ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.05.2022 Справа № 904/6372/16

За скаргою: Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 136 "Волна"

на дії або бездіяльність Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

У справі:

за позовом Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 136 "ВОЛНА", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 26 604,08 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

За участю секретаря судового засідання Главацький А. І.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача (заявник) Антипов С.Г.

від ДВС не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Суть спору викладена в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2016 року, яким задоволено позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал», стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 136 «ВОЛНА» 32 929,24 грн. основного боргу, 360,01 грн. три проценти річних, 1 075,98 грн. інфляційних втрат, 1 378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

18.10.2016 року на виконання рішення суду видано наказ.

01.02.2022 року Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив № 136 "Волна" звернувся до суду зі скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця, в якій просить суд:

- визнати протиправним дії (бездіяльність) Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), щодо не зняття арешту з майна (кошт) боржника - ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ № 136 "ВОЛНА" під час закриття (завершення) виконавчих проваджень № 52898515, 59697199 на підставі наказу Господарського суд Дніпропетровської області по справі № 904/6372/16;

- зобов`язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати усі заходи примусового виконання в рамках виконавчих проваджень № 52898515, 59697199 на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/6372/16, зокрема, скасувати арешт майна (кошт) боржника ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ № 136 "ВОЛНА", та належним чином у визначені діючим законодавством строки повідомити усі належні інстанції та банківські установи.

Ухвалою суду від 04.02.2022 року скаргу прийнято до розгляду в засіданні на 15.02.2022 року.

В судовому засіданні 15.02.2022 року, в зв`язку з неявкою позивача та органу ДВС, відносно яких у справі були відсутні докази їх повідомлення про розгляд скарги, суд відклав засідання на 24.02.2022 року.

У зв`язку із введенням на території України воєнного стану, та виникненням в наслідок цього ризиків для здійснення безпечного розгляду справ у відкритих судових засіданнях, учасників справи було повідомлено, що засідання призначені до розгляду в період дії воєнного стану будуть перенесені на інші дати, про що на офіційному сайті суду було розміщено відповідне оголошення.

Враховуючи відносну стабілізацію військової ситуації на території міста, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляд скарги із призначенням судового засідання на 26.04.2022 року.

Позивач та орган ДВС явку представників в судове засідання не забезпечили. Від Індустріального відділу ДВС надійшли заперечення із клопотанням про розгляд скарги без участі його представника.

В засіданні суду 26.04.2022 року оголошено перерву до 05.05.2022 року.

В судовому засіданні 05.05.2022 року оголошено вступну та резолютивну частину ухвали, згідно ст. 233 ГПК України.

Дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника скаржника, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, в період з 16.11.2016 по 19.11.2018 року на виконанні Індустріального відділу ДВС перебувало виконавче провадження № 52898515 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/6372/16 від 18.10.2016 року про стягнення з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 136 "ВОЛНА" на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал».

Під час примусового виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника.

19.11.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, яка була чинна на час винесення постанови).

28.08.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59697199 та повторно розпочав примусове виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/6372/16 від 18.10.2016 року, в тому числі винесено постанову про арешт коштів боржника.

03.12.2020 року виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

За доводами скаржника, під час завершення виконавчих проваджень № 52898515, № 59697199 з підстав повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зобов`язаний був скасувати всі заходи примусового виконання, у тому числі зняти арешт з коштів боржника, проте такі арешти не скасовані виконавцем до теперішнього часу.

З огляду на викладені обставини, Відповідач звернувся з даною скаргою до суду та просить визнати бездіяльність органу ДВС протиправною, а також, зобов`язати відділ ДВС скасувати усі заходи примусового виконання в рамках виконавчих проваджень з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справ № 904/6372/16.

Розглянувши матеріали скарги, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 3 статті 37 Закону України «Про виконавче провадженні» визначено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Аналіз положень наведеної норми закону, дає підстави для висновку, що наслідки у вигляді зняття арешту з майна боржника в разі повернення виконавчого документа стягувачу, застосовуються лише у випадках такого повернення з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону. Повернення виконавчого документа стягувану в зв`язку з відсутністю у боржника майна (п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону) не передбачає зняття арешту з майна боржника.

Наслідки закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа, також передбачені статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, зміст частини першої зазначеної статті визначає, що арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, у разі повернення виконавчого документа до суду, який його видав.

Наслідків у вигляді зняття арешту з майна боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, дана норма закону також не передбачає.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не передбачає зняття арешту з майна боржника, а отже, із вчиненням такої процесуальної дії, виконавець не мав жодних законних підстав для скасування заходів щодо виконання рішення, що відповідно виключає обґрунтованість вимог поданої скарги.

Доводи Скаржника з посиланням на існування одночасно двох чинних постанов про арешт коштів боржника, винесених в рамках виконавчих проваджень № 52898515 та № 59697199, суд до уваги не приймає, адже існування кількох чинних арештів, вжитих щодо виконання одного й того самого судового рішення, яке боржником фактично не виконано, жодним чином не обмежує права останнього, а спрямовано виключно на забезпечення конституційного принципу обов`язковості виконання судових рішень.

Посилання скаржника на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 817/928/17, суд до уваги не приймає, оскільки в зазначеній справі касаційний суд надавав оцінку положенням Закону України «Про виконавче провадження» в попередній редакції та за інших фактичних обставин, які свідчили про відсутність у боржника заборгованості за виконавчим документом. При цьому, як вище встановлено судом, при розгляді скарги по справі № 904/6372/16, доказів погашення заборгованості за рішенням суду Відповідач (скаржник) не надав.

Керуючись статтями 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, але може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 10.05.2022

Суддя О.В. Ліпинський