ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2022 р. Справа№ 910/13825/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Владимиренко С.В.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007"

на рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2021 р.

у справі № 910/13825/21 (суддя - Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудпостач"

про стягнення 45679,04 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудпостач" про стягнення 45679,04 грн попередньої оплати за договором поставки № ЄЧ 0624-1 від 23.06.2021 р.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору свої зобов`язання щодо своєчасної поставки товару не виконав, внаслідок чого у нього виник обов`язок повернути сплачену позивачем попередню оплату.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.11.2021 р. у справі № 910/13825/21 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007".

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить оскаржуване рішення суду скасувати повністю, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

У поданій апеляційній скарзі позивач зазначає, що він не підписував видаткову накладну, а наявна у матеріалах справи видаткова накладна № Є-3006-002 від 30.06.2021 р. є підробленою, тому відсутні правові підстави вважати, що відповідачем було здійснено поставку товару.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007" у справі № 910/13825/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2022 р. задоволено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2021 р., поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007" зазначений строк, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/13825/21, вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України та зупинено дію рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2021 р. у справі № 910/13825/21.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

23.06.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євробудпостач" (далі - постачальник) було укладено договір поставки № ЄЧ 0624-1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язаний передати у власність, а позивач прийняти та оплатити на умовах, викладених в даному договорі, металопрокат (далі - товар), асортимент, кількість та ціна якого вказані у рахунках-фактурах, оформлених як додатки до даного договору, які є його невід`ємними частинами.

Згідно з п. 2.2 договору кількість кожної партії товару узгоджується сторонами в рахунках-фактурах до договору. З моменту прийняття та оплати покупцем рахунку-фактури партія товару вважається узгодженою між сторонами.

Як передбачено п. 3.4 договору, оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 100 % передплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом двох банківських днів з моменту направлення рахунку до даного договору поставки.

За п. 3.6 договору датою оплати вартості товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

У відповідності до п. 4.2 договору строк поставки товару - протягом 10 робочих днів після 100 % передоплати.

Згідно з п. 4.4 договору датою поставки товару вважається дата отримання товару покупцем або третьої особою (перевізником) на складі постачальника, вказана у видатковій накладній.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що товар приймається покупцем відповідно до видаткової накладної. Покупець зобов`язаний надати довіреність на отримання матеріальних цінностей.

Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2022 р., а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами (п. 10.1 договору).

На виконання умов укладеного договору, на підставі рахунку відповідача № 1166 від 23.06.2021 р. позивачем було здійснено попередню оплату в сумі 45679,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.06.2021 р. № 102.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, не здійснив поставку товару, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок повернути сплачену позивачем попередню оплату у розмірі 45679,04 грн.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було здійснено поставку товару 30.06.2021 р., що підтверджується видатковою накладною № Є-3006-002, яка підписана обома сторонами без зауважень та скріплена відбитками їх печаток.

Відповідно до вказаної видаткової накладної відповідачем здійснено на користь позивача поставку товару за укладеним між сторонами договором на підставі рахунку відповідача від 23.06.2021 р. № 1166 на суму 45679,04 грн.

Крім цього, у матеріалах справи міститься довіреність Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал 2007» № 2 від 29.06.2021 р. на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудпостач» цінностей за рахунком-фактурою № 1166 від 23.06.2021 р.

Вказана довіреність підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал 2007» та скріплена печаткою останнього.

Підсумовуючи викладене, а також те, що матеріалами справи підтверджується факт здійснення відповідачем поставки у строк, передбачений умовами укладеного договору, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 45679,04 грн попередньої оплати за договором поставки № ЄЧ 0624-1 від 23.06.2021 р. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Доводи скаржника про те, що відповідач не підписував видаткову накладну № Є-3006-002 від 30.06.2021 р., колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Як передбачено п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р. (далі - положення), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього положення.

За п. п. 2.1, 2.2 положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

У відповідності до п. 2.4 положення первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.5 положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Крім цього, відповідно до п. 64 постанови Кабінету Міністрів України № 1893 від 27.11.1998 р. "Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію", яка є обов`язковою до застосування для всіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, порядок обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство.

Відповідно до п. 65 вказаної постанови особи, які персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій.

Отже, особи, які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства, призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки.

Таким чином, позивач як суб`єкт господарювання, несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема при засвідченні видаткової накладної № Є-3006-002 від 30.06.2021 р.

При цьому, у матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про обставини втрати печатки Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007", її підробку чи інше незаконне використання цієї печатки третіми особами всупереч волі позивача, тому відтиск печатки підприємства, наявний на первинних документах, є свідченням отримання поставленого товару на загальну суму 45679,04 грн.

Щодо інших аргументів сторін, колегія суддів зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовуючи свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського м. Києва від 25.11.2021 р. у справі № 910/13825/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського м. Києва від 25.11.2021 р. у справі № 910/13825/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2021 р. у справі № 910/13825/21.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.В. Владимиренко

В.В.Андрієнко