ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

16 травня 2022 року м. ХарківСправа № 234з-22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

без повідомлення (виклику) сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" про забезпечення позову в порядку частини першої статті 138 ГПК України

до подання заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" (місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця СТАРОКИЇВСЬКА, будинок 14; )
до Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" (місцезнаходження: 61058, місто Харків, вулиця Ромена Роллана, будинок 12; код)
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про забезпечення позову (до пред`явлення позову) шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Приватному акціонерному товариству "Енергетична компанія "Барвінок" у межах ціни позову - 56 166 700,97 грн., що знаходяться на всіх банківських рахунках Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок", в тому числі й на наступному банківському рахунку: - № НОМЕР_1 в АБ "УКРГАЗБАНК", МФО 320478.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів щодо забезпечення позову, заявник вказує на те, що 19.01.2022 між ТОВ "Електротрейдінг Груп" та ПрАТ "ЕК "Барвінок", укладено договір №БГ-21/0338 про участь у балансуючій групі. Періодом знаходження ПрАТ "ЕК "Барвінок" в балансуючій групі ТОВ "ЕТГ" є проміжок часу з 00 годин 00 хвилин 01.02.2022 по 00 годин 00 хвилин 23.03.2022, що підтверджується повідомленням НЕК "УКРЕНЕРГО" №01/3206 від 25.01.2022 щодо включення та повідомлення №01/11736 від 22.03.2022 щодо виключення ПАТ "ЕК "Барвінок" з балансуючої групи.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що ТОВ "ЕТГ", як сторона, відповідальна за баланс (СВБ), зобов`язується нести фінансову відповідальність за небаланси ПрАТ "ЕК "Барвінок", як учасника балансуючої групи, перед оператором системи передачі (НЕК "УКРЕНЕРГО"), а учасник балансуючої групи зобов`язується нести фінансову відповідальність за свої небаланси перед СВБ.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що його ціна складається із сум: 2.1.1. Вартості електричної енергії для врегулювання позитивних небалансів Учасника балансуючої групи; 2.1.2. Вартості електричної енергії для врегулювання негативних небалансів Учасника балансуючої групи; 2.1.3. Вартості послуг СВБ з адміністрування фінансової гарантії Учасника.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що фактичні обсяги купівлі-продажу електричної енергії, продані однією Стороною і куповані іншою Стороною з метою врегулювання небалансів, визначаються в Акті купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів з урахуванням коригувань, який оформлюється Сторонами в порядку, визначеному цим Договором.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що протягом 4 (чотирьох) робочих днів, що настають після 16 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, СВБ формує та надає Учаснику балансуючої групи підписаний зі своєї сторони Акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць. Кількість примірників Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів залежить від форми їх підписання: на паперовому носії інформації - 2 примірники, у разі використання КЕП - 1 примірник.

Учасник балансуючої групи підписує Акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць та повертає примірник підписаного акту на адресу СВБ протягом одного робочого дня з моменту отримання акту від СВБ (п. 5.5. Договору).

На виконання умов Договору ТОВ "ЕТГ" використано всі способи обміну документами, а саме, сформовано, підписано та направлено ПрАТ "ЕК "Барвінок" в Сервісі, на електронну пошту та засобами поштового зв`язку: Акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у лютому 2022 року; Акт надання послуг з адміністрування фінансової гарантії у лютому 2022 року; Акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у березні 2022 року; Акт надання послуг з адміністрування фінансової гарантії у березні 2022 року; Рахунки на їх оплату. Проте, ПрАТ "ЕК "Барвінок" взяті на себе по Договору зобов`язання не виконало, акти - належним чином зі своєї сторони не оформило і не повернуло, рахунки - не оплатило.

21.04.2022 ТОВ "ЕТГ" отримало від ПрАТ "ЕК "Барвінок" підписані КЕП заперечення № 574 від 21.04.2022, до Акту № ВН-2022/3-33675278 від 31.03.2022 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у березні 2022 року. ТОВ "ЕТГ" врахувало ситуацію, яка описана в доданих ПрАТ "ЕК "Барвінок" до Заперечення документах (листі НЕК "УКРЕНЕРГО" №01/10486 від 12.03.2022 та скарзі №494 від 10.04.2022) та запропонувало у строк до 28.04.2022 здійснити оплату вартості електричної енергії для врегулювання небалансів у березні 2022 в сумі, яка не охоплена процедурою оскарження з третіми особами.

Проте, ПрАТ "ЕК "Барвінок" на вказану пропозицію не відреагувало, суму боргу, яка не охоплена процедурою оскарження з третіми особами, - не оплатило. Більше того, посадові особи ПрАТ "ЕК "Барвінок" після цієї пропозиції перестали виходити на телефонний зв`язок.

Отже, ПрАТ "ЕК "Барвінок":

1) ухиляється від підписання актів, які є підставою для оплати відповідних сум грошових коштів;

2) ухиляється з необґрунтованих підстав від оплати всієї суми заборгованості, що виникла на підставі Договору;

3) ухиляється від оплати неоспорюваної суми заборгованості;

4) ухиляється від вирішення спірних питань шляхом переговорів;

5) вчиняє дії, спрямовані на унеможливлення стягнення заборгованості, що виникла на підставі Договору.

Враховуючи наведене, є підстави вважати, що ПрАТ "ЕК "Барвінок" отримало електричну енергію для врегулювання небалансів та послуги з адміністрування фінансової гарантії без мети проведення належного розрахунку з ТОВ "ЕТГ", відтак існує ризик перерахування ПрАТ "ЕК "Барвінок" чи зняття коштів із банківських рахунків з метою уникнення виконання грошових зобов`язань за Договором, що, як наслідок, може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Водночас суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, обґрунтування необхідності забезпечення позову, полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про таке забезпечення, а особа, яка подала відповідну заяву про забезпечення позову, повинна довести також і адекватність обраного засобу забезпечення позову. При цьому, тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011 № 5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог, а вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Так, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову в їх сукупності, з урахуванням розумності і адекватності відповідних вимог, суд зазначає, що у даному випадку Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" належним чином не обґрунтовано, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог, а також не надано жодних належних та допустимих доказів в розумінні статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, із яким діюче законодавство пов`язує застосування заходів щодо забезпечення позову: не підтверджено відсутність у боржника майна у кількості та вартістю, достатньою для погашення заборгованості перед кредитором, у разі постановлення рішення на користь останнього - про задоволення позову; не наведено існування інших ризиків умисного ухилення боржника від виконання судового рішення у разі постановлення його на користь заявника - виведення боржником наявних грошових коштів з власних рахунків, відчуження належного відповідачу майна, укладення фіктивних договорів застави та іпотеки, ліквідації юридичної особи тощо.

Саме лише посилання позивача на те, що боржник ухиляється від підписання актів, не виходить на звязок, та існує ймовірність зникнення або зменшення коштів і можливе ухилення боржника від виконання судового рішення, на переконання господарського суду, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, а також потребує доведення.

Суд також зазначає, що згідно з вимогами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до приписів статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 3 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 27 жовтня 1993 року по справі "Домбо Бехеер" проти Нідерландів зазначено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у даній справі; недоведеність наявності фактичних обставин, з якими позивач пов`язує застосування заходу до забезпечення позову та посилання останнього лише на потенційну можливість ухилення боржника від виконання судового рішення, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно із частиною шостою статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 234з-22 ) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано "16" травня 2022 р.

Суддя В.В. Рильова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.