ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
24.05.2022 Справа № 905/467/22
про стягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» через підсистему «Електронний Суд» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Завод Обважнювачів» заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ПГ-С/19-004/14 постачання природного газу від 12.04.2019.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Отримання позовної заяви та доданих до неї документів усіма учасниками процесу є обов`язковою передумовою розгляду справи судом.
Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів Господарського процесуального кодексу України.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).
У Рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Абзацом 27 п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).
За змістом Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, про прийняття до пересилання реєстрованого поштового відправлення (в тому числі листа) відправникові з додержанням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).
Належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві є бланк опису вкладень, який згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України N 270 від 05.03.2009, заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.
За таких обставин, належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами учасникам справи є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, з зазначенням на ньому номеру поштового відправлення.
Проте, доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з доданими до неї документами до позовних матеріалів взагалі не надано.
Також суд звертає увагу позивача, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України до позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними, зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Таким чином, предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд повинен прийняти рішення.
За приписами ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти, проте не зазначає, на чию користь слід прийняти відповідне рішення.
При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
У вступній частині позовної заяви позивач вказує на те, що ціною позову є 1 290 610,38 грн.
В той же час, як вбачається із тексту прохальної частини позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі:
А) 1 148 820,23 грн., у якості заборгованості за поставлений природний газ згідно договору №ПГ-С/19-004/14 постачання природного газу від 12.04.2019 за грудень 2021 року згідно Додаткової угоди №34 від 26.11.2021;
Отже, в прохальній частині позовної заяви позивачем визначено ціну позову у розмірі 1 290 609,68 грн (1 148 820,23 грн + 141 789,45 грн), що є меншою, аніж заявлена позивачем ціна позову 1 290 610,38 грн.
При цьому, позивач в прохальній частині позову визначає суму 141 789,45 грн, але не визначає відповідної правової природи вказаних грошових коштів.
Зважаючи на наведене, не вбачається за можливе встановити заявлену позивачем ціну позову, оскільки зазначені суми містять явні арифметичні суперечності, які є очевидними ще до моменту відкриття провадження у справі та розгляду її по суті.
Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху.
Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» до Приватного акціонерного товариства «Завод Обважнювачів» про стягнення заборгованості залишити без руху.
2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали надати суду:
- докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача;
- письмові пояснення з визначенням конкретних позовних вимог (правової природи заявлених до стягнення сум) та осіб на користь яких вони пред`явлені;
- уточнення ціни позову.
3. Повідомити сторін, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, у відповідності до розпорядження голови суду, доступ до приміщення суду тимчасово обмежений, запроваджено роботу суду у віддаленому режимі.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Суддя М.В. Хабарова