РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.05.2022Справа № 910/73/22

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДХЛ Інтернешнл Україна" (вулиця Івана Мазепи, будинок 11, літера Б, місто Київ, 01010)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна архітектура міст" (провулок Бехтеревський, будинок 4, місто Київ, 04053)
простягнення 57 579 грн 48 коп.
Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "ДХЛ Інтернешнл Україна" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна архітектура міст" про стягнення 57 579 грн 48 коп. заборгованості за договором від 21.08.2019 № 21-08-19.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 57 579 грн 48 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2022 відкрито провадження у справі № 910/73/22, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Станом на 06.05.2022 відповідачем вимог ухвали суду від 20.01.2022, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі було отримано 07.02.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 184.

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасна архітектура міст" не скористалося наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.08.2019 між Приватним акціонерним товариством "ДХЛ Інтернешнл Україна" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасна архітектура міст" (відповідач, клієнт) укладено договір № 21-08-19, відповідно до умов якого клієнт замовляє і оплачує, а позивач надає послуги з міжнародних експрес перевезень та експрес перевезень в межах України, відповідно до Положень та Умов, які наведені в додатку №1 до договору.

Відповідно до пункту 2.2. договору вид охорони визначається як інспекторсько-сторожова служба охорони

Клієнт оплачує послуги за тарифами, наведеними у додатку №2 до договору. Вартість послуг, як не зазначені в додатку 2, визначаються відповідно до тарифів, що діють на момент надання відповідної послуги.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру на оплату: №IEVI14445 від 31.10.2020 на суму 57 579 грн 48 коп. за послуги перевезення/доставку відповідно до накладної №. Копії вказаних документів позивачем додано до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладені обставини та з огляду на умови договору за відсутності претензій відповідача з приводу отриманих послуг, суд вважає надані документи доказом належного виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання послуг.

29.09.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією про погашення заборгованості, відповіді на яку відповідачем надано не було.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов укладеного сторонами договору від 21.08.2019 № 21-08-19 та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 57 579 грн 48 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів відшкодування вартості послуг на суму 57 579 грн 48 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості послуг за договором від 21.08.2019 № 21-08-19 та факту наявності заборгованості за отримані послуги за період з червня до листопада у розмірі 57 579 грн 48 коп., вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна архітектура міст" (провулок Бехтеревський, будинок 4, місто Київ, 04053, ідентифікаційний код 42654390) на користь Приватного акціонерного товариства "ДХЛ Інтернешнл Україна" (вулиця Івана Мазепи, будинок 11, літера Б, місто Київ, 01010, ідентифікаційний код 22925230) 57 579 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн 48 коп. основної заборгованості та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисяч двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька