ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/1043/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура розглянув у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Невірківського ліцею Великомежиріцької сільської ради

до Приватного підприємства "Фірма "ДАН""

про визнання недійсним договору та стягнення коштів в сумі 199 850,40 грн.

секретар судового засідання: С. Коваль;

за участю представників сторін:

від позивача: Курганська О. В.;

від відповідача: не з`явився.

ОПИС СПОРУ

Невірківський ліцей Великомежиріцької сільської ради звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства "Фірма "ДАН"" про визнання недійсним договору поставки мережевого обладнання № 38 від 21.12.2019 року, укладений між Невірківським навчально виховним комплексом "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад" Корецької районної ради Рівненської області та Приватним підприємством "Фірмою "ДАН"", та стягнення 199 850,40 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.12.2019 р. між ПП "Фірма "ДАН"" та Невірківським навчально виховним комплексом "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад" Корецької районної ради Рівненської області (правонаступником якого є Невірківський ліцей Великомежиріцької сільської ради) було укладено Договір поставки мережевого обладнання № 38., за умовами якого ПП "Фірма "ДАН"" зобов`язується забезпечити постачання відповідно до умов договору ДК 021:20-3 "Мережеве обладнання" для навчального закладу: оптичний мережевий термінал GEPON NGpon E104 в кількості 1 шт., кабель ОКТ Д(1) П-1Е1-0,36ФЗ,5/0,22Н18-1 в кількості 115,5 м, анкерний затискач НоЗ(F) в кількості 4 шт., пигтейл SC 1,5m в кількості 2 шт., кабель КПП-ВП (100) 2х2х0,50 (UTP-кат.5) в кількості 0,05 км, конектор RJ45 SPT (P88U-C)5Е-С1) в кількості 8 шт., бокс-міні FOR-02 в кількості 1 шт., проходной соединитель SC-SC, защелка, кераміка в кількості 1 шт., гільзат FTTH 60мм з двома проволоками в кількості 2 шт. та роутер WiFi в кількості 1 шт. Загальна сума Договору становить 199 850,40 грн з ПДВ.

Відповідно до видаткової накладної від 24.12.2019 № РН-000013 ПП "Фірма "ДАН"" здійснило постачання для Невірківського навчально виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад" Корецької районної ради Рівненської області мережевого обладнання на загальну суму 199850,40 грн з ПДВ, в тому числі: оптичний мережевий термінал GEPON NGpon E104 в кількості 1 шт. по ціні 6000,00 грн./шт.. без ПДВ; кабель ОК Д(1) П-1Е1-0,36ФЗ,5/0,22Н18-1 в кількості 115,5 м по ціні 1316,00 грн./м без ПДВ.

Оплата за мережеве обладнання була здійснена навчальним закладом 26.12.2019 відповідно до платіжного доручення № 1 на підставі видаткової накладної від 24.12.2019 № РН-000013 по договору № 38 від 21.12.2019 р. на загальну суму 199 850,40 грн. з ПДВ.

Позивач зазначає, що Рівненською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням слідчими слідчого управління ГУ НП в Рівненській області у кримінальному провадженні № 0000017 від 31.01.2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем), ч. 1 ст. 209 КК України (легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом). В межах вказаного кримінального провадження проведено судову економічну експертизу, за результатами якої встановлено, що вартість товару переданого відповідачем навчальному закладу завищена щодо оптичного мережевого терміналу GEPON NGpon Е 104 на суму 6787,8 грн. та кабелю ОКТ- Д(1)П-1Е1-0,36ФЗ,5/0,22Н18-1 на суму 181 895,18 грн. (висновок експерта № 3.5-36/20 від 27.05.2020).

Крім того, Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти Корецької районної державної адміністрації у акті від 05.04.2021 за № 13-17-03-06/11 встановлено порушення при проведенні закупівлі мережевого обладнання, зокрема, бюджетні зобов`язання на суму 199 850,40 грн. згідно з Договором поставки мережевого обладнання № 38 від 21.12.2019 взяті з порушенням ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу, абз. 2 п. 5, абз. 1 п. 46 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, а також без погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації, чим порушено п. 13 Положення про формування та виконання Національної програми інформатизації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.1998 № 1352, п. 3 Методики визначення належності бюджетних програм до сфери інформатизації, затвердженої наказом Державного агентства з питань електронного урядування України від 14.06.2019 № 35.

За твердженням позивача, відповідач купував товар за значно нижчою ціною, і не міг не знати про його реальну вартість, а вказавши у договорі № 38 від 21.12.2019 р. завищену ціну, з метою отримання надприбутку, навмисно ввів в оману навчальний заклад. Визначена ціна в договорі не відповідає державним інтересам, оскільки вартість товару переданого Невірківському навчально - виховному комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Корецької районної ради Рівненської області завищена щодо оптичного мережевого терміналу GEPON NGpon Е 104 на суму 6787,8 грн. та кабелю ОКТ-Д(1)П-1Е1-0,36ФЗ,5/0,22Н18-1 на суму 181 895,18 грн. Навчальний заклад, як замовник і розпорядник бюджетними коштами, не зацікавлений в придбанні товару за завищеною ціною.

21.12.2021 року на електронну адресу суду та 22.12.2021 року від відповідача надійшов відзив від 20.12.2021 року на позовну заяву про визнання недійсним договору та стягнення грошових коштів відповідно до якого заперечує проти позовних вимог та просить суд в задоволенні позову Невірківського ліцею Великомежиріцької сільської ради до ПП "Фірма "ДАН" про визнання недійсним договору та стягнення грошових коштів відмовити. У своєму відзиві відповідач вказує, що позовна заява не містить жодного доказу чи обставини, які б свідчили як про введення позивача в оману відповідачем під час укладення оспорюваного договору, так і не містить доказів самого факту обману, наявності умислу в діях відповідача. В даному випадку, укладення оспорюваного договору відбулось внаслідок вільного волевиявлення сторін, здійсненого в порядку статті 627 ЦК України. Відповідачем вчасно, якісно та в повному обсязі було виконано всі зобов`язання за оскаржуваним договором, що позивачем фактично не оспорюється та підтверджується відповідним актом приймання-передачі. Відповідач вважає, що останній не надавав позивачу жодних відомостей про властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть, не повідомляв відомості, які не відповідають дійсності, в жодний спосіб не заперечував та не замовчував наявність обставин, які могли перешкоджати вчиненню правочину, в тому числі, які мають істотне значення. Відповідач зазначає, що поняття "обставини, які мають істотне значення" не є тотожним поняттю "істотні умови договору". Ціна, зазначена в договорі та погоджена сторонами договірна істотна умова договору, а не обставина (відомості, інформація), щодо якої можна ввести в оману.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання "21" грудня 2021 р.

21.12.2021 року на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив від 20.12.2021 року на позовну заяву про визнання недійсним договору та стягнення грошових коштів.

В судовому засіданні 21 грудня 2021 року оголошено перерву до 20 січня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.12.2021 року повідомлено сторін, що наступне засідання суду відбудеться "20" січня 2022 р.

22.12.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив від 20.12.2021 року на позовну заяву про визнання недійсним договору та стягнення грошових коштів.

20.01.2022 року представником позивача подано клопотання від 20.01.2022 року про витребування доказів.

В судовому засіданні 20 січня 2022 року оголошено перерву до 03 лютого 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20.01.2022 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; повідомлено сторін, що наступне засідання суду відбудеться "03" лютого 2022 р.; клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у відповідача Приватного підприємства "Фірми "ДАН"" оригінали (або належним чином завірені копії) наступних документів: договір поставки мережевого обладнання № 38 від 21.12.2019 (з додатками); видаткова накладна № РН-000013 від 24.12.2019 на передачу товару на суму 199 850,40 грн; платіжне доручення №1 від 26.12.2019 на суму 199 850,40 грн. Зобов`язано відповідача Приватне підприємство "Фірму "ДАН"" надати Господарському суду Рівненської області зазначені документи протягом 5-ти днів з дня отримання даної ухвали. Витребувано у порядку передбаченому статтею 81 ГПК України у Рівненської обласної прокуратури оригінали (або належним чином завірені копії) наступних документів вилучених у позивача Невірківського ліцею Великомежирицької сільської ради за ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 21.02.2020 в межах кримінального провадження № 0000017: договір поставки мережевого обладнання № 38 від 21.12.2019 (з додатками); платіжне доручення №1 від 26.12.2019 на суму 199 850,40 грн.; видаткова накладна № РН-000013 від 24.12.2019 на передачу товару на суму 199 850,40 грн. Витребувано у порядку передбаченому статтею 81 ГПК України у Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України: оригінал або належним чином завірену копію висновку експерта від 27 травня 2020 року №3.5-36/20 за результатами судової економічної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні № 0000017; оригінал або належним чином завірену копію висновку експерта від 15 квітня 2020 року №3.2-458/20 за результатами судової товарознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні № 0000017. Встановлено позивачу строк подання відповіді на відзив до 03 лютого 2022 року.

20.01.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача в якій просить суд підготовче засідання проводити за відсутності відповідача.

01.02.2022 року до суду на виконання ухвали господарського суду 20.01.2022 року від Рівненської обласної прокуратури надійшов лист № 24-71вих-22 від 28.01.2022 року про направлення копій: договору поставки мережевого обладнання № 38 від 21.12.2019 (з додатком - специфікацією); платіжного доручення № 1 від 26.12.2019 на суму 199 850,40 грн.; видаткової накладної № РН-000013 від 24.12.2019 р. на передачу товару на суму 199 850,40 грн.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді А.Качура, засідання призначене на 03 лютого 2022 року не відбулося.

04.02.2022 року до суду на виконання ухвали господарського суду 20.01.2022 року від Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов лист № 19/118/13-1025-2022 від 31.01.2022 р. "Про направлення копії висновків експертів": копія висновку експерта від 27.05.2020 № 3.5-36/20 за результатами судової економічної експертизи та копію висновку експерта від 15.04.2020 № 3.2-458/20 за результатами судової товарознавчої експертизи проведених у кримінальному провадженні № 0000017.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.02.2022 року повідомлено сторін, що наступне засідання суду відбудеться "16" лютого 2022 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на "21" лютого 2022 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.02.2022 року розгляд справи відкладено на "22" березня 2022 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.03.2022 року розгляд справи відкладено на "26" квітня 2022 р.

Представник позивача в судовому засіданні 26.04.2022 року позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 26.04.2022 року не з`явився, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським суд встановив наступне.

За змістом пункту 1.1. Статуту Невірківського ліцею Великомежиріцької сільської ради (нова редакція) затвердженого рішенням Великомежиріцької сільської ради № 72 від 27.01.2021 року, Невірківський ліцей Великомежиріцької сільської ради є комунальним закладом і знаходиться у власності Великомежиріцької сільської ради та є правонаступником майна, прав, обов`язків та трудових відносин Невірківського навчально виховного комплексу "Загальноосвітня школа І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад" Корецької районної ради Рівненської області.

21.12.2019 року між Невірківським навчально виховним комплексом "Загальноосвітня школа І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад" Корецької районної ради Рівненської області (Замовник) та Приватним підприємством "Фірма "ДАН"" (Постачальник) укладено Договір поставки мережевого обладнання № 38 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. - п. 1.3. Договору, постачальник зобов`язується забезпечити постачання замовнику відповідно до Договору ДК 021:2015 - 32420000-3 "Мережеве обладнання" (далі - "товар"), а замовник прийняти і оплатити такий товар, на умовах, викладених у Договорі. Найменування (номенклатура, асортимент), кількість товару визначена сторонами Додатку 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Комплектація, опис та технічні характеристики складових товару наведено в Додатку 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що постачальник повинен поставити товар, якість якого повинна відповідати необхідним технічним, якісним та кількісним характеристикам предмета закупівлі.

Згідно з пунктами 3.1. та 3.2. Договору, ціна (сума) Договору становить 199850 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ 33308 грн (сто дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень, 40 копійок, у тому числі ПДВ тридцять три тисячі триста вісім гривень, 40 копійок). Ціна одиниці товару визначена сторонами в Додатку 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 4.1. - 4.4. Договору, усі розрахунки за Договором здійснюються у національній валюті України. Замовник здійснює оплату товару на підставі накладної на товар, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника. Оплата товару Замовником здійснюється протягом 7(семи) банківських днів з дати підписання належним чином оформленої накладної на товар. Допускається поетапна оплата суми Договору відповідно до поставленого Товару, засвідченого накладними на товар. Джерело фінансування - кошти субвенції з державного бюджету.

Строк постачання товару - з моменту підписання Договору обома сторонами до 24 грудня 2019 року. Постачання товару постачальником здійснюється партіями, кожна з яких поставляється за заявкою замовника. Місце постачання товару: Україна, Рівненська область, С. Невірків, Грушевського, 2. Датою поставки товару вважається дата доставки, підключення (монтажу) та перевірки працездатності товару представниками постачальника у приміщенні (приміщеннях) місця (місць) постачання та підписання належним чином оформлених накладних на товар. Факт поставки товару підтверджується підписанням належним чином оформлених накладних на товар (п. 5.1. - п. 5.2. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2019 року, а частині розрахунків до повного їх виконання. Договір може бути достроково розірваний у таких випадках: за взаємною згодою Сторін; відсутності потреби у закупівлі товару; за рішенням суду; ліквідації (визнання банкрутом, реорганізації) однієї (обох) сторін за Договором; з ініціативи замовника у випадках, передбачених п. 6.2.8. Договору; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 10.1. - п. 10.2. Договору).

Відповідно до Додатку 1 до Договору № 38 від 21.12.2019 р. (специфікація, опис та технічні характеристики складових товару) сторонами досягнуто згоди, що ціна (сума договору становить: 199850 грн 40 коп, у тому числі ПДВ 33308 грн (сто дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 40 копійок, у тому числі ПДВ тридцять три тисячі триста вісім гривень 40 копійок).

ПП "Фірма "ДАН"" відповідно до видаткової накладної № РН-000013 від 24.12.2019 р. поставлено товар (оптичний мережевий термінал GEPON NGpon Е 104 - 1 шт, за ціною 6000,00 грн на суму 6000,00 грн; кабель оптичний ОКТ-Д(1,0)П-1Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-1 - 115,500 м за ціною 1316,00 грн на загальну суму 151998,00 грн; анкерний затискач Ho3(F) - 4 шт за ціною 290,00 грн на суму 1160,00 грн; пигтейл SC 1,5 m - 2 шт за ціною 196,00 грн на суму 392,00 грн; кабель КПП-ВП (100) 2х2х0,50 (UTP - кат.5) - 0,050 км за ціною 6000,00 грн на суму 300,00 грн; конектор RJ 45 STP (P88U-C) 5E-C1) - 8 шт за ціною 9,00 грн на суму 72,00 грн; бокс - міні FOR-02 - 1 шт за ціною 960,00 грн на суму 960,00 грн; роз`єм оптичний Fast connector SC/UPC FTTH-02 - 1 шт за ціною 116,00 грн на суму 116,00 грн; гільза FTTH 60 мм з двома проволоками - 2 шт за ціною 32,00 грн на суму 64,00 грн; роутер WiFi TP-LINK TL-WR841ND 4xLAN(10/100) 1xWAN 300 Mbps (802,11n) IGMP ProxySnooping - 1 шт за ціною 5480,00 грн на суму 5480,00 грн) Невірківському навчально виховному комплексу "Загальноосвітня школа І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад" Корецької районної ради на загальну суму 199850,40 грн.

Згідно із платіжним дорученням № 1 від 26.12.2019 р. Невірківським НВК перераховано грошові кошти ПП "Фірма "ДАН"" в сумі 199 850,40 грн, призначення платежу - за мережеве обладнання, зг. з дог. № 38 від 21.12.2019 р. та вид. накл. № РН - 000013 від 24.12.2019 р., ПДВ - 33308,40.

За зверненням слідчого СУ ГУНП в Рівненській області до Рівненського науково -дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України з постановою про доручення проведення судової експертизи та постановою про доручення проведення судової товарознавчої експертизи від 08.04.2020 р. у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2020 за № 0000017 було проведено судові експертизи.

Відповідно до висновку експерта № 3.2-458/20 від 15.04.2020 р. Рівненського науково -дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України, ринкова вартість нових товарно - матеріальних цінностей з урахуванням податку на додану вартість станом на грудень 2019 року, а саме: кабелю типу ОКТ-Д(0,5)П-1Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-1 за 1 метр, становила - 2,71 грн; кабелю типу ОКТ-Д(1)П-1Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-1 за 1 метр, становила - 4,35 грн; оптичного мережевого терміналу GEPON NGpon Е 104, становила - 412,20 грн.

Відповідно до висновку експерта № 3.2-36/20 від 27.05.2020 р. Рівненського науково -дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України:

1. Документально підтверджується реалізація кабелю ОКТ-Д(1)П-1Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-1 - в загальній кількості 1398,5 м. та оптичного мережевого терміналу GEPON NGpon Е 104 в загальній кількості 12 шт. у грудні 2019 ПП "Фірма "ДАН"" () наступним закладам освіти, зокрема, 1.6. Невірківському НВК Корецької районної ради Рівненської області () відповідно до договору № 38 від 21.12.2019 кабелю ОКТ-Д(1)П-1Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-1 в кількості 115 м та оптичного мережевого терміналу GEPON NGpon Е 104 в кількості 1 шт. на суму 189 597,60 грн. з ПДВ.

2. Документально підтверджується оплата для ПП "Фірма "ДАН"" () мережевого обладнання, а саме кабелю ОКТ-Д(1.0)П-1Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-1 та оптичного мережевого терміналу GEPON NGpon Е 104 у грудні 2019 наступними закладами освіти, зокрема, 2.6. Невірківським НВК Корецької районної ради Рівненської області () відповідно до договору № 38 від 21.12.2019 кабелю ОКТ-Д(1.0)П-1Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-1 - в кількості 115 м на суму 182 397,60 грн з ПДВ та оптичного мережевого терміналу GEPON NGpon El04 в кількості 1 шт. на суму 7 200,00 грн. з ПДВ.

3. Вартість кабелю ОКТ-Д(1.0)П-1Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-1 та оптичного мережевого терміналу GEPON NGpon El04, з урахуванням висновку товарознавчої експертизи № 3.2-458/20 від 15.04.2020, реалізованих ПП "Фірма "ДАН"" () у грудні 2019 року наступним закладам освіти завищена, зокрема, 3.6. Невірківському НВК Корецької районної ради Рівненської області () відповідно до договору № 38 від 21.12.2019 кабелю ОКТ-Д(1.0)П-1Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-1 - в кількості 115 м на суму 181 895,18 грн з ПДВ та оптичного мережевого терміналу GEPON NGpon El04 в кількості 1 шт. на суму 6 787,80 грн. з ПДВ.

4. Документально підтверджується передача ПП "Фірма "ДАН"" () для ФО "Браценюк Т.В." ) кабелю ОКТ-Д(1)П-1Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-1 - у грудні 2019 року, відповідно до договору підряду № 7112019/1 від 07.11.2019 по вартості 2,47 грн (без ПДВ) за 1 метр та ПП "Фірма "ДАН"" ()для ФОП "Маркусь С.П." ) кабелю ОКТ-Д(1)П-1Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-1 - у грудні 2019 року, відповідно до договору підряду № 7112019/2 від 07.11.2019 по вартості 2,47 грн (без ПДВ) за 1 метр.

Відповідно до Акту Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області № 13-17-03-06/11 від 05.04.2021 року ревізії фінансово - господарської діяльності відділу освіти Корецької районної державної адміністрації за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, в якому зазначено, що Невірківським НВК з ПП "Фірма "ДАН"" укладено Договір поставки мережевого обладнання № 38 від 21.12.2019, згідно з яким передбачено поставити товару (ДК 021:2015-32420000-3) на суму 199850,40 грн. Директором Невірківського НВК Капрлюк Ж.С. взято бюджетне зобов`язання за Договором № 38 від 21.12.2019 на оплату мережевого обладнання на суму 199850,40 грн (сплачено платіжним дорученням № 1 від 26.12.2019) без погодження Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації, чим порушено ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу, п. 13 Положення № 1352, п. 3 Методики від 14.05.2019 № 35.

В даному Акті ревізії вказано, що закупівлю згідно з Договором поставки мережевого обладнання № 38 від 21.12.2019 мережевого обладнання (ДК 021:2015-32420000-3) без використання електронної системи закупівель на суму 199850,40 грн проведено з недотриманням принципів здійснення публічних закупівель, установлених ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема принципу максимальної економії та ефективності, чим порушено ч. 1 ст. 2 цього Закону. Як наслідок за завищеною вартістю придбано обладнання на загальну суму 188682,98 грн, у тому числі без потреби придбано 115,5 м кабелю типу ОКТ-Д(1.0)П-1Е1- 036Ф3.5/022Н18-1, вартість якого завищено на загальну суму 181895,18 грн, 1 оптичний мережевий термінал GEPON NGpon Е 104, вартість якого завищено на гуму 6787,80 гривень.

Невірківським НВК згідно з Договором поставки мережевого обладнання № 38 від 21.12.2019 придбано мережевого обладнання на суму 185935,20 грн, потреби у придбанні якого не було, оскільки умовами Договору про надання послуг № 39 від 23.12.2019 передбачено надання послуг з доступу до Інтернету з мережевим обладнанням із зазначення у Додатку № 1 до цього Договору переліку послуг, їх кількості, комплектності та ціни, яке використано підрядником ПП "Фірма "ДАН" ФОП Маркусем С.П. при виконанні Замовлення № 7 від 23.12.2019 до Договору підряду № 7112019/2 від 07.11.2019, вартість якого включена у вартість послуг провайдера, та якого під час зустрічної звірки у Невірківському ліцеї не виявлено в наявності, чим порушено п. 1.2 Договору про надання послуг № 39 від 23.12.2019, ст. 629 Цивільного кодексу. При цьому закупівлю мережевого обладнання згідно з Договором поставки мережевого обладнання № 38 від 21.12.2019 та послуг провайдера згідно з Договором про надання послуг № 39 від 24.12.2019 проведено без погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації, чим порушено ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу, п. 13 Положення № 1352, п. 3 Методики від 14.05.2019 № 35, п. 6.1.3 Договору про надання послуг № 39 від 23.12.2019, ст. 629 Цивільного кодексу. Одночасно, Невірківським НВК згідно з Договором поставки мережевого обладнання № 38 від 21.12.2019 за завищеною вартістю та без потреби придбано 115,5 м кабелю оптичного ОКТ-Д(1.0)П-1Е1-036Ф3.5/0 22Н18-1 на суму 181895,18 грн; за завищеною вартістю на суму 6787,80 грн придбано оптичний мережевий термінал GEPON NGpon El04, чим порушено ч. 1 ст. 2, ст. 3 Закону країни "Про публічні закупівлі". Внаслідок допущених порушень Невірківському НВК завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 192723,00 гривень.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини за своїм змістом стосуються обставин укладення договору про поставку мережевого обладнання № 38 від 21.12.2019 року. Позивач вважає, що вказаний договір необхідно визнати недійсним з огляду на невідповідність вимогам цивільного законодавства. Натомість відповідач вважає доводи позивача безпідставними, стверджує, що позовна заява не містить доказів чи обставин, які б свідчили про введення позивача в оману під час укладення оспорюваного договору, не містить доказів самого факту обману та наявності умислу в діях відповідача.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом частини 1 статті 509 ЦК України та частини 1 статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України, положення якої кореспондуються з приписами частини 1 статті 265 ГК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі").

Статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до частини 1 статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років.

Згідно з пунктом 13 Положення про формування та виконання Національної програми інформатизації затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.1998 р. № 1352 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 1.06.2011 р. № 582) під час виконання завдань (проектів) Національної програми інформатизації державні замовники беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі за такими завданнями (проектами) після їх погодження з Генеральним державним замовником у разі, коли їх вартість дорівнює або перевищує 500 тис. гривень, а в разі закупівель послуг з підключення закладів соціальної інфраструктури до широкосмугового доступу до Інтернету за кошти субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на реалізацію заходів, спрямованих на підвищення доступності широкосмугового доступу до Інтернету в сільській місцевості, - коли їх вартість перевищує 1 тис. гривень. Погодження завдань (проектів) вартістю меншою, ніж визначена в абзаці першому цього пункту, здійснюється шляхом повідомлення Генерального державного замовника за визначеною ним процедурою.

Пунктом 3 розділу І Методики визначення належності бюджетних програм до сфери інформатизації затвердженою наказом Державного агентства з питань електронного урядування України від 14.05.2019 року № 35 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 19.06.2019 р. за № 639/33610 передбачено, що органи державної влади та інші розпорядники бюджетних коштів погоджують з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації завдання, проекти (роботи) Національної програми інформатизації, які виконуються в межах бюджетних програм, що належать до сфери інформатизації, та/або контракти (договори) на їх виконання відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України та Положення про формування та виконання Національної програми інформатизації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 1998 року N 1352.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази погодження позивачем зобов`язань за спірним правочином із Генеральним державним замовником. Суд встановив, що всупереч наведеним вище нормам таке погодження із Генеральним державним замовником позивач не здійснив. Такі обставини свідчать про відсутність підстав для взяття зобов`язань позивачем, як особою котра фінансується за рахунок бюджетних коштів. А отже позивач не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності на вчинення такого правочину.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підстави недійсності правочинів визначаються положенням статті 215 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ст. 203 ЦК України).

Згідно з частиною 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 228 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Верховний Суд у постанові від 20.10.2021 у справі № 910/4089/20 вказав, що необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що суперечить інтересам держави і суспільства (за ч. 3 ст. 228 ЦК України), є наявність наміру хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків. Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру у кожної із сторін. Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність договору, що укладається, і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Такі ж висновки Верховний Суд зазначив у постанові від 23.11.2021 у справі № 904/2741/19.

Намір юридичної особи визначається як намір тієї посадової або іншої фізичної особи, яка підписала договір, маючи на це належні повноваження. За відсутності останніх наявність наміру у юридичної особи не може вважатися встановленою.

У частині 3 статті 5 ГК України врегульовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Таким чином, здійснивши правовий аналіз частини 3 статі 228 ЦК України, можна зробити висновок, що ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. Подібні висновки Верховного Суду наведені у постановах від 16.06.2020 у справі № 910/6271/17, від 20.10.2021 у справі № 910/4089/20.

Наявність такого наміру (умислу) у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Схожі висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 922/1391/18, від 15.12.2021 у справі № 910/6271/17.

Поряд з цим суд зауважує, що у законодавстві відсутні визначення поняття "інтерес" та поняття "інтерес держави і суспільства". Законодавство не містить ні орієнтованого переліку сфер, де існують ці державні інтереси, ні критеріїв чи способів їх визначення.

Конституційний Суд України у рішенні № 3-рп/99 від 08.04.1999 у справі про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді певною мірою конкретизував, що державні інтереси - це інтереси, пов`язані з потребою у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Таким чином поняття "інтереси держави" має невизначений зміст і в кожному конкретному випадку необхідно встановити, порушені чи ні інтереси окремої особи або держави. Інтереси держави - це закріплена Конституцією та законами України, міжнародними договорами (іншими правовими актами) система фундаментальних цінностей у найбільш важливих сферах життєдіяльності українського народу і суспільства.

Відповідач, як продавець товару, не міг не знати реальної ринкової вартості переданого позивачу товару. Як встановив суд із висновків експерта № 3.2-36/20 від 27.05.2020 та № 3.2-458/20 від 15.04.2020 така вартість була завищена в понад 200 разів. Наявність умислу на вчинення правочину, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства суд вбачає з дій відповідача, котрий напевно знаючи ринкову вартість товару передав його відповідачу, котрий фінансується за рахунок бюджетних коштів, за навмисне завищеними цінами.

Отже, метою правочину з боку відповідача було прагнення реалізувати обладнання за значно завищеною ціною, що не відповідає інтересам держави і суспільства.

Доводи позивача щодо невідповідності спірного договору інтересам держави і суспільства внаслідок умислу відповідача на заволодіння майном позивача (грошовими коштами) суд вважає обґрунтованими.

Позивач обґрунтував спрямованість та відповідність оспорюваного договору ознакам, які свідчать про посягання на суспільні, економічні та соціальні основи держави і суспільства з боку відповідача.

Водночас суд не знаходить наявності умислу позивача на вчинення правочину з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Суд зазначав вище, що за відсутності у позивача належних повноважень на вчинення правочину (відсутнє погодження із Генеральним державним замовником) наявність наміру у юридичної особи не може вважатися встановленою.

З огляду на наведене суд робить висновок про недійсність спірного договору з підстав його невідповідності положенням статей 203 та 228 ЦК України. Суд вважає даний правочин таким, який вчинено з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Суд вважає встановленою наявність умислу у відповідача на вчинення такого правочину. Крім того, суд вважає зазначений правочин таким, що вчинено позивачем без необхідного обсягу цивільної дієздатності.

За таких умов мають бути застосовані особливі наслідки недійсності правочину, який завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, що кореспондується з нормами частини 3 статті 216 ЦК України.

Так, за правилами статті 228 ЦК України, при наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень частини 5 статті 216 ЦК України, суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Однак застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи суду нормами цивільного законодавства не передбачено. А в межах даного спору не пред`являлися вимоги щодо стягнення з позивача одержаного обладнання за цим правочином в дохід держави.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги про визнання спірного договору недійсним та про стягнення грошових коштів в сумі 199 850,40 грн. обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені.

Заразом позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що спірний договір було вчинено під впливом помилки та під впливом обману.

Правові наслідки правочинів, вчинених під впливом помилки або обману передбачені положеннями статей 229 та 230 ЦК України.

Відповідно до статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України).

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Тобто обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується. Причому це робиться навмисно, з метою, аби правочин було вчинено. Усі ці обставини - наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі статті 230 ЦК України може бути визнаний судом недійсним. Отже, позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме: наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, наявність обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка.

Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України.

При цьому обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Отже, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.03.2021 року у справі № 910/15424/19.

Суд не погоджується з твердженнями позивача щодо вчинення спірного правочину під впливом помилки. Обставини щодо помилки, якостей і властивостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням не були доведені позивачем.

Фабула статті 229 ЦК України передбачає помилку щодо обставин що мають істотне значення. Зокрема щодо таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Отже річ яка була предметом правочину, має певну цінність, однак має також і певні якісні характеристики та властивості, що можуть знижувати його вартість. Наприклад: недоліки, неякісний матеріал, пошкодження тощо. Такі властивості речі не є очевидними для особи яка набуває річ у момент вчинення правочину, однак вони мають бути наявні саме на час переходу речі у власність набувача. Без таких негативних властивостей та якостей річ має звичайну цінність, а не знижену. Проте в даному випадку звичайна цінність товару отриманого за спірним правочином є значно нижчою ніж ціна, за яку цей товар був реалізований позивачу, а предмет спірного договору не мав негативних характеристик та властивостей, що можуть знижувати його вартість. Тому в даному випадку немає підстав для застосування положень статті 229 ЦК України.

Суд також не встановив обставин щодо вчинення правочину внаслідок обману. Позивач не навів обставин щодо введення в оману стосовно обставин які мають істотне значення. Позивач не надав суду доказів котрі доводять наявність обману в діях відповідача. З огляду на таке суд відхиляє наведені твердження позивача.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із положеннями частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частин 1 та 2 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За правилами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки суду

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги положення статей 203, 215, 228 ЦК України, враховуючи, що позивачем в розумінні статті 74 ГПК України доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а також у зв`язку з наявністю фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання оспорюваного правочину недійсним і настання відповідних юридичних наслідків, суд зробив висновок про задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору поставки мережевого обладнання № 38 від 21 грудня 2019 року та стягнення коштів в сумі 199 850 грн 40 коп.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати недійсним договір поставки мережевого обладнання № 38 від 21 грудня 2019 року укладений між Невірківським ліцеєм Великомежирицької сільської ради та Приватним підприємством "Фірма "ДАН"".

3. Стягнути з Приватного підприємства "Фірма "ДАН"" (33013, місто Рівне, вулиця Міцкевича, 10, ) на користь Невірківського ліцею Великомежирицької сільської ради (34721, Рівненська область, село Невірків, вулиця Грушевського, 2, ) кошти в сумі 199 850 (сто дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 40 коп. та судовий збір в сумі 5 267 (п`ять тисяч двісті шістдесят сім) грн. 80 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 04 травня 2022 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А. Качур