ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 рокуСправа № 912/443/22
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу №912/443/22

за позовом: Заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури, 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Пермська, 4, в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, 01010, м. Київ, вул. Омеляновича-Павленка Михайла, 9, ,

та Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України", 27332, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Ставила, вул. Центральна, 18, ,

до відповідача: Акціонерного товариства "Укртелеком", 01604, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, , в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "Укртелеком", 49101, м. Дніпро, вул. Херсонська, 26,

про стягнення 34 654,96 грн.

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України та Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України", яка містить вимоги до Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "Укртелеком" про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 34 654,96 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на користування Акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "Укртелеком" без договору оренди та без сплати орендної плати державним нерухомим майном загальною площею 25,72 кв.м (вул. Центральна, 18, с. Ставидла, Кропивницький район, Кіровоградська область), яке перебуває в господарському віданні Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" та у власності держави в особі Національної академії аграрних наук України, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів орендної плати за період з 01.01.2019 по 17.12.2021, в загальному розмірі 34 654,96 грн.

Ухвалою від 17.03.2022 господарський суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №912/443/22; справу №912/443/22 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи №912/443/22 здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Прокурор, позивач та відповідач належним чином повідомленні про відкриття провадження у даній справі.

19.04.2022 до господарського суду від Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "Укртелеком" надійшов відзив на позовну заяву від 06.04.2022 № б/н, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову прокурора в повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає наступне.

01.03.2016 між Державним підприємством "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" та Акціонерним товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "Укртелеком" укладено договір оренди нежитлового приміщення №35G300/178/16 у розмірі 285,72 кв.м, за адресою: вул. Жовтнева, 18, с. Ставидла, Кропивницький район, Кіровоградська область. Строк дії вказаного договору, з врахуванням додаткових угод продовжено до 28.02.2018.

Після закінчення терміну дії договору оренди відповідач направив до Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" листи від 26.01.2018 №06-13/05, від 03.07.2020 №06-13/236 та №06-13/307 від 06.10.2020 щодо переукладення договору оренди з проханням повідомлення про необхідну процедуру переукладення договору оренди на новий строк.

За твердженням відповідача, відповідь на жодний лист Державним підприємством "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" не надано.

Враховуючи вимоги Договору оренди щодо обов`язковості виставлення позивачем рахунку на оплату наданої послуги відповідачу, як передумова для здійснення відповідачем розрахунку за послуги, виникає в силу закону та Договору оренди.

Умовами договору оренди передбачено обов`язок орендодавця на виставлення рахунків за оренду приміщення, після чого виникає обов`язок орендодавця у сплаті оренди за використання приміщення. Зі сторони позивача після 16.05.2018 року не було виставлено жодного рахунку, або надіслано вимогу чи претензію на погашення заборгованості із зазначенням суми боргу. Крім того, позивачем до матеріалів позовної заяви не надано доказів надсилання рахунків або вимоги чи претензії відповідачу після 16.05.2018 року.

Відповідач також звертає увагу суду на те, що предметом договору оренди №350300/178/16, є оренда приміщення за адресою: Кіровоградська область, Олександрівський р-н, с. Ставидла, вул. Жовтнева, буд. 18, а відповідно до позовної заяви стягнення орендної плати проводиться за приміщення: с. Ставидла, вул. Центральна, буд. 18. Без належних доказів це є два різних приміщення.

Щодо звернення з позовною заявою про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати заступником керівника Кіровоградської обласної прокуратури, відповідач зазначає, що прокурором подано позов в інтересах позивачів без достатніх правових підстав та за відсутності належного обґрунтування підстав такого представництва, що стало наслідком порушення принципів рівності та змагальності сторін судового процесу як фундаментальних засад права на справедливий суд.

За твердженням відповідача, Державне підприємство "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" є самостійною юридичною особою, має змогу без залучення інших осіб або органів захищати порушені права, оскільки не відноситься до органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, представництво інтересів яких прокурор має право здійснювати в суді, відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Прокурором також не зазначено причин неможливості позивачами, як самостійними юридичними особами з відповідною процесуальною дієздатністю , самостійно здійснювати захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку.

При цьому, наведені прокурором обставини звернення з даним позовом до суду не є достатніми підставами за яких прокурор має право здійснювати представництво інтересів державних компаній у суді.

20.04.2022 до господарського суду від заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив від 18.04.2022 №15/2-1502ВИХ-22, в якій прокурор не погоджується з викладеними у відзиві на позовну заяву аргументами та мотивами відхилення позовних вимог.

Прокурор зазначає, що строк дії договору оренди закінчився 28.02.2018. В подальшому строк його дії не продовжувався та не поновлювався, що підтверджується і листами Акціонерного товариства "Укртелеком" від 03.07.2020 №06-13/236 та від 06.10.2020 №06-13/307, які представником відповідача додано до відзиву.

Отже, строк дії Договору оренди закінчився 28.02.2018, тобто з 01.03.2018 його положення вже не діяли, тому з вказаної дати у Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" не було законних підстав виставляти Акціонерному товариству "Укртелеком" рахунки за користування приміщенням, в свою чергу Акціонерне товариство "Укртелеком" після закінчення строку дії вказаного договору зобов`язане було повернути державне майно Державному підприємству "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" за актом приймання - передачі.

Разом з цим, Акціонерне товариство "Укртелеком" після закінчення строку дії договору оренди продовжувало користуватись вищевказаним державним нерухомим майном безпідставно, без договору оренди та повернуло його Державному підприємству "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" лише 17.12.2021, про що свідчить акт приймання - передачі, підписаний представниками Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" та Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком".

Прокурор зазначає, що відповідно до положень ст. 2, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 та ст. 1, 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 користування державним майном у будь-якому випадку має бути оплатним, а безоплатне користування таким майном в Україні заборонено, тому у випадку використання державного нерухомого майна без оформлення договору оренди, власник такого майна може захистити своє право на компенсацію йому вартості не отриманої орендної плати в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України. А фактичний користувач такого майна, який без достатньої правової підстави користувався державним майном та за рахунок власника такого майна зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування ним, зобов`язаний повернути ці кошти власнику майна на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Тому за позовом у даній справі зазначено вимогу про стягнення з Акціонерного товариства "Укртелеком" безпідставно збережених коштів орендної плати за користування вищевказаним державним нерухомим майном за період з 01.01.2019 по 17.12.2021, упродовж якого договір оренди вже не діяв, й підставою для стягнення таких коштів зазначено не умови договору оренди, який вже не діяв, а положення ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, у Акціонерне товариство "Укртелеком" обов`язок по сплаті на користь держави вказаних коштів виникає не на підставі умов Договору оренди, який вже не діє (після виставлення Державним підприємством "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" рахунку), а на підставі положень ст. 1212 Цивільного кодексу України (з моменту пред`явлення вимоги про їх сплату).

Щодо місця розташування нерухомого майна, яке є предметом договору оренди та за безпідставне користування яким за позовом у даній справі стягуються безпідставно збережені кошти орендної плати, прокурор зазначає, що предметом оренди є приміщення, що розташоване за адресою: Кіровоградська область Олександрівський район с. Ставидла вул. Жовтнева, 18.

Пізніше назву вулиці Жовтнева в с. Ставидла змінено на Центральна, про що зазначено у позові. Про зазначене свідчить також і акт передачі - приймання майна від 17.12.2021, який складено та підписано представниками Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" та Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" та який міститься в матеріалах справи за даним позовом.

Отже, нерухоме майно, яке є предметом договору оренди є тим майном, за безпідставне користування яким за позовом у даній справі стягуються безпідставно збережені кошти орендної плати, що підтверджується належним доказом.

Твердження відповідача про не наведення прокурором обґрунтувань наявності порушень інтересів держави, про представництво прокурором інтересів Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України", яке не відноситься до органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень та не зазначення причин неможливості позивачами самостійно здійснювати захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, прокурор також вважає безпідставними.

Зокрема, враховуючи те, що у спірних правовідносинах за даним позовом відбувається порушення суспільно важливих, економічних інтересів держави щодо неефективного використання об`єкту державної власності, недоотримання Державним бюджетом коштів від використання державного майна, що негативно позначається на можливості забезпечення державою продовольчої безпеки, та наділення окремої державної установи та державного підприємства повноваженнями державного органу щодо управління і розпорядження державним майном, та нездійснення вказаними державними установою та підприємством у розумний строк захисту вказаних інтересів держави, дає можливість здійснити висновок про наявність виключного випадку, за яким прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді у даних спірних правовідносинах в особі Національної академії аграрних наук України та Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України".

16.05.2022 до господарського суду від Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "Укртелеком" надійшли заперечення на відповідь на відзив від 04.05.2022 №б/н, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову прокурора в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що договір оренди між Державним підприємством "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" та Акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "Укртелеком" закінчився 28.02.2018 року, а починаючи з 01.03.2018 року Орендодавець вже знав, що Орендар не звільняє приміщення та навіть листом від 26.01.2018 повідомив про бажання продовжити термін дії Договору строком на два роки, а також листами від 03.07.2020 року та 06.10.2020 року повідомляв про своє бажання продовжити існуючий договір оренди.

Орендодавець в свою чергу, знаючи, що Орендар не звільняє приміщення та продовжує відкрито ним користуватися, не вчиняє жодних дії щодо звільнення приміщення, таким чином договір оренди є продовженим до 17.12.2021 року (дата звільнення приміщення).

Умовами Договору оренди передбачено обов`язок Орендодавця на виставлення рахунків за оренду приміщення, а після чого виникає обов`язок Орендодавця у сплаті оренди за використання приміщення. Зі сторони Позивача після 16.05.2018 року не було виставлено жодного рахунку, або надіслано вимогу чи претензію на погашення заборгованості із зазначенням суми боргу.

Таким чином, за твердженням відповідача, він не мав об`єктивної можливості сплатити орендну плату через не виконання свого обов`язку у виставленні рахунків Орендодавцем.

Крім того, у відповіді на відзив прокурор не зазначає жодних причин невжиття заходів захисту порушених інтересів держави самостійно Національною академією аграрних наук України. Лише вказує, що про причини невжиття таких заходів, прокуратуру не проінформовано. Однак, вказані обставини виключають можливість звернення прокуратури з позовом. Належних обґрунтувань щодо порушення інтересів держави в позовній заяві не наведено, оскільки не зазначено, в чому саме полягає порушення інтересів держави в особі Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України".

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

За ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави у випадку та у порядку, встановленому законом.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною першою статті 24 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного або господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Згідно ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

Відкриваючи провадження у даній справі, суд встановив відповідність поданої прокурором позовної заяви вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурором на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" зазначено позивачем 1 - Національну академію аграрних наук України (далі - НААН), оскільки вона здійснює контроль за ефективністю використання державного майна відповідно до п. 7 Статуту НААН. Майновий комплекс НААН складається з усіх матеріальних та нематеріальних активів, які перебувають на балансі НААН і наукових та інших установ, підприємств та організацій, що перебувають у її віданні, закріплені державою за НААН в безстрокове користування (п. 88 Статуту). Крім того, НААН, здійснюючи повноваження з управління об`єктами майнового комплексу, забезпечує реалізацію прав держави як власника таких об`єктів, ефективно їх використовує та розпоряджається у межах, визначених законодавством (п. 90 Статуту).

Однак, вказаним органом заходів до усунення виявлених порушень (які в подальшому стали підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом), вжито не було.

Так, НААН про спірні правовідносини стало відомо з листів Кіровоградської обласної прокуратури від 07.12.2021 № 15/2-753вих-21 та 14.01.2022 № 15/2-19вих-22, в яких детально зазначено суть порушених інтересів держави та витребувано відповідні документи.

У розумний строк заходів до захисту порушених інтересів держави НААН самостійно не вжито, а листи обласної прокуратури 03.02.2022 скеровано до Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" (далі - ДП "ДГ "Ставидлянське") та зобов`язано вказане підприємство вжити заходів до відновлення порушених інтересів держави. Вказане свідчить про небажання й НААН самостійно вживати заходів до захисту інтересів держави у вказаних правовідносинах.

Відповідно до п. п. 1.1 Статуту ДП "ДГ "Ставидлянське", затвердженого президентом НААН 24.10.2018, підприємство засноване на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України, як органу управління державним майном.

Підприємство є державним сільськогосподарським підприємством, яке створене з метою організаційно-господарського забезпечення Науковій установі умов для своєчасного та високоякісного проведення наукових досліджень та їх апробації, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння сільськогосподарських культур і саджанців, нових засобів захисту рослин і тварин, штамів мікроорганізмів, вирощування племінного молодняку тварин і птиці, проектування і виготовлення дослідних і макетних зразків нової техніки (п. п. 2.1 Статуту).

Підприємство є державним комерційним унітарним підприємством, що діє на основі державної форми власності (п. п. 3.1 Статуту).

Підприємство ефективно використовує належне йому майно та розпоряджається ним в межах, визначених законодавством, з метою розвитку науки і техніки для задоволення соціальних, економічних та інших потреб держави ( п. п. 4.11 Статуту).

Кошти, одержані від оренди та іншого використання майна підприємства, залишаються в розпорядженні підприємства для виконання його статутних завдань (п. п. 4.15, 4.19 Статуту).

Враховуючи положення Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу", Статутів НААН та ДП "ДГ "Ставидлянське", кошти за користування державним майном, яке перебуває у власності держави в особі НААН та перебуває у господарському віданні ДП "ДГ "Ставидлянське", мають надійти на рахунки ДП "ДГ "Ставидлянське" для виконання статутних завдань НААН та ДП "ДГ "Ставидлянське".

ДП "ДГ "Ставидлянське" про факт користування державним майном без укладення договору оренди та без сплати коштів орендної плати було відомо з початку такого користування - з 01.03.2018 та з листа Кіровоградської обласної прокуратури від 10.11.2021 № 15/2-696вих-21, в якому викладено обставини спірних правовідносин та витребувано відповідні документи.

Разом з цим, заходів до захисту інтересів держави державним підприємством у розумний строк самостійно не вжито.

Листом від 28.01.2022 № 12 ДП "ДГ "Ставидлянське" надало до обласної прокуратури відповідний розрахунок безпідставно збережених AT "Укртелеком" коштів та зазначено прохання про вжиття прокуратурою заходів до представництва інтересів держави в суді в особі ДП "ДГ "Ставидлянське" щодо стягнення вищезазначених коштів, що свідчить про небажання ДП "ДГ "Ставидлянське" самостійно вживати заходи до захисту вищевказаних інтересів держави.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Кіровоградською обласною прокуратурою листами від 11.02.2022 №15/2-79вих-22 та №15/2-78вих-22 повідомлено ДП "ДГ "Ставидлянське" та НААН про вжиття заходів представницького характеру.

Разом з цим, як зазначено вище про факт порушення інтересів держави вказане державне підприємство та установа були поінформовані обласною прокуратурою ще листами від 10.11.2021 №15/2-696 та від 07.12.2021 №15/2-753вих-21.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-40, 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

У спірних правовідносинах за даним позовом стверджується порушення суспільно важливих, економічних інтересів держави щодо неефективного використання об`єкту державної власності, недоотримання Державним бюджетом коштів від використання державного майна, що негативно позначається на можливості забезпечення державою продовольчої безпеки, та наділення окремої державної установи та державного підприємства повноваженнями державного органу щодо управління і розпорядження державним майном, та нездійснення вказаними державними установою та підприємством у розумний строк захисту вказаних інтересів держави, дає можливість здійснити висновок про наявність виключного випадку, за яким прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість звернення Заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Національної академії аграрних наук України та Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України з даним позовом та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді.

Наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даному спорі не оскаржена на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Щодо суті спору господарським судом встановлено наступні обставини, що є предметом доказування у справі.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно №5798478, виданого 06.07.2013 реєстраційною службою Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області за Національною академією аграрних наук України на праві державної власності зареєстровано Будинок культури, загальною площею 2012,8 кв.м, який розташований по вул. Центральній, 18 (попередня назва вулиці - Жовтнева) в с. Ставидла Кропивницького району (попередня назва району - Олександрівський район) Кіровоградської області, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.07.2013 № 5799128 (а.с. 40).

Суд визнає обставини перейменування вулиці Жовтнева в с. Ставидла Олександрівського району Кіровоградської області на вулицю Центральна та входження Олександрівського району Кіровоградської області до складу Кропивницького району Кіровоградської області загальновідомими, що на підставі ч. 3 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України звільняє прокурора від доказування.

Вказане державне нерухоме майно НААН передано в господарське відання Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України (попередня назва - Державне підприємство "Дослідне господарство "Ставидлянське" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України), про що свідчить відомість про нерухоме державне майно за формою № 2б(д) (а.с. 52-55).

За договором оренди нежитлового приміщення від 01.03.2016 №356-300-178/16 (далі - Договір), укладеного між ДП "ДГ "Ставидлянське", як орендодавцем, та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (далі - ПАТ "Укртелеком", або AT "Укртелеком" (з 22.04.2021) в особі Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", як орендарем, частина вказаного державного нерухомого майна, яке розташоване по вул. Центральній, 18 в с. Ставидла Кропивницького району, площею 25,72 кв.м передана в користування під розміщення автоматичної телефонної станції. Строк дії договору оренди визначено у п. 2.1 - по 28.02.2017 включно.

01.03.3016 між сторонами Договору підписано акт приймання - передачі вказаного майна від орендодавця до орендаря (а.с. 33-36).

28.02.2017 сторонами Договору підписано додаткову угоду № 459/2017 до Договору, в п. 1 якої домовились поновити термін дії договору з 01.03.2017 по 31.08.2017 (а.с. 37-38).

31.08.2017 сторонами Договору підписано ще одну додаткову угоду до Договору, в п.1 якої визначено поновити дію Договору на новий строк з 01.09.2017 по 28.02.2018 (а.с. 39). Пунктом 2 додаткової угоди п. 9.1. Договору викладено в такій редакції: "9.1 Строк дії договору : з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно, а у частині невиконаних на закінчення строку дії Договору зобов`язань - до закінчення їх виконання".

Матеріали справи не містять доказів укладення інших додаткових угод щодо строку дії Договору, а також сплати орендної плати за користування вказаним майном з 30.04.2018.

17.12.2021 сторонами Договору підписано акт приймання - передачі, за яким орендар передав, а орендодавець прийняв відповідно до умов Договору частину нежитлового приміщення площею 25,72 кв. м, що розташоване в Кіровоградській області Кропивницькому районі с. Ставидла по вул. Центральній, 18 (а.с. 144).

Повернення вказаного майна, як орендарем, здійснювалось Дніпропетровською філією AT "Укртелеком", оскільки Наглядовою Радою ПАТ "Укртелеком" 18.09.2019 прийнято рішення про закриття (ліквідацію) Кіровоградської філії ПАТ "Укртелеком", а функції, які було покладено на Кіровоградську філію ПАТ "Укртелеком" передано Дніпропетровській філії ПАТ "Укртелеком", про що свідчить інформація, розміщена 18.09.2019 на офіційному вебсайті Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України.

З викладеного вбачається, що фактично з 01.03.2018 по 17.12.2021 AT "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії використовувало майно без оформлення нового договору оренди державного майна та не сплачувало орендні платежі.

Регулювання порядку використання державного майна станом на 01.03.2018 здійснювалося Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (далі - Закон №2269).

Статтями 2, 19 Закону №2269 встановлено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

З викладеного слідує, що використання державного майна в Україні можливе на підставі договору оренди та має бути лише оплатним.

Відповідно до ст. 17 Закону №2269 термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Прокурором та позивачами не надано суду доказів звернення ДП "ДГ "Ставидлянське" до відповідача із заявою про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору або з письмовим попередженням про намір використовувати зазначене майно для власних потреб.

Господарський суд вважає, що п. 2.3. Договору, яким передбачено, що строк оренди може бути змінений лише за згодою сторін, не може нівелювати норми ст. 17 Закону №2269 щодо продовження договору.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 27 Закону №2269, в редакції станом на 01.03.2018, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди у разі, серед іншого, закінчення строку його дії та відмови від його продовження.

Закон №2269 втратив чинність 01.02.2020 з введенням в дію Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX (далі - Закон №157-IX).

Згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №157-IX договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше:

набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Кабінетом Міністрів України постановою від 03.06.2020 № 483 затверджено Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, який набрав чинності 17.06.2020.

Проаналізувавши вказані вище норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що Договір оренди нежитлового приміщення з урахуванням додаткових угод до нього продовжувався у порядку ч. 2 ст. 17 Закону №2269 до 31.08.2020.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що особа, яка набула майно, в т.ч. грошові кошти, або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, у випадку використання державного нерухомого майна відповідним користувачем без оформлення договору оренди, власник такого майна може захистити своє право на компенсацію йому вартості не отриманої орендної плати в порядку ст. 1212 ЦК України. А фактичний користувач такого державного майна, який без достатньої правової підстави за рахунок власника такого майна зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування ним, зобов`язаний повернути ці кошти власнику майна на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний висновок викладено у п.п. 7.10, 7.11 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20.

Нормативною підставою позову прокурором визначено саме положення ст. 1212 ЦК України, предметом позову є стягнення безпідставно збережених коштів, а не орендної плати.

Враховуючи викладене вище, господарський суд відмовляє в задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України безпідставно збережених коштів за період з 01.01.2019 по 31.08.2020 на суму 20 164,20 грн.

Господарським судом враховано, що до 18.06.2021 методика розрахунку орендної плати за користування об`єктами державної власності та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначалися Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (далі - Методика №786).

Пунктами 4, 8, 12 Методики №786 встановлено, що орендна плата розраховується у такій послідовності: визначається розмір річної орендної плати; на основі розміру річної орендної плати встановлюється розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку орендної плати. З урахуванням розміру орендної плати за базовий місяць оренди розраховується розмір орендної плати за перший та наступні місяці оренди.

У разі оренди нерухомого майна розмір річної орендної плати визначається за формулою: вартість орендованого майна, визначена шляхом проведення незалежної оцінки, множиться на орендну ставку, визначену згідно з додатком 2 до Методики №786 та ділиться на 100.

Розмір орендної плати за базовий місяць розраховується за формулою: розмір річної орендної плати, визначений за Методикою №786, ділиться на 12.

На замовлення ДП "ДГ "Ставидлянське" з метою визначення ринкової вартості та розрахунку орендної плати, суб`єктом оціночної діяльності Макаренко І.В. 20.07.2018 проведено незалежну оцінку вищевказаного нерухомого майна - комплексу будівель (Будинок культури) загальною площею 2012,8 кв. м, який розташований в с. Ставидла Кропивницького району Кіровоградської області по вул. Центральній, 18. Відповідно до висновку вказаного суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість вказаного майна загальною площею 2012,8 кв. м становить 6 312 080,00 грн (а.с. 146).

Таким чином ринкова вартість 1 кв. м вказаного майна становить 3 135,97 грн, та відповідно 25,72 кв. м цього майна становить 80 657,15 гривень.

Враховуючи викладене, користуючись формулою визначення річної та щомісячної орендної плати, передбаченою в п. 8 Методики №786, встановлено, що річна орендна плата за користування 25,72 кв. м вищевказаного майна складає 12 098,57 грн, а місячна - 1 008,21 гривень.

Зокрема, 80 657,15 грн (вартість майна, яке використовувалось АТ "Укртелеком" без укладення договору оренди) помножено на 15% (орендної ставки за інше використання нерухомого майна відповідно до п. 29 Додатку 2 Методики №786) і розділено на 100 та отримано 12 098,57 грн, що є сумою річної орендної плати за користування 25,72 кв. м вказаного майна. Потім, 12 098,57 грн розділено на 12 місяців та отримано 1 008,21 грн, що є сумою щомісячної орендної плати за користування 25,72 кв. м вказаного майна.

За період з 01.09.2020 по 18.06.2021 (дата, по яку включно діяла Методика № 786) АТ "Укртелеком" без укладення договору оренди користувалось вищевказаним державним нерухомим майном 9 місяців і 18 днів, тому перемноживши щомісячну орендну плату в розмірі 1 008,21 грн на 9 місяців і 18 днів, отримуємо 9 678,82 грн, що є сумою, яку АТ "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії АТ "Укртелеком" без достатньої правової підстави за рахунок держави - власника вищевказаного майна, зберіг у себе, яку мав сплатити за користування ним за період з 01.09.2020 по 18.06.2021.

З 01.02.2020 введено в дію Закон №157, в ст. 1, 17 якого встановлено, що орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає орендарю майно у користування за плату на певний строк. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Орендна плата визначається за результатами аукціону, встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Статтею 9 Закону №157 встановлено, що стартова орендна плата за об`єкт оренди визначається згідно з Порядком передачі майна в оренду. Забороняється передавати державне майно в безоплатне користування.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, набрав чинності 17.06.2020, в п. 52 якого встановлено, що якщо об`єктом оренди є окреме індивідуально визначене майно, то розмір стартової орендної плати на першому аукціоні визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати.

Методика розрахунку орендної плати за державне майно, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 №630 (далі - Методика від 28.04.2021) та набрала чинності 19.06.2021, у п. 6, 7 якої встановлено, що у разі оренди нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна розмір річної орендної плати визначається за формулою: вартість орендованого майна, визначена шляхом проведення незалежної оцінки, множиться на орендну ставку, визначену згідно з пунктом 14 цієї Методики для іншого окремого індивідуально визначеного майна. Розмір орендної плати за базовий місяць оренди нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна визначається шляхом ділення розміру річної орендної плати на 12.

Враховуючи викладене, користуючись формулою визначення річної та щомісячної орендної плати, передбаченою в п. 6, 7 Методики №630, встановлено, що річна орендна плата за користування 25,72 кв. м вищевказаного майна у період з 19.06.2021 по 17.12.2021 складає 9 677,66 грн, а місячна - 806,47 грн.

Зокрема, 80 657,15 грн (вартість майна, яке використовувалось АТ "Укртелеком" без укладення договору оренди) помножено на 12 % (орендної ставки визначеної відповідно до п. 14 Методики № 630) і розділено на 100 та отримано 9 677,66 грн, що є сумою річної орендної плати за користування 25,72 кв. м вищевказаного державного майна за період з 19.06.2021 по 17.12.2021. Потім, 9 677,66 грн розділено на 12 та отримано 806,47 грн, що є сумою щомісячної орендної плати за користування 25,72 кв. м вищевказаного державного майна у період з 19.06.2021 по 17.12.2021.

За період з 19.06.2021 по 17.12.2021 (дата повернення АТ "Укртелеком" ДП "ДГ "Ставидлянське" за актом приймання - передачі нерухомого майна, яким користувалось без укладення договору оренди) АТ "Укртелеком" користувалось державним майном 5 місяців та 29 днів, тому перемноживши щомісячну орендну плату в розмірі 806,47 грн на 5 місяців та 29 днів, отримуємо 4 811,94 грн, що є сумою, яку АТ "Укртелеком" без достатньої правової підстави за рахунок держави - власника вищевказаного майна, зберіг у себе, яку мав сплатити за користування ним у період з 19.06.2021 по 17.12.2021.

Отже, АТ "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії АТ "Укртелеком" без достатньої правової підстави за рахунок держави - власника вищевказаного майна, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування ним у період з 01.09.2020 по 17.12.2021, в загальному розмірі 14 490,76 грн.

Господарським судом враховано, що Законом України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" визначено особливості правового режиму діяльності в тому числі й НААН та особливості управління державним майном, яке закріплено за установами, організаціями та підприємствами, що перебувають у віданні Національної академії аграрних наук України.

В ст. 4 вказаного Закону визначено, що національні галузеві академії наук, здійснюючи повноваження з управління об`єктами майнового комплексу національних галузевих академій наук, забезпечують реалізацію прав держави як власника цих об`єктів, ефективно їх використовують та розпоряджаються цими об`єктами майнового комплексу у межах, визначених законодавством.

Кошти, що отримані від оренди об`єктів майнового комплексу національних галузевих академій наук, спрямовуються на виконання статутних завдань національних галузевих академій наук та організацій, що віднесені до відання національних галузевих академій наук.

Враховуючи викладені положення Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу", Статутів НААН та ДП "ДГ "Ставидлянське", кошти за користування державним майном, яке перебуває у власності держави в особі НААН та перебуває у господарському віданні ДП "ДГ "Ставидлянське", мають надійти на рахунки ДП "ДГ "Ставидлянське" для виконання статутних завдань НААН та ДП "ДГ "Ставидлянське".

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України АТ "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії АТ "Укртелеком" зобов`язаний повернути вищевказані кошти, які фактично є орендною платою за користування вищевказаним державним нерухомим майном площею 25,72 кв. м у період з 01.09.2020 по 17.12.2021 в загальній сумі 14 490,76 грн на рахунок ДП "ДГ "Ставидлянське", яке має направляти їх для виконання статутних завдань як самого підприємства, так і НААН.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.94 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94 року серія A, № 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на вищевикладене, всі інші аргументи, доводи та міркування прокурора та відповідача залишені судом без задоволення та не прийняті судом до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Враховуючи встановлені обставини, господарський суд вважає позовні вимоги прокурора про стягнення з Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "Укртелеком" безпідставно збережених коштів доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростованими належним чином у встановленому законом порядку відповідачем за період з 01.09.2020 по 17.12.2021 на суму 14 490,76 грн, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню. В іншій частині позову слід відмовити за необґрунтованістю.

У відповідності до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртелеком" (01604, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, ), в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "Укртелеком" (49101, м. Дніпро, вул. Херсонська, 26, ) на користь Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" (27332, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Ставила, вул. Центральна, 18, ) безпідставно збережені кошти в сумі 14 490,76 грн на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк" м. Київ, МФО 351005.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртелеком" (01604, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, ), в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "Укртелеком" (49101, м. Дніпро, вул. Херсонська, 26, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір у сумі 1 037,31 грн (реквізити одержувача: 25006, м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, 4, , р/р UA0004600, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, отримувач: Кіровоградська обласна прокуратура).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Кіровоградській обласній прокуратурі (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"); Національній академії аграрних наук України (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"); Державному підприємству "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" (на електронну пошту: ); Акціонерному товариству "Укртелеком" (на електронну пошту: ); Дніпропетровській філії акціонерного товариства "Укртелеком" (49101, м. Дніпро, вул. Херсонська, 26).

Повне рішення складено 16.05.2022.

Суддя О.Л. Бестаченко