ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/365/17 (906/996/21)

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Макаревича В.А. , за участю

секретаря судового засідання: Підгаєцької М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від інших учасників провадження: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства"Теплосервіс" (м.Коростишів)

до Коростишівської міської ради (м. Коростишів)

про стягнення збитків у загальній сумі 46 568,12 грн та судових витрат в межах справи №906/365/17

за заявою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)

до Комунального підприємства "Теплосервіс" (м. Коростишів, Житомирська область)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/365/17 про визнання банкрутом Комунального підприємства "Теплосервіс" (м.Коростишів, Житомирська область).

09.09.2021 від Комунального підприємства "Теплосервіс" до суду надійшла позовна заява від 03.09.2021, у якій позивач просив стягнути з Коростишівської міської ради на користь Комунального підприємства "Теплосервіс" завдані збитки в розмірі 40 815,05 грн у межах провадження у справі №906/365/17 про визнання банкрутом Комунального підприємства "Теплосервіс" (м. Коростишів, Житомирська область).

Ухвалою суду від 13.09.2021 судом прийнято та відкрито провадження у справі з розгляду позовної заяви Комунального підприємства "Теплосервіс" від 03.09.2021 в межах справи № 906/365/17 за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду.

28.10.2021 на електронну пошту суду та 08.11.2021 на адресу суду від ліквідатора Коляди В.І. надійшли уточнення №1/27 від 27.10.2021 до позовної заяви (ціни позову) згідно яких позивач просив стягнути з відповідача 46 568,12 грн збитків.

У пункті 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарським судам роз`яснено, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог тощо. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Зазначене цілком узгоджується з положеннями пунктом 3 частини другої статті 182 ГПК України, з якого слідує, що суд заслуховує уточнення позивача, а потім розцінює його дійсний зміст з огляду на положення статті 46 ГПК України та приймає відповідне процесуальне рішення.

Частиною третьою статті 46 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У своїх уточненнях №1/27 від 27.10.2021 до позовної заяви (ціни позову) ліквідатор Коляда В.І. збільшив позовні вимоги з 40 815, 05 грн до суми 46 568,12 грн.

Згідно ухвали суду від 30.11.2021 суд розцінив заяву про уточнення позовних вимог як заяву про зміну предмету позову, оскільки зміна заявленої суми вимог є зміною матеріально-правової вимоги позивача до відповідача.

У судовому засіданні 30.11.2021 ліквідатор, підтримав позовну заяву та уточнення до неї, пояснивши, що ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.04.2018 р., прийнятої в межах справи № 906/365/17 за заявою ДК "Газ України" ПАК "Нафгогаз України" до КП "Теплосервіс" (боржника) про визнання банкрутом, встановлено порушення відповідачем (Коростишівською міською радою) процедури звільнення директора КП "Теплосервіс" (Кравченка І.В.), як найманого працівника за контрактом № 6 від 21.11.2012 р. Вважає, що при розгляді вказаної справи, судом встановлено відсутність правових підстав у процесі звільнення та прийняття відповідного розпорядження, порушення норм чинного законодавства про працю та видання наказу, відсутність належних доказів систематичності невиконання зобов`язань посадових обов`язків директором КГІ "Теплосервіс" перед Держбюджетом, Пенсійним фондом, Фондом соціального страхування, щодо сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, зобов`язань із заробітної плати. Повідомив, що, на його думку, зазначені обставини також встановлені постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.11.2018, прийнятої за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції. Вважає, що в процесі судового розгляду спірного питання щодо правомірності звільнення, фактично встановлено відсутність правових підстав для стягнення з позивача грошових коштів та завдання таким стягненням збитків, які підлягають до стягнення у порядку регресу з відповідача по даному позову. У зв`язку з чим просив стягнути (з урахуванням уточнення) з Коростишівської міської ради на користь КП "Теилосервіс" завдані збитки в розмірі 46 568, 12 грн.

У судовому засіданні 30.11.2021 господарським судом оглянуто матеріали справи №906/365/17 про визнання банкрутом КП "Теплосервіс", зокрема, документи, на які посилався у судових засіданнях позивач, як на докази у справі та на які здійснено посилання в ухвалі Господарського суду Житомирської області від 25.04.2018 у справі №906/365/17: позовна заява ОСОБА_1 від 14.11.2017 у справі №906/365/17 про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати та сплати вимушеного прогулу; розпорядження №189-к від 21.09.20217 міського голови Коростишівської міської ради; наказ №15-К від 21.09.2021 КП "Теплосервіс" про дострокове розірвання контракту з директором підприємства Кравченком І.В.; контракт №6 від 21.11.2012 з директором підприємства комунальної власності територіальної громади міста Коростишів; розпорядження №33-к від 22.10.2015 міського голови Коростишівської міської ради; додаткова угода №1 від 22.10.2015 до контракту №6 від 21.11.2012; довідка №91-01-09 КП "Теплосервіс" від 01.11.2017; довідка №05-01-09 КП "Теплосервіс" від 05.01.2018, постанова Північно-Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 у справі №906/365/17. Копії зазначених документів судом долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 30.11.2021 закрито підготовче провадження з розгляду позовної заяви ліквідатора Коляди В.І. від 03.09.2021 про стягнення з Коростишівської міської ради на користь Комунального підприємства "Теплосервіс" завданих збитків у розмірі 46 568,12 грн у межах провадження у справі №906/365/17 про визнання банкрутом Комунального підприємства "Теплосервіс" .

Відповідно до частини 6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому слід зазначити, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

У відповідності п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність.

Згідно ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19).

Отже, звертаючись до суду з вказаною заявою в межах даної справи про банкрутство, Комунальне підприємство "Теплосервіс" в особі ліквідатора скористалось своїм правом на позов, використало можливість захистити свої порушені цивільні майнові права в судовому порядку з метою захисту інтересів кредиторів.

Судом встановлено, що всі учасники провадження у справі повідомлені про дату, час і місце розгляду справи своєчасно та з дотриманням вимог ГПК України.

При цьому суд враховує наступне.

Слід зазначити, що пунктом 4 Прикінцевих положень ГПК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Разом з тим, жоден з учасників провадження у справі, зокрема і відповідач клопотань про поновлення або продовження строків розгляду справи не подавав, підстав для поновлення або продовження строків, які зумовлені неможливістю вчинення певної процесуальної дії, у зв`язку з причинами, які є поважними та такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином не повідомляв.

Також суд враховує, що через військову агресію російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022).

Законом України від 24.02.2022 №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 №7168, продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб.

21.04.2022 Верховна Рада прийняла Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який передбачає продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб.

Як убачається з матеріалів справи всім учасникам провадження у справі ухвала суду від 30.11.2021 про закриття підготовчого провадження у справі та призначення судового засідання для розгляду по суті, ухвала суду від 27.01.2022 про продовження строку розгляду справи та її відкладення направлена судом завчасно відповідно до вимог чинного законодавства ще до введення воєнного стану.

Ухвалою суду від 17.03.2022, зокрема, відкладено до наступного судового засідання розгляд справи. Ухвалою суду від 24.03.2022 призначено розгляд справи на 19.05.2022.

У судовому засіданні 27.01.2022 ліквідатор у режимі відеоконференції підтримав позовну заяву (з поданими уточненнями), повідомив, що сума збитків не була повернута відповідачем та просив суд стягнути з Коростишівської міської ради на користь КП "Теплосервіс" завдані збитки в розмірі 46 568,12 грн та судові витрати.

Відповідач - Коростишівська міська рада у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином про дату, час та місце призначення судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

При цьому суд констатує, що відповідачем не було подано клопотань, заяв, в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості прибути в судове засідання особисто чи направити свого представника або надати будь - які докази у справі .

За викладеного, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997 та є частиною національного законодавства, кожний має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суду з прав людини у Рішенні у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке тривало у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Водночас на державні органи покладено обов`язок щодо дотримання принципу ''належного урядування'' і ті з них, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі ''Рисовський проти України'').

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представників сторін не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, у своїй позовній заяві позивач посилаючись на ухвалу господарського суду від 25.04.2018 у справі 906/365/17 з урахуванням збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 46 568,12 грн в порядку регресу.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.04.2018 у справі №906/365/17 заяву ОСОБА_1 від 14.11.2017 задоволено; визнано незаконним та скасовано розпорядження Коростишівського міського голови від 21.09.2017 №189-К «Про дострокове припинення контракту з директором КП «Теплосервіс»; визнано незаконним та скасовано наказ КП "Теплосервіс" від 21.09.2017 №15-К. «Про дострокове розірвання контракту з директором підприємства ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді директора КП "Теплосервіс" з 21.09.2017; стягнуто з Комунального підприємства "Теплосервіс" (код 33165653, вул. Миру, 3, м. Коростишів, Житомирська область) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.01.1999 Коростишівським РВ УМВС у Житомирській області)) заборгованість по заробітній платі, яка виникла станом на 21.09.2017 в сумі 40 247,10 грн; стягнуто з Комунального підприємства "Теплосервіс" (код 33165653, вул. Миру, 3, м. Коростишів, Житомирська область) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.01.1999 Коростишівським РВ УМВС у Житомирській області)) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.09.2017 на суму 37615,05 грн; стягнуто з Комунального підприємства "Теплосервіс" (код 33165653, вул. Миру, 3, м. Коростишів, Житомирська область) в доход Державного бюджету України 3200 грн судового збору.

Як убачається з матеріалів справи згідно ухвали Господарського суду Житомирської області від 25.04.2018 у справі №906/365/17 судом було встановлено порушення Коростишівською міською радою процедури звільнення директора КП «Теплосервіс» ОСОБА_1 ; встановлено відсутність правових підстав в процесі звільнення та прийняття відповідного розпорядження, порушення норм чинного законодавства про працю та видання наказу, відсутність належних доказів систематичності невиконання зобов`язань посадових обов`язків директором КП «Теплосервіс» перед Держбюджетом, Пенсійним фондом, Фондом соціального страхування, щодо сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, зобов`язань із заробітної плати.

Вказані обставини також були встановлені постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 у зазначеній справі, відповідно до якої ухвалу господарського суду від 25.04.2018 було залишено без змін.

Тобто, на день звернення із позовною заявою до суду, ухвала Господарського суду Житомирської області від 25.04.2018 у справі №906/365/17 набрала законної сили.

Крім того, слід зазначити, що згідно наказу 1ВК від 08.05.2018, зокрема, відновлено на посаді директора КП "Теплосервіс" ОСОБА_1 з 21.09.2017; з 26.04.2018 нарахування заробітної плати проведено в розмірі 6 031,97 грн.

Відповідно до наказу 2ВК від 08.05.2018 ОСОБА_1 було попереджено про звільнення в порядку ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

За час вимушеного прогулу ОСОБА_1 відповідно до наказу 2ВК від 08.05.2018 відпрацював з 26.04.2018 по 09.07.2018.

А тому, сума загальних збитків складає 46 568,12 грн.

Судом встановлено, що ліквідатор Коляда В.І. згідно видаткового касового ордеру від 29.04.2021 виплатив ОСОБА_1 56 613,04 грн, яка включає і виплату на виконання ухвали суду від 25.04.2018 та за час вимушеного прогулу 46 568,12 грн.

Відтак, судом встановлено та доказами у справі підтверджується загальна сума отриманих Комунальним підприємством «Теплосервіс» реальних збитків у результаті неправомірного звільнення директора КП «Теплосервіс» ОСОБА_1 у розмірі 46 568,12 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Встановлені Господарським судом Житомирської області ухвалою від 25.04.2018 у справі №906/365/17 та Північно-Західним апеляційним господарським судом у постанові від 07.11.2018 обставини щодо порушення Коростишівською міською радою процедури звільнення директора КП «Теплосервіс» ОСОБА_1 , відсутність правових підстав в процесі звільнення та прийняття відповідного розпорядження, порушення норм чинного законодавства про працю та видання наказу, відсутність належних доказів систематичності невиконання зобов`язань посадових обов`язків директором КП «Теплосервіс» перед Держбюджетом, Пенсійним фондом, Фондом соціального страхування, щодо сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, зобов`язань із заробітної плати є преюдиціальними в силу частини четвертої статті 75 ГПК України під час розгляду позовної заяви у цій справі.

Установлення цього факту є достатнім для того, щоб у ліквідатора КП «Теплосервіс» виникли правові підстави для звернення до суду для захисту інтересів позивача.

Норма статті 1191 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У ст. 224 Господарського кодексу України передбачено, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду (ст. 225 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою.

Відповідно до ст. 89 ГК України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Особливості управління господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, визначаються законами України. Посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.

Перші три елементи складу правопорушення розглядаються як об`єктивні умови відповідальності, доведення наявності яких покладається на потерпілу особу. Четвертий складовий елемент правопорушення - вина є суб`єктивною умовою цивільно-правової відповідальності особи, яка порушила зобов`язання. Тому кредитор має довести не лише розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, але й самий факт порушення боржником його обов`язку та причинний зв`язок між цим порушенням і шкодою. Навпаки, щоб звільнитись від відповідальності, боржник має довести відсутність своєї вини.

Як убачається з матеріалів справи згідно ухвали Господарського суду Житомирської області від 25.04.2018 (яка набрала законної сили) у справі №906/365/17 судом було встановлено порушення Коростишівською міською радою процедури звільнення директора КП «Теплосервіс» ОСОБА_1 ; встановлено відсутність правових підстав в процесі звільнення та прийняття відповідного незаконного розпорядження, порушення норм чинного законодавства про працю та видання наказу, відсутність належних доказів систематичності невиконання зобов`язань посадових обов`язків директором КП «Теплосервіс» перед Держбюджетом, Пенсійним фондом, Фондом соціального страхування, щодо сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, зобов`язань із заробітної плати. Вказані обставини також були встановлені постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 у зазначеній справі, відповідно до якої ухвалу господарського суду від 25.04.2018 було залишено без змін. Крім того КП «Теплосервіс», за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 було сплачено 5753,07 грн. Всього доказами у справі підтверджено суму збитків у розмірі 46 568,12 грн.

Відтак з урахуванням поданих доказів у справі підтверджується загальна сума отриманих Комунальним підприємством «Теплосервіс» реальних збитків у результаті неправомірного звільнення директора КП «Теплосервіс» ОСОБА_1 у розмірі 46 568,12 грн.

Встановлені Господарським судом Житомирської області ухвалою від 25.04.2018 у справі №906/365/17 та Північно-Західним апеляційним господарським судом у постанові від 07.11.2018 обставини щодо порушення Коростишівською міською радою процедури звільнення директора КП «Теплосервіс» ОСОБА_1 , відсутність правових підстав в процесі звільнення та прийняття відповідного розпорядження, порушення норм чинного законодавства про працю, відсутність належних доказів систематичності невиконання зобов`язань посадових обов`язків директором КП «Теплосервіс» перед Держбюджетом, Пенсійним фондом, Фондом соціального страхування, щодо сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, зобов`язань із заробітної плати; докази у справі про понесені збитки за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 у зв`язку з незаконним звільненням, свідчать наявність протиправної поведінки та встановлену вину Коростишівської міської ради під час процедури звільнення директора КП «Теплосервіс» ОСОБА_1 , за вимушений прогул ОСОБА_1 та відповідно причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками КП «Теплосервіс».

Відтак, судом встановлено доведення ліквідатором КП «Теплосервіс» факту протиправної поведінки Коростишівської міської ради, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням та нанесеною шкодою у розмірі 46 568,12 грн.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача завданих збитків у розмірі 46 568,12 грн є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 20, 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Коростишівської міської ради Житомирської області (12501, Житомирська область, м. Коростишів, вул. Володимирська, 1, ідентифікаційний код 04053660) на користь Комунального підприємства «Теплосервіс» (Житомирська область, м. Коростишів, вул. Миру, 3, ідентифікаційний код 33165653):

- 46 568,12 грн завданих збитків,

- 2 270,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Повне рішення складено: 23.05.22

Суддя Макаревич В.А.

Список розсилки:

1 - в справу

2 - Комунальному підприємству "Теплосервіс" (12501, м. Коростишів, вул. Миру, 3) прост)

3 - а/к Коляда В. І. (м. Львів, вул. Сихівська 19/8) - рек.

та - на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

4 - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,1) на - E-mail: - на електронну пошту

5 - Головному управлінню ДПС України у Житомирській області -електронна пошта: на ел. адресу

6 - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз"(12501, м.Коростишів, вул. Київська,55) на - E-mail: - на електронну адресу

7 - АТ Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України"(01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6) на - E-mail: - на електронну адресу

8 - Коростишівська міська рада - вулиця Володимирська, 1, Коростишів, Житомирська область, 12501 - реком. з пов.

та на адр: -на електронну пошту.