РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.05.2022Справа № 910/21493/21

Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/21493/21

За позовом Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код: 33908322)

До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код: 20080515)

Про стягнення 120 797, 05 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі - відповідач) про стягнення 120797, 05 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в 120797, 05 грн, право на яке перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодуваня за пошкодження «Lexus LX 570» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті ДТП 15.09.2021. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

04.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про долучення до матеріалів справи постанови суду Дніпровського районного суду міста Києва у справі №755/16356/21.

13.01.2022 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали від 13.01.2022.

24.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали суду від 13.01.2022.

Дослідивши зміст заяви та долучених до неї документів, суд дійшов висновку, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, що встановлені ухвалою суду від 13.01.2022, в зв`язку з чим 04.02.2022 Суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/21493/21 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.02.2022 від відповідача надійшов відзив по змісту якого, відповідач заперечував лише щодо стягнення з нього на користь позивача суми професійної правничої допомоги. Проте, в прохальній частині, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача повністю, в той же час жодним чином не обґрунтовує заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав з приводу суми страхового відшкодування, яку просить стягнути позивач.

16.02.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, а 25.03.2022 року від позивача надійшли докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. з доказами направлення їх відповідачеві.

Відповідач своїм правом на подання заперечення відповіді на відзив не скористався, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва-

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 15.09.2021 в місті Києві в Дніпровському районі по бульвару Перова 3, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Infinity M35» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Lexus LX 570» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем - «Lexus LX 570» д.н.з. НОМЕР_1 , застраховано у позивача на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту № 7000/21-Т/Ц/4 від 04.01.2021 «ALL RISKS».

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 20.10.2021 у справі №755/16356/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (ДТП 15.09.2021) та притягнено до адміністративної відповідальності.

Згідно звіту про визначення вартості відновлювального ремонту № 18431 від 28.09.2021, наданого ТОВ «ЕАК «Довіра» на замовлення позивача, шкода, нанесена автомобілю «Lexus LX 570» д.н.з. НОМЕР_1 склала - 122 548, 15 грн.

Відповідно до рахунку № СМУ00030543 від 17.09.2021, наданого ТОВ «Саміт Моторз Україна» вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Lexus LX 570» д.н.з. НОМЕР_1 склала - 120 797, 05 грн. Також дана сума підтверджується страховим актом № 006.02136821-1 від 21.09.2021.

Вказана сума страхового відшкодування виплачена позивачем на рахунок ТОВ «Саміт Моторз Україна» в повному розмірі (120 797, 05 грн), що підтверджується платіжним дорученням № 54328054 від 22.09.2021.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Infinity M35» д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача, позивач має право зворотної вимоги до відповідача в порядку суброгації у розмірі ліміту відповідальності за шкоду майну у відповідності до полісу АР001543057 - 130 000, 00 грн.

Відповідач в відзиві на позовну заяву не визнав та не заперечив обставини щодо суми страхового відшкодування в розмірі 120 797, 05 грн. У відзиві відповідач лише не погоджувався з відшкодуванням позивачу суми професійної правничої допомоги.

Отже, відповідач не надав суду докази відшкодування суми страхового відшкодування та доказів іншого матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього розмір страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 120 797, 05 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (п. 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006-15-ц).

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого (п. 71 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.10.2020 у справі № 910/18279/19).

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Lexus LX 570» д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Infinity M35» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АР001543057, який діяв станом на 15.09.2021.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130 000,00 грн та франшизу у розмірі 0, 00 грн, згідно з інформацією Моторно транспортного страхового бюро з Єдиної централізованої бази даних.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Infinity M35» д.н.з. НОМЕР_2 в межах лімітів відповідальності передбачених полісом.

У відзиві на позовну заяву № 01-04-68 від 08.02.2022 відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, проте в змісті відзиву взагалі не обґрунтовував заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав з приводу суми страхового відшкодування, яку просить стягнути позивач.

Доказів відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного «Infinity M35» д.н.з. НОМЕР_2 , власнику автомобіля «Lexus LX 570» д.н.з. НОМЕР_1 , та/або позивачу матеріали справи не містять.

З урахуванням вимог ст. 29, п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 25 Закону України "Про страхування" суд дійшов висновку, що страховий акт № 006.02136821-1 від 21.09.2021, платіжне доручення № 54328054 від 22.09.2021, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода завдана при ДТП транспортному засобу «Lexus LX 570» д.н.з. НОМЕР_1 належним чином доведена в розмірі 120 797, 05 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Проте, так як полісом АР001543057 встановлена франшиза в розмірі 0, 00 грн, застосувати вищезазначені норми неможливо.

На підставі вищевикладеного, визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 120 797, 05 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» судових витрат.

Щодо судових витрат позивача, суд зазначає, що в позовній заяві при зазначенні попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат позивач повідомляє суд про те, що ним понесено витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270, 00 грн, витрати на отримання правничої допомоги у розмірі 10 000, 00 грн та витрати на проведення експертизи в розмірі 10 000, 00 грн.

З приводу витрат на проведення експертизи, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення будь-якої експертизи та понесення на неї витрат. За таких обставин, суд не здійснює розподіл витрат на проведення експертизи, що були зазначені в попередньому орієнтовному розрахунку сдуових витрат.

Крім того, 25.03.2022 від позивача надійшла заява про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат по даній справі в якій також відсутні докази щодо проведення експертизи, але в зазначеній заяві позивач провівши кінцевий розрахунок понесених ним судових витрат просить стягнути з відповідача лише 7 000, 00 грн за правничу допомогу (в орієнтованому розрахунку позовних вимог, позивач зазначав, що професійна правнича допомога склала 10 000, 00 грн) та надає докази понесених таких витрат.

В відзиві на позовну заяву відповідач заперечував відшкодування позивачу суми професійної правничої допомоги, оскільки витрати позивачем не були документально підтверджені, а відтак на думку відповідача вимога по відшкодуванню є незаконною.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що в позовній заяві він вказав попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, а докази реальних витрат будуть надані суду та відповідачу пізніше (суду надано 25.03.2022).

Таким чином суд констатує, що до заяви про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат, яка надійшла до суду 25.03.2022, позивач в якості доказів здійснення витрат на послуги адвоката у даній справі у розмірі 7 000, 00 грн подає: копію договору про надання правничої допомоги № 280921 від 28.09.2021, копію додатка № 1 договору про надання правничої допомоги № 280921 від 28.09.2021 (акт виконаних робіт №910/21493/21 від 08.02.2022), копію рахунка № 910/21493504/21 від 08.02.2022, а також копію платіжне доручення № 8996290 від 15.02.2022 на суму 7 000, 00 грн.

Згідно з частинами 2 - 5 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5).

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/16322/18.

Як доказ обґрунтованості понесення судових витрат у розмірі 7000, 00 грн. за позовом про стягнення в порядку суброгації позивач надає акт виконаних робіт № 1 від 08.02.2022 року як додаток № до договору № 280921 про надання правової допомоги, в якому зазначає що витратив дві години часу на визначення підсудності розгляду позовної заяви, вивчення матеріалів справи, аналіз правового конфлікту тощо, що складає 2 години часу вартістю 2000,00 грн. (пункт 1), аналіз діючого законодавства з питань відшкодування шкоди в порядку суброгації, заподіяної в результаті ДТП, вивчення та аналіз судової практики Верховного суду, на що витрачено 2 години часу вартістю 2000,00 грн. (пункт 2), підготовка позовної заяви у справі № 910/21493/21, на що витрачено 3 години часу вартістю 3000,00 грн., а всього 7000,00 грн.

Враховуючи те, що пункти 1 та пункт 2 акту виконаних робіт дублюють одне одного, а також те, що адвокат надає професійні юридичні послуг, а отже має володіти певними знаннями в сфері юриспруденції, а не здійснювати вивчення правил підсудності спору, а також судову практику при наданні професійної правничої допомоги щодо не складної категорії спору, то суд зазначає, що витрати у розмірі 2000,00 грн. не були необхідними при надання професійної правничої допомоги щодо розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, з огляду на подані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, необхідних для розгляду справи, у розмірі 5000, 00 грн, а отже витрати позивача на профЗгідно частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд покладає сплачений судовий збір на відповідача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Приватного акціонерного товариства ««Страхова компанія «Еталон» про стягнення 120 797, 05 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код: 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код: 33908322) суму страхового відшкодування - 120797 (сто двадцять тисяч сімсот дев`яносто сім) грн 05 коп., судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких