РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2022Справа № 910/18144/21

За позовомФізичної особи-підприємця Сеферова Гаврила Олексійовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Логістик Сістем»
простягнення 75841,70 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Сеферов Гаврило Олексійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Логістик Сістем» 85613,80 грн основного боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі договору про відступлення права вимоги №1 від 01.07.2021 отримав право вимоги до відповідача на суму 85613,80 грн за договором №0027/19 від 01.01.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/18144/21; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі №910/18144/21 вручена відповідачу 23.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №315.

23.11.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що: директор відповідача не підписував застереження про нібито отримання копії договору про відступлення права вимоги; заборгованість за договором №0027/19 від 01.01.2019 у відповідача відсутня; позивачем не надано жодних первинних документів на підтвердження факту виникнення заборгованості.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності щодо заявлених у даній справі вимог.

06.12.2021 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 75841,70 грн.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, а тому приймається судом до розгляду.

Також 06.12.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив.

21.12.2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, зокрема, про те, що додана до відповіді на відзив копія договору №0027/19 від 01.01.2019 подана з порушенням встановленого ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України строку для подання доказів, а також не була направлена відповідачу.

Однак, з огляду на те, що копія договору №0027/19 від 01.01.2019 була надана позивачем у зв`язку із доводами відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву, враховуючи, що примірник договору має бути наявний у відповідача як сторони такого правочину, копія договору №0027/19 від 01.01.2019 приймається судом до розгляду як доказ по справі.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.07.2021 між Фізичною особою-підприємцем Тітіковим Олександром Васильовичем (первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Сеферовим Гаврилою Олексійовичем (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 1 (надалі - Договір відступлення).

Відповідно до п. 1.1 Договору відступлення в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором за договором №0027/19 від 01.01.2019 на суму 85613,80 грн, за неоплаченими рахунками, у тому числі: №33 від 30.11.2019 на суму 5625 грн, №34 від 10.12.2019 на суму 27147,10 грн, №35 від 20.12.2019 на суму 30234,20 грн, №36 від 31.12.2019 на суму 22607,50 грн за придбані транспортні послуги перевезення, боржником за якими є ТОВ «Глобал Логістик Сістем».

Згідно з п. 1.2 Договору відступлення за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за договором, а також сплатити рахунки.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору відступлення згідно з відступленням права вимоги за цим договором новий кредитор не сплачує первісному кредитору винагороду. Новий кредитор повертає первісному кредиторові 100% вартості заборгованості протягом 2021 року.

Пунктом 3.1 Договору відступлення передбачено, що первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору всі документи, які засвідчують права, що передаються за цим договором, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно з п. 3.2 Договору первісний кредитор зобов`язаний повідомити боржника про відступлення права вимоги за цим договором у термін до 10.07.2021 шляхом надання боржнику одного примірника цього договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору відступлення цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Частиною 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч. 1 ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на момент розгляду справи у відповідача існує заборгованість за договором №0027/19 від 01.01.2019, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Логістик Сістем» (як замовником) та Фізичною особою-підприємцем Тітіковим Олександром Васильовичем (як виконавцем) у розмірі 75841,70 грн, і право вимоги щодо сплати цієї заборгованості набуто позивачем на підставі Договору відступлення.

В свою чергу, відповідач факт існування заборгованості заперечує, вказуючи на те, що розрахунки за договором №0027/19 від 01.01.2019 здійснені ним в повному обсязі, а саме: оплачені виставлені виконавцем рахунки-фактури №33 від 30.11.2019 на суму 15625,00 грн та №34 від 10.12.2019 на суму 4147,10 грн.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За умовами Договору відступлення права вимоги №1 від 01.07.2021, Фізичною особою-підприємцем Тітіковим Олександром Васильовичем передано позивачу право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Логістик Сістем» щодо сплати суми боргу за Договором №0027/19 від 01.01.2019 у сумі 85613,80 грн.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Для долучення до матеріалів справи позивачем надано копію договору №0027/19 від 01.01.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Логістик Сістем» (як замовником) та Фізичною особою-підприємцем Тітіковим Олександром Васильовичем (як виконавцем).

Відповідно до п. 1.1 договору №0027/19 виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги за допомогою безрейкового транспорту (надалі по тексту - техніка), а також послуги з її управління (надалі по тексту - послуги), а замовник зобов`язується оплатити надані послуги.

У п. 2.2 договору №0027/19 визначено, що усі розрахунки між сторонами здійснюються виходячи із кількості машино/годин, відображених в акті здачі-приймання наданих послуг, відпрацьованих технікою виконавця за звітний період; сторони домовились, що звітним періодом надання послуг прийняти календарну декаду (з 1 по 10, з 11 по 20, з 21 по 30 (31).

Відповідно до п. 2.3 договору №0027/19 здача-приймання наданих виконавцем послуг оформлюється щодекадно згідно акта здачі-приймання наданих послуг (додаток 1), протягом 3 робочих днів, наступних за звітними, оформленим на підставі документів, перелічених в п. 2.5 даного договору, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріплених печатками сторін.

Пунктом 2.5 договору №0027/19 встановлено, що кількість відпрацьованих машино/годин техніки виконавця визначається згідно даних маршрутного листа з відміткою про відпрацьовані машино/години, талона замовника, підтверджених відміткою в маршрутному листі та підписаним уповноваженим представником (з вказівкою ПІБ та посади) на об`єкті надання послуг та зданим не пізніше 2 діб, в протилежному випадку виконавець несе відповідальність за порушення виконання наряду матеріально, в розмірі 100 грн за кожен день прострочення здачі маршрутного листа понад відведений час.

Згідно з п.п. 2.6, 2.7 договору №0027/19 послуги вважаються наданими після підписання уповноваженими представниками сторін акта наданих послуг (виконаних робіт), який складається виконавцем і направляється замовнику разом з рахунком на оплату послуг. Розмір оплати послуг по договору фіксується в актах наданих послуг та визначається сторонами по факту надання послуг за результатами кожного календарного місяця у випадку надання послуг протягом місяця.

Відповідно до п. 2.8 договору №0027/19 акт наданих послуг у випадку одноразового надання послуг підписується сторонами протягом 5 робочих днів після надання послуг; замовник зобов`язаний оплатити виконавцю грошові кошти в сумі, вказаній у підписаному сторонами акті наданих послуг на підставі рахунку.

Пунктом 2.9 договору №0027/19 передбачено, що замовник здійснює оплату послуг виконавця протягом 30 банківських днів з моменту отримання від виконавця всіх необхідних документів, оригіналу рахунку, оригіналу талона замовника з вказівкою кількості годин роботи спецтехніки, оригіналу акту виконаних робіт та оригіналів інших необхідних документів, а також копій свідоцтва про державну реєстрацію платника ПДВ або про сплату єдиного податку, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи-підприємця та підписання акта наданих послуг (виконаних робіт).

Проте із наданих позивачем до матеріалів справи документів неможливо встановити факт надання відповідачу послуг за договором №0027/19, їх обсяг та вартість у визначених позивачем розмірах.

Так, у справі відсутні будь-які первинні документи, які б свідчили про факт надання відповідачу послуг на суму 85613,80 грн, перелік яких наведено у рахунках-фактурах, доданих позивачем до позовної заяви.

Зокрема, позивач не надав суду актів здачі-приймання наданих послуг, як це передбачено п.п. 2.2, 2.3, 2.6, 2.7, 2.8 договору №0027/19, маршрутних листів з відміткою про відпрацьовані машино/години, талонів замовника (наявність яких вимагається п. 2.5 Договору), жодних інших документів, які б свідчили про обсяг наданих на підставі даного договору послуг (таких як наприклад, товарно-транспортні накладні тощо).

При цьому, суд зазначає, що за своєю правовою природою рахунки-фактури не є первинними документами, які б підтверджували факт здійснення господарської операції, а містять лише платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носять інформаційний характер.

Відтак, надані позивачем рахунки-фактури не підтверджують факту надання відповідачу послуг на суму 85613,80 грн за договором №0027/19 від 01.01.2019, тим більш такі рахунки не містять посилань на договір №0027/19 від 01.01.2019 та не містять підпису навіть самого виконавця робіт.

Доводи позивача стосовно того, що сума узгодженого боргу в розмірі 85613,80 грн відповідачем визнана, оскільки Договір відступлення підписано відповідачем без зауважень, судом відхиляються.

Так, зі змісту Договору відступлення слідує, що відповідач не є стороною даного договору і не підписував його. В Договорі відступлення міститься лише застереження, що відповідач отримав примірник такого договору.

Також суд зазначає, що перерахування відповідачем замовнику грошових як оплату послуг за рахунками-фактурами №33 та №34 також не свідчить про визнання відповідачем заявленої до стягнення суми заборгованості, оскільки платіжні доручення стосуються виключно вказаних у призначенні платежу рахунків. При цьому, відповідачем для долучення до матеріалів справи надано підписаний з боку виконавця рахунок-фактуру №34 від 10.12.2019 на суму 4147,10 грн, тобто інший, аніж зазначений в Договорі відступлення та доданий до позову.

За таких обставин, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження факту надання первісним кредитором обумовлених договором №0027/19 від 01.01.2019 послуг на суму 85613,80 грн (про які мова йде у п. 1.1 Договору відступлення), і як наслідок, не довів виникнення у відповідача грошового зобов`язання з оплати таких послуг, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 75841,70 грн задоволенню не підлягають.

Інші доводи та заперечення учасників справи судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору - відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав, впливу не мають.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, заява позивача про застосування наслідків спливу строків позовної давності судом відхиляється.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова