ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2022 р. Справа№ 910/7320/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 18.11.2021 (повний текст складено 29.11.2021)

у справі №910/7320/21 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери"

до Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

про стягнення 121 500,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили остаточним рішенням у справі №910/7099/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни до Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" про визнання договору суборенди недійним та стягнення коштів.

Зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі №910/7320/21.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Адвокатське об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/7320/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відновити провадження у справі, направити справу для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, судом першої інстанції не було в повному обсязі досліджено усі обставини справи.

Зокрема скаржник зазначає, що в ухвалі суду судом першої інстанції не було обґрунтовано необхідності зупинення провадження у справі, а зроблено лише загальне посилання на норму законодавства.

Також скаржник зазначає, що рішення у справі №910/7099/21 має ознаки безпідставного і протиправного, та такого що не відповідає чинному ГПК України, і відповідно в строки встановлені законодавством буде оскаржено до суду апеляційної інстанції, тому будь-які посилання на вказане рішення є передчасними та такими, що не могли бути вчинені ні сторонами по справі ні самим судом, так-як останнє не набрало законної сили.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021 апеляційну скаргу Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/7320/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів: Шаптали Є.Ю., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/7320/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7320/21.

Від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/7320/21.

Суддя Шаптала Є.Ю. перебував у відпустці з 28.12.2021 по 14.02.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/7320/21. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

10.02.2022 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Згідно з ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1,5,6,8,9,12,18,31,32,33,34 частини першої статті 255 цього кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Адвокатське об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни про стягнення 121 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань за Договором суборенди №03-4 від 05.11.2020 з внесення орендної плати за користування у період з березня по квітень 2021 року орендованим майном (квартирою), у зв`язку з чим у Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 90 000,00 грн.

Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача штрафу у загальному розмірі 31 500,00 грн., нарахованого за прострочення Фізичною особою-підприємцем Міщанин Анастасією Едуардівною своїх грошових зобов`язань.

21.05.2021 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивоване тим, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/7099/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни до Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" про визнання недійсним Договору суборенди №03-4 від 05.11.2020.

Примірник позовної заяви, поданої в межах справи №910/7099/21, долучений до клопотання про зупинення провадження у даній справі та із його змісту вбачається, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни обґрунтовані тим, що Адвокатське об`єднання "Гапоненко Роман і партнери", не набувши статусу наймача за Договором найму (оренди) №03-3 від 05.11.2020, не мало необхідного обсягу повноважень для передання такого майна в суборенду. Також із долученої до клопотання про зупинення провадження у справі №910/7320/21 копії позовної заяви Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни до Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" вбачається, що ФОП Міщанин А.Е. обґрунтовує свою вимогу про стягнення коштів з Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери", зокрема, тим, що 12.02.2021 вона звільнила орендоване за Договором суборенди №03-4 від 05.11.2020 майно (квартиру) на вимогу власників такої квартири.

Зупиняючи провадження, суд першої інстанції керувався тим, що наявне рішення суду, яким визнано недійсним Договір суборенди №03-4 від 05.11.2020, чинністю якого позивач обґрунтовує позовні вимоги у даній справі, однак вказане рішення не набрало законної сили, а в судовому засіданні 18.11.2021 представник Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" зазначив, що має намір оскаржувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2021.

Розглянувши апеляційну Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне

Відповідно до ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Із змісту пред`явлених позовних вимог слідує, що предметом розгляду є встановлення наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за Договором суборенди №03-4 від 05.11.2020 з внесення орендної плати за користування у період з березня по квітень 2021 року орендованим майном (квартирою).

У той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, предметом спору у справі №910/7099/21 є встановлення наявності чи відсутності правових підстав для визнання недійсним Договору суборенди №03-4 від 05.11.2020.

Отже, в даному випадку, справи є пов`язаними, оскільки в межах справи №910/7099/21 вирішується питання про визнання недійсним Договору суборенди №03-4 від 05.11.2020, на підставі якого позивач у даній справі просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 90 000,00 грн. та штраф у загальному розмірі 31 500,00 грн., нарахованого за прострочення Фізичною особою-підприємцем Міщанин Анастасією Едуардівною своїх грошових зобов`язань.

При цьому, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 у справі №910/7099/21 позов задоволено частково. Визнано недійсним Договір суборенди №03-4, укладений 05.11.2020 між Фізичною особою-підприємцем Міщанин Анастасією Едуардівною та Адвокатським об`єднанням "Гапоненко Роман і партнери" щодо передачі у тимчасове платне користування (суборенду) квартири АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" на користь Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 15 000,00 грн. та судовий збір в сумі 2270,00 грн. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 168,00 грн.

Однак, на момент перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного судового рішення, матеріали справи не містять доказів набрання рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 законної.

Також колегія суддів зазначає, що за умов існування спору щодо чинності Договору, та за умови набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 у справі №910/7099/21, яким визнано недійсним Договір суборенди №03-04 від 05.11.2020, укладений учасниками справи 05.11.2020, останній вважатиметься недійсним з 05.11.2020 (з моменту його вчинення), за таких умов підстава звернення до суду позивача в рамках даної справи №910/7320/21 відпаде.

Судова колегія зазначає, що переглядаючи оскаржувану ухвалу в апеляційному порядку, колегією суддів враховано положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також на те, що в господарському судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування процесу.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Зазначене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття розумності строку розгляду справи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини слід розглядати як порушення не лише з точки зору довготривалості розгляду. Занадто швидкий розгляд справи також може свідчити про порушення розумності строку її розгляду.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що зупинення провадження у даній справі є виправданим, так як зможе забезпечити ухвалення законного та справедливого рішення у справі, а також забезпечити захист прав як позивача, так і інших учасників справи, із дотриманням принципу правової визначеності та справедливості.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/7320/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/7320/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/7320/21 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/7320/21 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала