ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" травня 2022 р. Cправа № 902/867/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича,

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, 21021)

до: Вінницького кооперативного інституту (вул. Академіка Янгеля, буд. 59, м. Вінниця, 21009)

про стягнення штрафних санкцій

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 05/ПП/515 від 20.08.2021 Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" з вимогами до Вінницького кооперативного інституту про стягнення 430 158,30 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 31.08.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/867/21 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 23.09.2021.

Ухвалою суду від 23.09.2021 відкладено підготовче засідання на 21.10.2021.

19.10.2021 до суду подано відзив на позовну заяву № б/н від 19.10.2021 (вх. № 01-34/9341/21) за підписом представника відповідача - адвоката Мілованова А.В.

Цією ж датою до суду подано заяву № б/н від 19.10.2021 (вх. № 01-34/9343/21) за підписом представника відповідача - адвоката Мілованова А.В. про застосування строку спеціальної позовної давності.

За результатами судового засідання 21.10.2021 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 21.10.2021 про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву, продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 29.11.2021.

27.10.2021 до суду подано заяву б/н від 23.10.2021 (вх. № 01-34/9579/21) за підписом представника відповідача - адвоката Мілованова А.В. про поновлення пропущеного строку, в прохальній частині якої представник просив поновити пропущений строк для вчинення процесуальних дій у справі, прийняти до розгляду відзив на позовну заяву з додатками, прийняти до розгляду заяву про застосування строку спеціальної позовної давності.

У визначену судом дату (29.12.2021) судове засідання у даній справі не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Матвійчука В.В. на лікарняному, за закінченням якого ухвалою суду від 20.12.2021 підготовче засідання призначено на 18.01.2022, про що учасників справи повідомлено в порядку визначеному ст.ст. 120, 121 Господарського процесуального кодексу України. Одночасно судом розглянуто заяву відповідача б/н від 23.10.2021 про поновлення пропущеного строку, за результатами чого задоволено заяву, поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву б/н від 19.10.2021 і заяви про застосування строку позовної давності б/н від 19.10.2021 прийнявши їх до розгляду.

При розгляді справи 18.01.2022 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 26.01.2022, про що постановлено протокольну ухвалу.

Виконавши завдання підготовчого провадження, суд 26.01.2022 закрив підготовче провадження та за згодою учасників справи перейшов до розгляду справи по суті в судовому засіданні 26.01.2022, оголосив перерву в судовому засіданні до 24.02.2022, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

При розгляді справи по суті 24.02.2022 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 25.02.2022.

У визначену судом дату 25.02.2022 судове засідання не відбулось, у зв`язку з чим ухвалою суду від 25.02.2022 розгляд справи по суті призначено на 05.04.2022.

За результатами судового засідання 05.04.2022, суд, за клопотанням представника відповідача, розгляд справи по суті відклав на 12.05.2022, про що постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 05.04.2022 .

Про дату, час та місце наступного судового засідання представника позивача повідомлено під розписку, яку долучено до матеріалів справи. Відповідача повідомлено ухвалою від 05.04.2022, яка направлена на адресу електронної пошти його представника.

На визначену судом представники сторін не з`явились.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника позивача.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи на день розгляду справи від сторін до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що сторін належним чином було повідомлено про дане судове засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 12.05.2022 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на укладення 01.10.2013 між Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», як Постачальником, та Вінницьким кооперативним інститутом, як Споживачем договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді за №932, відповідно до умов якого Постачальник взяв на себе зобов`язання продавати та постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в договірних обсягах та з параметрами теплоносія на вході мереж Споживача, які відповідають температурному графіку теплової мережі, а Споживач зобов`язувався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в передбачені Договором терміни (Розділ 1 Договору).

Відповідно до п.3.2.24. Договору Споживач несе повну відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію власних теплових мереж та теплоспоживаючого обладнання, починаючи від межі балансової належності.

Пунктом 7.3.3. Договору Сторони визначили, що Споживач несе відповідальність за зрив, пошкодження пломб, встановлених Постачальником у вигляді штрафу у розмірі 5-ти кратної вартості (включаючи тарифну) теплової енергії, що могла бути спожита з моменту останньої перевірки Постачальником.

Позивач зазначає, що уповноваженими представниками Підприємства 25.05.2020 було здійснено вихід на обстеження гуртожитку Споживача по вул. Академіка Янгеля, буд. 63 на предмет заходів, які необхідно виконати по підготовці до опалювального періоду 2020-2021 рр.

Проте Споживачем не було надано можливості доступу до системи теплоспоживання для технічного огляду, що зафіксовано у Акті №2416 від 25.05.2020, чим порушено один із основних обов`язків споживача теплової енергії: забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання, вузлів обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації, за умови пред`явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов`язків.

Одночасно із складанням вищезазначеного Акта №2416 Споживачу було видано припис: «надати доступ до теплового обладнання та обстеження гуртожитку по вул. Академіка Янгеля, 63 представником КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» для виконання службових обов`язків» із терміном виконання на 01.06.2020.

01.06.2020 уповноваженим представником Підприємства сумісно із уповноваженим представником ВКІ було проведено обстеження гуртожитку Споживача по вул. Академіка Янгеля, буд. 63 на предмет заходів, які необхідно виконати по підготовці до опалювального періоду 2020-2021 рр.

За результатами обстеження було виявлено порушення п.3.2.3. Договору, п.40 Правил №1198 та складено Акт №2418 із наступними зауваженнями:

«- порушено пломбування датчика температури на подаючому трубопроводі теплоносія теплового лічильника типу Infocal-5 №164704Y152 (розірвано мідний дріт) та можливо зняття датчика»;

«- відсутня можливість зняття архівних даних роботи теплового лічильника №164704Y152 типу Infocal-5 в електронному вигляді та перевірки відповідного та сталого обліку споживання теплової енергії на опалення будівлі гуртожитку по вул. Янгеля, 63»;

«- вузол обліку теплової енергії знято з обліку до проведення додаткового опломбування».

Також Споживачу видано припис про усунення виявлених зауважень із зазначенням терміну їх виконання:

« 1. Сплатити заборгованість перед КП ВМР «ВМТЕ» за порушення пломбування на датчику температури (ТІ) подаючого трубопроводу) - по 08.06.2020.

2.Звернутися письмово до КП ВМР «ВМТЕ» щодо пломбування датчика температури ТІ на лічильнику теплової енергії №164704Y152 та вузла приладу обліку теплової енергії - по 15.07.2020.

3.Надати архівні дані роботи теплового лічильника (зазначеного вище) за минулий опалювальний період - по 08.06.2020.

У разі неможливості зняття архівних даних з теплового лічильника, провести заміну лічильника на відповідний, з можливістю зняття та контролю показників - по 15.07.2020».

Вказане порушення було виявлено в присутності уповноваженого представника Споживача - завідувача господарського відділу Шконді В.Д. та зафіксовано в Акті про порушення №2418 від 01.06.2020, який підписаний з боку КП ВМР «ВМТЕ» уповноваженим представником - провідним інженером з якості Себестіянським В.И. Уповноважений представник Споживача від підписання Акту відмовився, про що зазначено в Акті №2418 від 01.06.2020.

На підставі вказаного Акта №2418 від 01.06.2020, та керуючись п.7.3.3. Договору, Постачальником було нараховано Споживачу штраф на суму 430 158,30 грн.

Листом від 16.06.2020 за вих.№21/1568/1 Споживача було повідомлено про необхідність оплати штрафу за порушення умов договору та виставлено додатковий рахунок №0046 від 16.06.2020 по Акту № 2418 на суму 430 158,30 грн.

У відповіді, що надійшла позивачу 03.07.2020, відповідач повідомив про відмову від оплати вищезазначеного штрафу.

За доводами позивача, станом на 09.08.2021 відповідачем не сплачено розміру штрафу, що і стало підставою звернення до суду з відповідним позовом для стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Відповідач у відзиві заперечує проти позову. Суть заперечень зводиться до того, що зірвана пломба була виявлена начебто під час обстеження представниками КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» 01.06.2020. Про це позивач вказав в листі від 16.06.2020 № 21/1568/1. В абзаці четвертому зазначеного листа вказується про те, що: «З огляду на вищевикладене, з моменту останнього обстеження ВКІ представником КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» 27 лютого 2020 року по 07.03.2020 року (закінчення опалювального періоду 2019-2020 рр..) гуртожитком ВКІ відповідно до приєднаного навантаження та температури зовнішнього повітря могла бути спожита теплова енергія в кількості 62,806 Гкал (з урахування переданих показників 17,294 Гкал), що в грошовому еквіваленті становить 430 158,30 грн.»

З огляду на наведене, відповідач зауважує на тому, що позивачем не надано доказів використання відповідачем теплової енергії у визначеній позивачем кількості, а доводи останнього ґрунтуються виключно на припущеннях.

Крім того відповідач вказує, що діючим законодавством відповідальність споживача за порушення пломбування у вигляді сплати 5-ти кратному розмірі вартості теплової енергії, що могла бути спожита з моменту останньої перевірки Постачальником не передбачена.

Також відповідач не погоджується з періодом розрахунку, посилаючись на те, що позивачем проведено нарахування вартості спожитої теплової енергії за період з дати останнього обстеження - 27.02.2020 по 01.06.2020 (дата складання Акту). Водночас, послуги з теплопостачання у зв`язку із закінчення опалювального сезону не надавались з 07.03.2020.

Щодо пункту 7.3.3. Договору № 932 від 01.10.2013, на підставі якого позивачем подана позовна заява до суду, відповідач вказує, що даний пункт договору не може суперечити нормам законодавства якою встановлена відповідальність та застосування штрафної санкції за роботу з пошкодженими пломбами на вузлах комерційного обліку теплової енергії у розмірі до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також відповідач, посилаючись на те, що факт зірваної пломби було встановлено начебто під час обстеження представниками КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» 01.06.2020, то строк позовної давності для стягнення штрафу, передбачений статтею 258 ЦК України закінчився. У зв`язку з цим відповідачем подано до суду заяву про застосування строків позовної давності в рамках даної справи.

Позивач в свою чергу, в поясненнях заперечує трактування відповідачем поняття штрафу, що є предметом даного спору. За доводами позивача, штраф накладений на відповідача не є неустойкою, оскільки він не відноситься до предмету договору і накладений не за порушення основного зобов`язання, а є видом відповідальності за порушення Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Закону України «Про теплопостачання» за порушення пломби на вузлі комерційного обліку теплової енергії. Тому, згідно зі ст. 257 ЦК України, позовна давність до даного спору встановлюється тривалістю у три роки.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 01.10.2013 між Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (позивач, за Договором Постачальник та Вінницьким кооперативним інститутом (відповідач, за Договором Споживач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді за №932 (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник взяв на себе зобов`язання продавати та постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в договірних обсягах та з параметрами теплоносія на вході мереж Споживача, які відповідають температурному графіку теплової мережі, а Споживач зобов`язувався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в передбачені Договором терміни.

Теплова енергія постачається Споживачеві в період опалювального сезону в обсягах згідно з додатком 1 до Договору в гарячій воді на потреби опалення (п.2.1. Договору).

У додатку 1 до Договору «Обсяги постачання теплової енергії Споживачу» визначено, що Постачальник постачає теплову енергію в приміщення Споживача за адресою: вул. Фрунзе, 63 (нова назва вулиці - Академіка Янгеля) (гуртожиток).

Згідно із п.5.1. Договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку теплової енергії.

Прилади обліку мають бути прийняті на комерційний облік Постачальником, що оформлюється відповідним актом (п.5.3. Договору).

Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає Постачальнику звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені в додатку 1 до Договору, інакше кількість спожитої теплової енергії визначається Постачальником розрахунковим шляхом без подальшого перерахунку (п.5.4. Договору).

У п.3.2.1. Договору зазначено, що Споживач зобов`язаний дотримуватися вимог діючих норм, Правил та інших законодавчих актів, що стосуються користування тепловою енергією.

Пунктом 3.2.3. Договору встановлено обов`язок Споживача зберігати обладнання, вузол обліку, прилади комерційного обліку та пломби на них в належному стані.

Згідно з п.3.2.20. Договору Споживач теплової енергії зобов`язується забезпечувати безперешкодний цілодобовий доступ представників Постачальника до теплокамер, теплопунктів, теплоспоживальних установок та вузлів обліку теплової енергії для виконання службових обов`язків.

Відповідно до п.3.2.24. Договору Споживач несе повну відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію власних теплових мереж та теплоспоживаючого обладнання, починаючи від межі балансової належності.

Межа балансової та експлуатаційної відповідальності Сторін вказана в додатку 2 до Договору і не може бути змінена в односторонньому порядку (п.5.5. Договору).

У додатку 2 до Договору Сторони визначили, що межею розподілу балансів належності відповідальності за технічний стан та експлуатацію між Постачальником та Споживачем є ТК-207/22/1.

У додатку 3 до Договору зображено схему межі поділу теплової мережі, відповідно до якої тепловий лічильник розміщено на межі експлуатаційної відповідальності Споживача.

Відповідно до п.4.1.1. Договору Постачальник має право у будь-який час перевіряти стан роботи приладів комерційного обліку та теплоспоживального обладнання Споживача.

Пунктом 4.1.2. Договору визначено право Постачальника вимагати від Споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними Споживачем під час користування тепловою енергією, відповідно до чинного законодавства у сфері теплопостачання.

Пунктом 7.3.3. Договору Сторони визначили, що Споживач несе відповідальність за зрив, пошкодження пломб, встановлених Постачальником у вигляді штрафу у розмірі 5-ти кратної вартості (включаючи тарифну) теплової енергії, що могла бути спожита з моменту останньої перевірки Постачальником.

Даний Договір набуває чинності з 01.10.2013 та діє до 31.12.2013, а в частині розрахунків - до повного їх проведення (п.11.1. Договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.11.4. Договору).

Матеріали справи не містять письмової заяви щодо припинення дії договору, тому договір є пролонгованим.

Згідно з Актом №131 від 18.10.2018 про опломбування приладу ЦО (далі - Акт №131), складеним уповноваженим представником Постачальника, було проведено опломбування приладу обліку, а саме: теплолічильника марки Infocal-5 №164704Y152, який знаходиться за адресою: вул. Академіка Янгеля, 63, та прийнято на абонентський облік.

Відповідно до Акту №131 пломби було встановлено, зокрема, на термоперетворювачі на подавальному трубопроводі №К23682184; відповідальність за збереження пломб несе Споживач.

Від Споживача вказаний Акт №131 підписано уповноваженою особою - завідувачем господарського відділу Шкондею В.Д..

25.05.2020 уповноваженими представниками КП ВМР «ВМТЕ»: провідним інженером з якості відділу з контролю якості теплової енергії служби збуту Себестіянським В.Й. та майстром служби транспортування енергії Чирвою Р.М., було здійснено вихід на обстеження гуртожитку Споживача по вул. Академіка Янгеля, буд. 63 на предмет заходів, які необхідно виконати по підготовці до опалювального періоду 2020-2021 рр.

Відповідно до Акту №2416 від 25.05.2020 Споживачем не було надано можливості доступу до системи теплоспоживання для технічного огляду, у зв`язку з чим порушуються умови ст.24 ЗУ «Про теплопостачання», за що ст. 31 цього Закону передбачена відповідальність у вигляді штрафних санкцій у розмірі до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Одночасно із складанням вищезазначеного Акта №2416 Споживачу було видано припис: «надати доступ до теплового обладнання та обстеження гуртожитку по вул. Академіка Янгеля, 63 представником КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» для виконання службових обов`язків» із терміном виконання на 01.06.2020.

01.06.2020 уповноваженим представником Постачальника сумісно із уповноваженим представником Споживача було проведено обстеження гуртожитку Споживача по вул. Академіка Янгеля, буд. 63 на предмет заходів, які необхідно виконати по підготовці до опалювального періоду 2020-2021 рр.

За результатами обстеження було виявлено порушення п.3.2.3. Договору, п.40 Правил №1198 та складено Акт №2418 із наступними зауваженнями:

- порушено пломбування датчика температури на подаючому трубопроводі теплоносія теплового лічильника типу Infocal-5 №164704Y152 (розірвано мідний дріт) та можливо зняття датчика;

- відсутня можливість зняття архівних даних роботи теплового лічильника №164704Y152 типу Infocal-5 в електронному вигляді та перевірки відповідного та сталого обліку споживання теплової енергії на опалення будівлі гуртожитку по вул. Янгеля, 63;

- вузол обліку теплової енергії знято з обліку до проведення додаткового опломбування.

Також Споживачу видано припис про усунення виявлених зауважень із зазначенням терміну їх виконання:

- Сплатити заборгованість перед КП ВМР «ВМТЕ» за порушення пломбування на датчику температури (ТІ) подаючого трубопроводу) - по 08.06.2020.

- Звернутися письмово до КП ВМР «ВМТЕ» щодо пломбування датчика температури ТІ на лічильнику теплової енергії №164704У152 та вузла приладу обліку теплової енергії - по 15.07.2020.

- Надати архівні дані роботи теплового лічильника (зазначеного вище) за минулий опалювальний період - по 08.06.2020.

- У разі неможливості зняття архівних даних з теплового лічильника, провести заміну лічильника на відповідний, з можливістю зняття та контролю показників - по 15.07.2020.

Акт про порушення №2418 від 01.06.2020 був підписаний з боку КП ВМР «ВМТЕ» уповноваженим представником - провідним інженером з якості Себестіянським В.И. Уповноважений представник Споживача - завідувач господарського відділу Шконда В.Д, що був присутній при обстеженні, від підписання Акту відмовився, про що зазначено в Акті.

На підставі Акта № 2418 від 01.06.2020 та відповідно до п. 7.3.3. Договору, Постачальником нараховано Споживачу штраф на суму 430 158,30 грн.

Розрахунок відпущеної теплової енергії об`єктом теплопостання, який не оснащений вузлом обліку теплової енергії, Постачальником розраховано відповідно до п. 2.2.4. КТМ 204 України 244-94 «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» за формулою:

Eoпал. = Qmax х 24 х Т х Ктемп. Гкал

де, Qmax - навантаження на опалення, відповідно Додатку № 1 до Договору № 932, Гкал/год;

Т - тривалість розрахункового періоду, діб;

Ктемп. - температурний коефіцієнт, який враховує фактичну температуру в розрахунковому місяці;

Ктемп. = (tвн. - tср.о)/ (tвн. - tр.о), Гкал.;

tвн. - розрахункова температура внутрішнього повітря опалювального приміщення, °С;

tр.о - розрахункова температура зовнішнього повітря для проектування опалення (-21 °С для м. Вінниця, згідно табл. 2 ДСТУ-Н Б В.1.1 - 27:2010 «Будівельна кліматологія»), °С;)

tср.о - середня температура зовнішнього повітря за розрахунковий період, °С.

Лютий 2020р. (2 дні): 0,25763 х 48год. х ((18-1,9) / (18-(-21)) = 5,1 Гкал.

Березень 2020р. (31 день): 0,25763 х 744год. х ((18-5,1) / (18-(-21)) = 63,4 Гкал.

Квітень 2020р. (6 днів): 0,25763 х 144год.х ((18-5,8) / (18-(-21)) = 11,6 Гкал.

Всього нормативне споживання теплової енергії за період з 27.02.2020 по 07.04.2020 становить 80,1 Гкал, враховуючи показники 15 Гкал (березень) та 2,294 (квітень) Гкал споживання дорівнює 62,806 Гкал, що в грошовому еквіваленті становить 86 031,66 грн. (з ПДВ), а в п`ятикратній вартості відповідно п.7.3.3. Договору (у зв`язку із самовільно зірваною пломбою) - 430 158,30 грн. (з ПДВ).

Листом №21/1568/1 від 16.06.2020 позивачем направлено на адресу відповідача Акт-припис від 01.06.2020, Акт про відпуск теплової енергії від 27.02.2020 та рахунок № 46 від 16.06.2020, з повідомленням про необхідність сплати штрафу в розмірі 430 158,30 грн за порушення умов Договору.

У відповіді на звернення позивача, відповідач висловив свою відмову від сплати штрафу. (лист № 175 від 01.07.2020)

Посилаючись на відмову відповідача від сплати розміру штрафу, позивач просить стягнути зазначений штраф в примусовому порядку.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 20 Господарського кодексу України встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами ст.509 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст.173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 ГК України). Згідно зі ст.179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Частиною 7 ст.179 ГК України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Спірні господарські правовідносини сторін виникли із укладеного ними Договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 932 від 01.10.2013, права і обов`язки сторін визначені цим договором, а також в частині, не обумовленій договором - чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. N 1198 (в їх редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг здійснюються безперервно, крім часу перерв на міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.

У відповідності до приписів ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до п.4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198 (надалі Правила № 1198) користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.

У п.7 Правил №1198 визначено, що усі системи теплопостачання і теплоспоживання повинні бути забезпечені вузлами обліку відповідно до затверджених технічних умов і проектів.

Згідно із п.5 ст.3 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» відповідальність за збереження і цілісність вузлів комерційного обліку покладається на власника (співвласників) будівлі (її частини), в якій вони встановлені, або за договором на визначену власником (співвласниками) іншу особу.

Пунктом 40 Правил №1198 визначено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема: споживач зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання; зберігати вузол обліку та пломби на ньому в належному стані; повідомляти теплопостачальну організацію про недоліки в роботі вузла обліку; вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Як встановлено судом відповідно до Акту №131 від 18.10.2018 про опломбування приладу ЦО було проведено опломбування приладу обліку Споживача, який знаходиться за адресою: вул. Академіка Янгеля, 63, та прийнято на абонентський облік. Від Споживача вказаний Акт №131 підписано уповноваженою особою - завідувачем господарського відділу Шкондею В.Д. За змістом Акту, відповідальність за збереження пломб несе Споживач.

Згідно із ст.24 ЗУ «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема: додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання, вузлів обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації, за умови пред`явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов`язків.

Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Відповідно до п.35 Правил №1198 теплопостачальна організація має право, зокрема, знімати та перевіряти покази вузла обліку відповідно до умов договору та проводити обстеження системи теплоспоживання споживача щодо виявлення споживання теплової енергії поза вузла обліку.

У п.36 Правил №1198 визначено обов`язок теплопостачальної організації, серед іншого, після закінчення опалювального періоду надавати споживачеві дані про обов`язкові обсяги робіт з підготовки власного теплового господарства до наступного опалювального періоду.

25.05.2020 уповноваженими представниками Постачальника здійснено вихід на обстеження гуртожитку Споживача по вул. Академіка Янгеля, буд. 63 на предмет заходів, які необхідно виконати по підготовці до опалювального періоду 2020-2021 рр., проте Споживачем не було надано можливості доступу до системи теплоспоживання, про що 25.05.2020 складено Акт № 2416.

Згаданим Актом № 2416 Споживачу було видано припис: «надати доступ до теплового обладнання та обстеження гуртожитку по вул. Академіка Янгеля, 63 представником КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» для виконання службових обов`язків» із терміном виконання на 01.06.2020.

01.06.2020 уповноваженим представником Постачальника сумісно із уповноваженим представником Споживача було проведено обстеження гуртожитку Споживача по вул. Академіка Янгеля, буд. 63 на предмет заходів, які необхідно виконати по підготовці до опалювального періоду 2020-2021 рр.

За результатами обстеження 01.06.2020 складено Акт №2418, відповідно до якого, з між іншого, виявлено порушення пломбування датчика температури на подаючому трубопроводі теплоносія теплового лічильника типу Infocal-5 №164704Y152 (розірвано мідний дріт) та можливо зняття датчика.

Акт про порушення №2418 від 01.06.2020 був підписаний з боку Постачальника уповноваженим представником - провідним інженером з якості Себестіянським В.И. Уповноважений представник Споживача - завідувач господарського відділу Шконда В.Д, що був присутній при обстеженні, від підписання Акту відмовився, про що свідчить зміст вказаного акту.

При цьому суд зважає на положення п. 45 Правил № 1198, за змістом якого відмова споживача від підписання акта про порушення умов договору не звільняє його від плати та вирішується в установленому порядку.

Відповідно до п. 41 Правил № 1198 споживач несе відповідальність, серед іншого, за вихід з ладу обладнання та приладів комерційного обліку теплової енергії, що входить до складу вузлів обліку, які перебувають на його балансі; технічний стан, обслуговування та експлуатацію системи теплоспоживання, що перебуває у межах його балансової належності (експлуатаційної відповідальності).

З матеріалів справи вбачається, що Акт № 2418 разом з Актом про відпуск теплової енергії від 27.02.2020 та рахунком № 46 від 16.06.2020, листом № 21/1568/1 від 16.06.2020, було надіслано на адресу відповідача.

В листі № 175 від 01.07.2020 відповідач повідомив позивача про відмову від сплати штрафу.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За змістом п. 7.3.3. Договору Споживач несе відповідальність за зрив, пошкодження пломб, встановлених Постачальником у вигляді штрафу у розмірі 5-ти кратної вартості (включаючи тарифну) теплової енергії, що могла бути спожита з моменту останньої перевірки Постачальником.

Враховуючи ту обставину, що факт порушення пломбування датчика температури на об`єкті Споживача зафіксовано в Акті № 2418 про порушення споживачем Правил користування тепловою енергією та/або умов договору, у відповідності до пункту 7.3.3. Договору, він зобов`язаний сплатити позивачу п`ятикратну вартість спожитої теплової енергії.

Нормативне споживання відповідачем теплової енергії за період з 27.02.2020 по 07.04.2020 становить 80,1 Гкал, враховуючи показники 15 Гкал (березень) та 2,294 (квітень) Гкал споживання дорівнює 62,806 Гкал, що в грошовому еквіваленті становить 86 031,66 грн. п`ятикратний розмір якої становить 430 158,30 грн.

Доказів оплати відповідачем передбаченої Договором штрафної санкції у вигляді п`ятикратної вартості спожитої теплової енергії за вказаний період матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача штрафної санкції в розмірі 430 158,30 грн є обґрунтованою.

Заперечення відповідача щодо періоду нарахування судом не беруться до уваги, позаяк не відповідають обставинам справи, оскільки розрахунок проведено з моменту останнього обстеження (27.02.2020) до закінчення опалювального сезону 2019-2020 років (07.04.2020.)

Щодо тверджень відповідача про порушення позивачем строків позовної давності з вимогою про стягнення штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Нормами статті 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства України, порушене право позивача підлягає захисту судом у разі звернення позивача за захистом протягом встановленого законом строку позовної давності з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

За встановленими обставинами справи, строк на сплату штрафу за порушення пломбування, визначений в Акті, встановлено по 08.06.2020.

Листом від 16.06.2020 позивач повідомив відповідача про необхідність сплати штрафу з виставленням відповідного рахунку на оплату № 0046 від 16.06.2020.

При цьому відповідач, в листі № 175 від 01.07.2020, відмовив в оплаті штрафу. Означений лист отримано позивачем 03.07.20220 за вхідним номером реєстрації 3095.

З наведеного слідує, що про порушення умов Договору з боку відповідача, що полягало у відмові від сплати штрафу, позивачу було відомо 03.07.2020. Відповідно останній не позбавлений був права, в межах річного строку звернутись до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Звертаючись до суду з позовом 20.08.2021 позивачем не дотримано строк позовної давності, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 430158,30 грн штрафу.

При цьому суд зауважує, що позивачем не зазначено будь-яких причин пропуску позовної давності.

Доводи позивача щодо того, що накладений на відповідача штраф не є неустойкою, оскільки він не відноситься до предмету договору і накладений не за порушення основного зобов`язання, а є видом відповідальності за порушення Закону України «Про метрологію та метрологічну дія льність» та Закону України «Про теплопостачання» за порушення пломби на вузлі комерцій ного обліку теплової енергії є хибними, оскільки заявлений останній штраф та порядок його обрахунку обумовлено Договором.

У відповідності до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч.2 ст.74 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 3 та 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Пунктами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України", аналізуючи повноту дослідження судами обставин справи, колегія суддів зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає з статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Також Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи, що позовні вимоги заявлені із спливом строку позовної давності, cуд приходить до висновку про відмову в позові в повному обсязі.

Решта доводів учасників процесу, їх пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 452,37 грн. суд покладає на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 226, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В позові відмовити.

Витрати по сплаті судового збору у справі № 902/871/21 залишити за позивачем.

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: , представника відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 23 травня 2022 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, 21021)

3 - відповідачу (вул. Академіка Янгеля, буд. 59, м. Вінниця, 21009)