничу допомогу, в якій позивач повідомив, що заява про стягнення судових витрат буде подана протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі відповідно до вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

09.05.2022 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за накладною №38296265 позивачем надлишково заявлено 407,82 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, то відповідач просить господарський суд врахувати, що позивач постійно звертається з ідентичними позовними заявами до відповідача, в яких змінюються лише номери залізничних накладних і вагонів та користується при цьому послугами АО "Всеукраїнська Адвокатська допомога", тому просить зменшити розмір витрат на адвоката до 2 000,00 грн.

У відзиві на позов відповідач просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву, посилаючись на введення в Україні воєнного стану, перебування відповідача в стані простою, наявність постійних повітряних тривог, що утруднило подання відзиву на позов вчасно.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2022 у справі 904/764/22 відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовом протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2022 у справі №904/764/22 отримано відповідачем 13.04.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №441, таким чином, станом на 04.05.2022 (дата направлення відзиву на адресу суду згідно із поштовим штемпелем), відзив на позов подано із пропущенням строку.

Відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведені відповідачем у клопотанні обґрунтування причин пропуску строку на подання відзиву на позов, зокрема, обставини, що строк подання відзиву на позов припав на час воєнного стану в Україні, господарський суд вважає за можливе продовжити відповідачу строк на подання відзиву на позов та прийняти відзив на позов, який надійшов на адресу Господарського суду Дніпропетровської області 09.05.2022 (направлений на адресу суду 04.05.2022).

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану, господарським судом застосовано принцип розумного строку тривалості провадження для надання можливості обом учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, що є необхідним заходом дотримання таких засад господарського судочинства як змагальність сторін та рівність учасників процесу під час розгляду даної справи. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами при розгляді справ як джерело права.

Господарським судом також враховано подання відповідачем відзиву лише 04.05.2022 (надійшов до суду 09.05.2022).

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини здійснення відповідачем доставки вантажу позивачу, строки доставки, наявність / відсутність порушення строків доставки вантажу.

У вересні 2021 року Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до станції призначення Рядова та Терни Придніпровської залізниці здійснено перевезення вантажу одержувач - Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Перевезення оформлені наступними залізничними накладними: №№ 43306786, 43306794, 43306828, 43306836, 45525854, 45602182, 45617396, 45637899, 45626884, 45922309, 45738531, 41057712, 41057720, 38295960, 38296257, 46027348, 46027421, 46027454, 46027504, 46027546, 46027678, 46109120, 50369461, 46027363, 46027405, 50541739, 50541762, 50541804, 50542083, 38195640, 38296265, 40906026, 40906034, 45807674, 46117750, 46142071, 46142097, 46142121, 46142147, 46142170, 46142188, 46142196, 46142212, 46142261, 46142279, 46145447, 46145454, 46145488, 46157228, 46157236, 46157244, 46157251, 46157269, 46157277, 50153725.

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на зазначених залізничних накладних.

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" посилається на допущене Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" прострочення термінів доставки вантажів, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України, просить суд стягнути штраф у сумі 34 282,70 грн., що і є причиною спору.

Предметом спору є стягнення штрафу за прострочення доставки вантажів у сумі 34 282,70 грн.

Згідно зі статтею 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Підпунктом 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №457 від 06.04.1998 (надалі Статут залізниць України) визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту залізниць України). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту залізниць України).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08.06.2011) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503, а також статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна, згідно з вказаними Правилами, може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу.

За приписом частини першої статті 313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниць України зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (положення аналогічного змісту закріплене в п. 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу передбачено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням. Відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

За змістом пункту 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, пунктом 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу встановлено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу: на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу; у разі переадресування вантажів.

Згідно з пунктом 2.9 цих Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Відповідно до пункту 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083, оформлення видачі вантажу, що прибув з електронною накладною (із накладенням електронного цифрового підпису), здійснюється згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 18 червня 2011 року №138) (далі - Правила оформлення перевізних документів). При цьому в разі потреби накладна видається одержувачу в паперовому вигляді.

Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів визначено порядок оформлення залізничної накладної. Зокрема, графи залізничної накладної повинні містити таку інформацію:

- графа 49 "Відмітки залізниці" відомості щодо складання актів із зазначенням станції, яка склала акт; причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість затримки (графа заповнюється залізницею);

- графа 51 "Календарний штемпель прибуття вантажу" - календарний штемпель прибуття вантажу на станцію призначення проставляється в паперовій накладній, в електронній накладній зазначається дата прибуття (графа заповнюється залізницею);

- графа 52 "Календарний штемпель видачі вантажу" - Календарний штемпель з датою видачі вантажу на станції призначення проставляється в паперовій накладній, в електронній накладній зазначається дата видачі (графа заповнюється залізницею).

Статтею 130 Статуту залізниць України встановлено, що належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Згідно з нормами статті 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

При цьому, слід зауважити, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.09.2018 у справі №905/64/18.

Приписом статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 116 Статуту залізниць України залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, лише якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Матеріалами справи підтверджується, що у вересні 2021 року на адресу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (одержувача) надійшли вантажі (в тому числі порожні вагони, що перевозяться на власних осях) за залізничними накладними №№ 43306786, 43306794, 43306828, 43306836, 45525854, 45602182, 45617396, 45637899, 45626884, 45922309, 45738531, 41057712, 41057720, 38295960, 38296257, 46027348, 46027421, 46027454, 46027504, 46027546, 46027678, 46109120, 50369461, 46027363, 46027405, 50541739, 50541762, 50541804, 50542083, 38195640, 38296265, 40906026, 40906034, 45807674, 46117750, 46142071, 46142097, 46142121, 46142147, 46142170, 46142188, 46142196, 46142212, 46142261, 46142279, 46145447, 46145454, 46145488, 46157228, 46157236, 46157244, 46157251, 46157269, 46157277, 50153725.

Календарними штемпелями на зазначених вище накладних підтверджується, що вантажі доставлено одержувачу із порушенням встановлених термінів доставки, які визначені в статті 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" дотримано вимоги статті 136 Статуту залізниць України, якими встановлюється можливість подання позовів до залізниць у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, зокрема, від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу (пункт "д" абзацу 2 статті 134 Статуту залізниць України).

Дослідивши розрахунок штрафу, здійснений Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", господарський суд вважає його правильним в частині нарахування штрафу за прострочення доставки вантажів у сумі 34 282,70 грн.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" не погоджується із сумою нарахованого штрафу за накладною №38296265 та зазначає, що позивачем надлишково заявлено 407,82 грн., при цьому відповідачем наданий акт-розрахунок за накладною №38296265, згідно з яким, за розрахунком відповідача, розмір штрафу складає 815,68 грн., тобто відповідач погоджується зі штрафом за вказаною накладною в розмірі 20%.

Між тим, господарський суд не погоджується із таким розрахунком відповідача з таких підстав.

Як вбачається із залізничної накладної №38296265 дата відправки вантажу 04.09.2021, відстань становить 882 км, тобто вантаж має бути доставлений 10.09.2021, а фактично доставлений 19.09.2021, тобто про строчка доставки вантажу складає 9 діб. Водночас, в графі 49 вказаної залізничної накладної міститься відмітка залізниці про збільшення терміну доставки вантажу на 3 доби (акт від 18.09.2021 №2260) та на 2 доби (акт від 18.09.2021 №37107), тобто з урахування термінів збільшення строку доставки вантажу прострочення доставки вантажу склало 4 доби, тому за приписами статті 116 Статуту залізниця сплачує одержувачу штраф у розмірі 30 відсотків провізної плати, як і нараховано позивачем.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 34 282,70 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 34 282,70 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

За положеннями частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В позовній заяві позивачем вказано, що судові витрати, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи складаються із витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн. та витрат на професійну (правничу) допомогу, що попередньо на момент подання позову складають 13 631,38 грн. При цьому позивачем у заяві щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначено, що заява про стягнення судових витрат буде подана протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі відповідно до вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем не подані на час ухвалення рішення докази понесення витрат на правничу допомогу, господарський суд при ухваленні рішення не здійснює розподіл витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу у сумі 34 282,70 грн. задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код: 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (місце реєстрації: 50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг; ідентифікаційний код: 00191023) 34 282,70 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, 2 481,00 грн. витрати по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.05.2022

Суддя Ю.А. Бажанова