ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"05" травня 2022 р. Cправа № 902/1071/21
про стягнення 500 000,00 грн
Суддя Яремчук Ю.О.
Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.
за участю представників:
позивача: Волков П.О.
відповідача: не з"явився
28.10.2021 р. Фермерське господарство "Лемешівка-Агро" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця млин" про стягнення 500 000,00 грн
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1071/21) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.
Ухвалою суду від 01.11.2021 р. відкрито провадження у справі № 902/1071/21. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначити на 24.11.2021 р.
20.07.2022 р. у даній справі прийнято рішення.
26.04.2022 р. від представника позивача надійшла заява (вх. № канц. 01-34/3126/22 від 26.04.2022 р.) про розподіл судових витрат у справі.
Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3,4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
З огляду на вищенаведене, у зв`язку з надходженням заяви представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку призначити розгляд заяви про вирішення питання щодо суми відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді правової допомоги у справі, її співмірність та обґрунтованість проводити в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Ухвалою суду від 27.05.2022 р. судове засідання з вирішення питання щодо розгляду заяви Фермерського господарства "Лемешівка-Агро" про розподіл судових витрат призначити на 05.05.2022 р.
На визначену судом дату з`явився представник позивача, який підтримав подану заяву.
Представник відповідача не з`явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 27.05.2022 р.
Так, розглянувши заяву представника позивача про понесені останнім витрат на правову допомогу та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
Як передбачено ч. 1, 4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Докази понесених судових витрат позивачем подано із відповідною заявою, в якій останній просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.
В обґрунтування представника позивача про понесені останнім витрат на правову допомогу долучено:
- договір про надання правової допомоги № 52 від 17.11.2021 р.;
- рахунок № 25-04-2022/001 від 25.04.2022 р.;
-акт приймання-передачі наданої правової допомоги по договору № 62 про надання про надання правової допомоги від 17.11.2021 р.
Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом статті 123 ГПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.
Суд зауважує, що представником відповідача не подано обгрунтованого клопотання про зменшення розміру до стягнення витрат на правничу допомогу.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Таку правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про задоволення заяви представника позивача щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат повністю в сумі 20 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 86, 91, 126, 129, 221, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
ВИРІШИВ:
1. Заяву Фермерського господарства "Лемешівка-Агро" (вх. № канц. 01-34/3126/22 від 26.04.2022 р.) про розподіл судових витрат у справі - задовольнити повністю.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Примірник повного додаткового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.
Повний текст додаткового рішення складено 11.05.2022 р.
Суддя Яремчук Ю.О.
1 - до справи