ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022м. ДніпроСправа № 904/713/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28", м. Жовті Води Дніпропетровської області

до Жовтоводської міської ради, м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 121916,21 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Жовтоводської міської ради 121916,21 грн, з яких: 102936,98 грн - заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку за період з 13.09.2018 по 31.01.2022; 5097,69 грн - 3% річних; 13881,54 грн - інфляційні втрати.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від своєчасної та повної сплати внесків на утримання будинку ОСББ, в якому йому на праві власності належить нежитлове приміщення (протирадіаційне укритття) загальною площею 433,20 кв.м.

Ухвалою суду від 10.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання цієї ухвали.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 04.04.2022, відповідач просить у задоволенні вимог позивача відмовити в повному обсязі, оскільки вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою.

За твердженням відповідача, позивачем не надано доказів того, що Жовтоводська міська рада як власник нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Жовті Води, вул. Кропоткіна, 28/109, увійшла до складу учасників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28"; Жовтоводська міська рада не зверталася до позивача із заявою про приєднання до вказаного ОСББ; позивач не звертався до відповідача з питань реалізації прав співвласника; у відповідача відсутня технічна документація на житловий багатоквартирний будинок № 28 по вул. Кропоткіна у м. Жовті Води Дніпропетровської області, не надав її суду й позивач.

Тож, відповідач вважає, що у нього не виникло обов`язку щодо внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Також відповідач указує на відсутність рішень загальних зборів Об`єднання стосовно визначення розміру внесків на утримання будинку, так як надані позивачем протоколи загальних зборів від 19.05.2018, 08.12.2018, 08.12.2019, 05.12.2020, 11.12.2021 щодо встановлення розміру внесків, всупереч приписам статті 10 Закону України № 2866-Ш від 29.11.2001 (із змін. і доп.) «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та пункту 8 розділу Ш Статуту позивача, не оформлені належним чином відсутній особистий підпис кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування. На думку відповідача наявність у цих протоколах загальних зборів лише підписів голови та секретаря зборів не вказує на те, що вони оформлені відповідно до законодавства.

Зазначені обставини відповідач вважає додатковою підставою відсутності в нього грошового зобов`язання зі сплати заявленої до стягнення позивачем суми внесків на утримання будинку та прибудинкової території та, відповідно, річних й інфляційних втрат.

Крім того, відповідач заявляє про пропуск позивачем трирічного строку позовної давності, що згідно зі статтею 267 Цивільного кодексу України є самостійною підставою для відмови у позові. Так, відповідач звертає увагу суду на те, що позовні вимоги заявлені за період із вересня 2018 року, а позивач звернувся з позовом до суду лише у лютому 2022 року.

У відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 07.04.2022, позивач наголошує на безспірності того факту, що Жовтоводська міська рада як власник нежитлового приміщення, розташованого в будинку № 28 по вул. Кропоткіна в м. Жовті Води Дніпропетровської області, є співвласником цього багатоквартирного будинку. Згідно зі статтею 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" обов`язками співвласника є, зокрема, своєчасна і в повному обсязі сплата належних внесків і платежів та виконання рішень зборів співвласників.

Тому, на думку позивача, заперечення відповідача проти позовних вимог із посиланням на той факт, що Жовтоводська міська рада не зверталась до позивача із заявою про приєднання до вказаного ОСББ, не ґрунтуються на Законі України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Наявність чи відсутність технічної документації на будинок у відповідача не є підставою для несплати внесків на управління, утримання будинку та прибудинкової території.

Стосовно зауважень відповідача щодо порядку оформлення протоколів загальних зборів ОСББ "Кропоткіна, 28", в яких зазначена сума внеску для співвласників будинку, позивач зазначає, що відповідач не надав доказів реалізації ним прав співвласника, визначених статтею 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Стосовно заяви відповідача про сплив позовної давності позивач зазначає про те, що зі змісту відзиву не зрозуміло, до яких саме позовних вимог необхідно застосувати позовну давність і з якого періоду.

За таких обставин позивач вважає, що відповідач у відзиві не спростував доводів позовної заяви.

14.04.2022 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач не погоджується із безспірністю того факту, що він є співвласником багатоквартирного будинку № 28 по вул. Кропоткіна в м. Жовті Води Дніпропетровської області, оскільки спірне нежитлове приміщення оснащене окремими входами, не має приміщень спільного користування, не пов`язане інженерними комунікаціями. Інші доводи відповідача є аналогічними, викладеним у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку № 28 по вул. Кропоткіна в м. Жовті Води Дніпропетровської області, яке оформлено протоколом № 1 від 05.03.2016, створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" (далі ОСББ "Кропоткіна, 28", позивач) (а.с. 17).

Згідно з наявною у справі випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію юридичної особи ОСББ "Кропоткіна, 28" проведено 18.03.2016 (а.с. 9).

Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку № 28 по вул. Кропоткіна в м. Жовті Води Дніпропетровської області, яке оформлено протоколом № 3 від 28.10.2016, затверджено нову редакцію Статуту ОСББ "Кропоткіна, 28" (а.с. 10 - 16).

Пункт 1 розділу ІІ Статуту ОСББ "Кропоткіна, 28" передбачає, що метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав його співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Завданням та предметом діяльності об`єднання є:

- забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном;

- забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території;

- сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами;

- забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (п. 3 розділу ІІ Статуту).

Загальними зборами ОСББ "Кропоткіна, 28" затверджені наступні розміри щомісячних внесків співвласників:

- згідно з протоколом № 5 від 19.05.2018 5,20 грн за квадратний метр загальної площі для всіх житлових та нежитлових приміщень, починаючи з 01.06.2018;

- згідно з протоколом № 7 від 08.12.2018 5,20 грн за квадратний метр загальної площі для всіх житлових та нежитлових приміщень, залишено без змін на 2019 рік;

- згідно з протоколом № 9 від 08.12.2019 6,00 грн за квадратний метр загальної площі для всіх житлових та нежитлових приміщень, починаючи з 01.01.2020;

згідно з протоколом № 10 від 05.12.2020 6,50 грн за квадратний метр загальної площі для всіх житлових та нежитлових приміщень, починаючи з 01.01.2021;

згідно з протоколом № 11 від 11.12.2021 6,50 грн за квадратний метр загальної площі для всіх житлових та нежитлових приміщень, залишено без змін на 2022 рік.

У всіх випадках строк сплати внесків встановлено до 20 числа поточного місяця (а.с. 18 26).

Жовтоводська міська рада (далі відповідач) з 13.09.2018 є власником нежитлового приміщення протирадіаційного укриття № 13655, загальною площею 433,2 кв.м, розташованого за адресою: вул. Кропоткіна, буд. 28/109, м. Жовті води, Дніпропетровська область, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 296969545 від 29.01.2022 (а.с. 27). Відповідно до експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, що є додатками до технічних паспортів на житловий будинок по вул. Кропоткіна, 28 та на захисну споруду (протирадіаційне укриття) № 13655, наданих сторонами у справі, зазначена захисна споруда є підвальним приміщенням й вбудована у цей житловий будинок.

Відповідно до пункту 2 розділу V Статуту ОСББ "Кропоткіна, 28" співвласники, серед іншого, зобов`язані: виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

За твердженням позивача, Жовтоводська міська рада зобов`язана своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески на утримання будинку як його співвласник на поточний рахунок ОСББ "Кропоткіна, 28".

За розрахунком позивача, враховуючи затверджені щомісячні розміри внесків співвласників та площу належного відповідачу нежитлового приміщення, внески відповідача на утримання будинку та прибудинкової території становлять:

- у вересні 2018 року 1351,58 грн (5,20 грн х 433,20 кв.м / 30 днів х 18 днів);

- з жовтня 2018 року по грудень 2019 року по 2252,64 грн щомісячно (5,20 грн х 433,20 кв.м);

- з січня по грудень 2020 року по 2599,20 грн щомісячно (6,00 грн х 433,20 кв.м);

- з січня 2021 року по січень 2022 року по 2815,80 грн щомісячно (6,50 грн х 433,20 кв.м) (а.с. 28). Усього за цей період (далі - спірний період) - 102936,98 грн, які відповідач не сплатив, що й стало причиною спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням відповідачем як співвласником багатоквартирного будинку № 28 по вул. Кропоткіна в м. Жовті Води Дніпропетровської області свого обов`язку щодо повної та своєчасної оплати внесків на утримання цього будинку та його прибудинкової території.

Правовідносини сторін у цій справі виникли у зв`язку з функціонуванням об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та виконанням обов`язків щодо спільного утримання такого будинку.

Зазначені правовідносини врегульовані нормами Законів України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Частиною першою статті 4 Закону України № 417-VIII від 14.05.2015 (із змін. і доп.) "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (далі Закон № 417-VIII) визначено, що власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава.

За змістом частини другої статті 4 цього Закону та статті 1 Закону України № 2866-III від 29.11.2001 (із змін. і доп) "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі Закон № 2866-III) власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (п.6 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII).

У свою чергу, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) є юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (ст. 1 Закону № 2866-III).

За змістом статті 4 Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі статтею 6 Закону № 417-VIII та статтею 14 Закону № 2866-III співвласники мають, серед іншого, такі права: вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання.

При цьому, реалізація (здійснення) співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

За приписами статті 7 Закону № 417-VIII, статті 15 Закону № 2866-III до обов`язків співвласників, зокрема, належить: виконання рішення зборів співвласників (статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень); виконання обов`язків, передбачених статутом об`єднання; належне утримання, експлуатація, реконструкція, реставрація, поточні і капітальні ремонти, технічне переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника; своєчасна і в повному обсязі сплата належних внесків і платежів.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 10 Закону № 417-VIII співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

За частиною одинадцятою статті 10 Закону № 417-VIII рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

За змістом статті 10 Закону № 2866-III органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування («за» чи «проти»).

Також, для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів (ч. 1 ст. 17 Закону № 2866-III).

Реалізація прав об`єднання, визначених цією статтею, здійснюється його правлінням за дорученням загальних зборів та відповідно до статуту об`єднання (ч. 2 ст. 17 Закону № 2866-III).

За змістом наведених законодавчих норм відповідач, як власник нежитлового приміщення протирадіаційного укриття № 13655, загальною площею 433,2 кв.м, є співвласником спільного майна ОСББ "Кропоткіна, 28", а тому зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати на рахунок позивача належні внески та платежі.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Статуту ОСББ "Кропоткіна, 28" рішеннями загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку № 28 по вул. Кропоткіна у м. Жовті Води, оформленими протоколами загальних зборів ОСББ "Кропоткіна, 28" № 5 від 19.05.2018, № 7 від 08.12.2018, № 9 від 08.12.2019, № 10 від 05.12.2020, № 11 від 11.12.2021, визначено розмір та порядок сплати внесків співвласників за обслуговування будинку і прибудинкової території.

Указані рішення загальних зборів є обов`язковими для всіх співвласників, у тому числі й для відповідача.

Строк виконання відповідачем зобов`язання зі сплати внесків за спірний період є таким, що настав. Доказів виконання свого грошового зобов`язання з оплати внесків на користь позивача відповідач суду не надав.

Перевіркою наданого до позову розрахунку суми основного боргу судом встановлено, що він здійснений правильно, виходячи із затверджених розмірів внесків та загальної площі належного відповідачу на праві власності нежитлового приміщення.

Заперечення відповідача щодо недоліків оформлення рішень загальних зборів про встановлення розмірів внесків співвласників та порядку їх оплати судом до уваги не приймаються, оскільки законом не визначені наслідки допущення таких недоліків. Крім того, відповідач у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом подання зустрічного позову, цих рішень не оскаржив (докази щодо цього відповідачем не надані); обставини прийняття загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку № 28 по вул. Кропоткіна у м. Жовті Води рішень, оформлених протоколами загальних зборів ОСББ "Кропоткіна, 28" № 5 від 19.05.2018, № 7 від 08.12.2018, № 9 від 08.12.2019, № 10 від 05.12.2020, № 11 від 11.12.2021, та чинність цих рішень можуть бути предметом дослідження в окремому судовому провадженні із залученням до участі у справі всіх заінтересованих осіб.

Інші заперечення відповідача проти позову спростовуються викладеним.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання зі сплати внесків у загальній сумі 102936,98 грн стало підставою для нарахування позивачем 3% річних у сумі 5097,69 грн та інфляційних втрат у сумі 13881,54 грн за період вересень 2018 рік січень 2022 рік.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою розрахунку 3% річних на суму 5097,69 грн, здійсненого позивачем виходячи з належних до сплати сум щомісячних внесків протягом спірного періоду, судом встановлено, що 3% річних із сум заборгованості за кожним окремим внеском визначені позивачем помилково, без урахування строків виникнення відповідних грошових зобов`язань, встановлених протоколами загальних зборів ОСББ "Кропоткіна, 28" № 5 від 19.05.2018, № 7 від 08.12.2018, № 9 від 08.12.2019, № 10 від 05.12.2020, № 11 від 11.12.2021, та положень статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку та закінчення перебігу строків.

За наслідком здійсненого судом перерахунку 3% річних підлягають зменшенню до 4926,14 грн, з яких:

- 136,42 грн за період з 21.09.2018 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 1351,58 грн за внеском за вересень 2018 року;

- 221,44 грн за період з 23.10.2018 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за жовтень 2018 року;

- 216,07 грн за період з 21.11.2018 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за листопад 2018 року;

- 210,51 грн за період з 21.12.2018 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за грудень 2018 року;

- 204,59 грн за період з 22.01.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за січень 2019 року;

- 199,03 грн за період з 21.02.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за лютий 2019 року;

- 193,85 грн за період з 21.03.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за березень 2019 року;

- 187,74 грн за період з 23.04.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за квітень 2019 року;

- 182,56 грн за період з 21.05.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за травень 2019 року;

- 176,82 грн за період з 21.06.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за червень 2019 року;

- 170,89 грн за період з 23.07.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за липень 2019 року;

- 167,52 грн за період з 21.08.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за серпень 2019 року;

- 159,78 грн за період з 21.09.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за вересень 2019 року;

- 154,04грн за період з 22.10.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за жовтень 2019 року;

- 148,49 грн за період з 21.11.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за листопад 2019 року;

- 142,93 грн за період з 21.12.2019 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за грудень 2019 року;

- 158,31 грн за період з 21.01.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за січень 2020 року;

- 151,71 грн за період з 21.02.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за лютий 2020 року;

- 145,53 грн за період з 21.03.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за березень 2020 року;

- 138,71 грн за період з 22.04.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за квітень 2020 року;

- 132,53 грн за період з 21.05.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за травень 2020 року;

- 125,50 грн за період з 23.06.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за червень 2020 року;

- 119,54 грн за період з 21.07.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за липень 2020 року;

- 112,93 грн за період з 21.08.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за серпень 2020 року;

- 106,17 грн за період з 22.09.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за вересень 2020 року;

- 99,94 грн за період з 21.10.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за жовтень 2020 року;

- 93,33 грн за період з 21.11.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за листопад 2020 року;

- 86,73 грн за період з 22.12.2020 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за грудень 2020 року;

- 87,02 грн за період з 21.01.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за січень 2021 року;

- 79,38 грн за період з 23.02.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за лютий 2021 року;

- 72,90 грн за період з 23.03.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за березень 2021 року;

- 66,19 грн за період з 21.04.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за квітень 2021 року;

- 59,25 грн за період з 21.05.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за травень 2021 року;

- 51,61 грн за період з 23.06.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за червень 2021 року;

- 45,13 грн за період з 21.07.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за липень 2021 року;

- 37,96 грн за період з 21.08.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за серпень 2021 року;

- 30,78 грн за період з 21.09.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за вересень 2021 року;

- 23,84 грн за період з 21.10.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за жовтень 2021 року;

- 16,20 грн за період з 23.11.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за листопад 2021 року;

- 9,72 грн за період з 21.12.2021 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за грудень 2021 року;

- 2,55 грн за період з 21.01.2022 по 31.01.2022 із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за січень 2022 року.

Заявлені до стягнення інфляційні втрати в сумі 13881,54 грн розраховані позивачем із належних до сплати відповідачем сум щомісячних внесків протягом спірного періоду, а саме з вересня 2018 року по січень 2022 року.

Щодо порядку розрахунку інфляційних втрат суд зазначає таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку встановлено, що позивач нараховував інфляційні втрати за місяці, в яких виникала заборгованість за внесками, що є неправомірним, оскільки прострочення в таких місяцях (після 20-го числа кожного поточного місяця) становить менше половини місяця.

Крім того, визначаючи інфляційні втрати, позивач не врахував, що показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікуються в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих). Застосування позивачем у розрахунку сукупного індексу інфляції з округленням до тисячних чи десятитисячних є неправомірним.

Тож, після здісненого судом перерахунку та з урахуванням меж позовних вимог інфляційні втрати за загальний період з жовтня 2018 року по січень 2022 року становлять 13078,71 грн, з яких:

- 359,52 грн за період з жовтня 2018 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 126,6%, із заборгованості у сумі 1351,58 грн за внеском за вересень 2018 року;

- 549,64 грн за період з листопада 2018 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 124,4%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за жовтень 2018 року;

- 511,35 грн за період з грудня 2018 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 122,7%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за листопад 2018 року;

- 491,08 грн за період з січня 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 121,8%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за грудень 2018 року;

- 461,79 грн за період з лютого 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 120,5%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за січень 2019 року;

- 448,28 грн за період з березня 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 119,9%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за лютий 2019 року;

- 425,75 грн за період з квітня 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 118,9%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за березень 2019 року;

- 398,72 грн за період з травня 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 117,7%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за квітень 2019 року;

- 380,70 грн за період з червня 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 116,9%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за травень 2019 року;

- 380,25 грн, нарахованих позивачем, із 394,21 грн можливих до стягнення за період з липня 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 117,5%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за червень 2019 року;

- 393,54 грн, нарахованих позивачем, із 409,98 грн можливих до стягнення за період з серпня 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 118,2%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за липень 2019 року;

- 409,53 грн, нарахованих позивачем, із 416,74 грн можливих до стягнення за період з вересня 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 118,5%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за серпень 2019 року;

- 398,72 грн за період з жовтня 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 117,7%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за вересень 2019 року;

- 380,70 грн за період з листопада 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 116,9%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за жовтень 2019 року;

- 378,44 грн за період з грудня 2019 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 116,8%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за листопад 2019 року;

- 377,99 грн, нарахованих позивачем, із 382,95 грн можливих до стягнення за період з січня 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 117,0%, із заборгованості у сумі 2252,64 грн за внеском за грудень 2019 року;

- 436,67 грн за період з лютого 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 116,8%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за січень 2020 року;

- 436,15 грн, нарахованих позивачем, із 444,46 грн можливих до стягнення за період з березня 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 117,1%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за лютий 2020 року;

- 421,07 грн за період з квітня 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 116,2%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за березень 2020 року;

- 397,68 грн за період з травня 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 115,3%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за квітень 2020 року;

- 387,28 грн за період з червня 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 114,9%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за травень 2020 року;

- 382,08 грн за період з липня 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 114,7%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за червень 2020 року;

- 382,08 грн, нарахованих позивачем, із 400,28 грн можливих до стягнення за період з серпня 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 115,4%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за липень 2020 року;

- 400,02 грн, нарахованих позивачем, із 405,48 грн можливих до стягнення за період з вересня 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 115,6%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за серпень 2020 року;

- 389,88 грн за період з жовтня 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 115,0%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за вересень 2020 року;

- 361,29 грн за період з листопада 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 113,9%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за жовтень 2020 року;

- 322,30 грн за період з грудня 2020 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 112,4%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за листопад 2020 року;

- 296,31 грн за період з січня 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 111,4%, із заборгованості у сумі 2599,20 грн за внеском за грудень 2020 року;

- 281,58 грн за період з лютого 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 110,0%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за січень 2021 року;

- 250,61 грн за період з березня 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 108,9%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за лютий 2021 року;

- 199,92 грн за період з квітня 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 107,1%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за березень 2021 року;

- 180,21 грн за період з травня 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 106,4%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за квітень 2021 року;

- 140,79 грн за період з червня 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 105,0%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за травень 2021 року;

- 135,16 грн за період з липня 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 104,8%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за червень 2021 року;

- 132,34 грн за період з серпня 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 104,7%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за липень 2021 року;

- 131,78 грн, нарахованих позивачем, із 137,97 грн можливих до стягнення за період з вересня 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 104,9%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за серпень 2021 року;

- 101,37 грн за період з жовтня 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,6%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за вересень 2021 року;

- 76,03 грн за період з листопада 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 102,7%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за жовтень 2021 року;

- 53,50 грн за період з грудня 2021 року по січень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції 101,9%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за листопад 2021 року;

- 36,61 грн за січень 2022 року, з урахуванням індексу інфляції 101,3%, із заборгованості у сумі 2815,80 грн за внеском за грудень 2021 року.

Відтак, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 120941,83 грн, з яких: 102936,98 грн основний борг за внесками на утримання будинку та прибудинкової території за період з вересня 2018 року по січень 2022 року, 4926,14 грн - 3% річних, 13078,71 грн інфляційні втрати.

Щодо застосування позовної давності до спірних відносин слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ст.266 ЦК України).

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

За висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у його постанові від 13.05.2021 у справі № 910/4391/19 з посиланням на відповідні правові позиції у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 3-1522гс16, у постановах Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17, від 03.07.2019 у справі № 541/3253/15-ц, вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, не є додатковими вимогами у розумінні статті 266 Цивільного кодексу України. Закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову.

До позовних вимог застосовується трирічний строк позовної давності, передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України.

Водночас, згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020 (чинний з 02.04.2020), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 (із змін. і доп.) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.02.2022 № 229 вніс зміни, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Зазначеними змінами продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 із 31 березня до 31 травня 2022 року.

Позивач звернувся з позовом до суду 17.02.2022, що вбачається з даних про оформлення поштового відправлення, вказаних на конверті, в якому позовна заява надійшла на адресу суду (а.с. 46).

Зважаючи на викладене, враховуючи строки сплати внесків (виникнення зобов`язань) та визначений позивачем спірний період (вересень 2018 року січень 2022 року), приймаючи до уваги нормативні приписи статті 261 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу строку позовної давності, трирічний строк позовної давності за вимогами позивача як станом на дату початку в країні карантину - 02.04.2020, так і на цей час не сплинув та продовжується до закінчення цього карантину.

За таких обставин заява відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог задоволенню не підлягає.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 120941,83 грн, з яких: 102936,98 грн основний борг за внесками на утримання будинку та прибудинкової території за період з вересня 2018 року по січень 2022 року, 4926,14 грн - 3% річних, 13078,71 грн інфляційні втрати є не тільки обґрунтованими, а й законними, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивач у справі попередньо визначив та сплатив судовий збір за подання позову у сумі 2481,00 грн, а також визначив орієнтовні витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

На час ухвалення рішення клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не заявлялось.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

За змістом частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України відсутність клопотання учасника справи про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не звільняє суд від необхідності при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховувати:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем разом із позовною заявою, тобто в межах передбаченого законом строку, подані наступні докази (в копіях): договір про надання правничої (правової) допомоги № 81/22 від 14.02.2022; ордер серії АЕ № 1127895 на надання адвокатом Абрамовим В.В. правничої допомоги ОСББ "Кропоткіна, 28"; свідоцтво про право на заняття Абрамовим В.В. адвокатською діяльністю № 1474 від 22.12.2005; акт № 1 від 17.02.2022 на суму 2500,00 грн до договору про надання правничої (правової) допомоги № 81/22 від 14.02.2022; платіжне доручення № 782 від 17.02.2022 на суму 2500,00 грн про оплату акта № 1 від 17.02.2022 за надання правової допомоги згідно договору № 81/22 від 14.02.2022 (а.с. 38 - 43).

За змістом пунктів 1.1, 2.1 договору про надання правничої (правової) допомоги № 81/22 від 14.02.2022 адвокат Абрамов В.В. зобов`язався надати клієнту (позивачу) правову допомогу, а клієнт - сплатити гонорар та фактичні витрати за дії адвоката.

Згідно з пунктом 1.2 договору за цим договором надаються, зокрема, такі види правової допомоги як складання та подання заяв по суті справи.

У пункті 2.3 цього договору сторонами погоджений розмір гонорару адвоката з розрахунку 500 грн за годину роботи.

Клієнт сплачує гонорар адвокату після фактично виконаної роботи, протягом 10 днів після підписання акта про відпрацьований час та погодження суми гонорару (пункт 2.4 договору).

Згідно з наданим позивачем актом № 1 від 17.02.2022 на суму 2500,00 грн до договору адвокат надав клієнту (позивачу) правничу (правову) допомогу щодо складання позовної заяви, на підготовку якої ним витрачено 5 годин. Тобто, із розрахунку вартості адвокатських послуг 500,00 грн за 1 годину загальна вартість наданих адвокатом послуг позивачу доведена у сумі 2500,00 грн (5 х 500 = 2500,00).

Правнича допомога адвоката позивачем сплачена повністю у сумі 2500,00 грн.

Здійснюючи аналіз заявленої позивачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Оцінюючи надані позивачем докази на предмет обґрунтованості заявлених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд, з урахуванням критеріїв, визначених частиною п`ятою статті 129 цього Кодексу, вважає реальними та розумними витрати на професійну правничу допомогу у цій справі у сумі 2500,00 грн.

Визначаючи розмір судових витрат, що підлягає розподілу між сторонами, суд також враховує нормативні приписи частин першої, четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин сплачений позивачем судовий збір у сумі 2481,00 грн і витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500,00 грн покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, а саме 2461,17 грн (120941,83 х 2481/ 121916,21 = 2461,17) судовий збір та 2480,02 грн (120941,83 х 2500/121916,21 = 2480,02) витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" до Жовтоводської міської ради про стягнення 121916,21 грн, з яких: 102936,98 грн основний борг; 5097,69 грн - 3% річних; 13881,54 грн - інфляційні втрати задовольнити частково.

Стягнути з Жовтоводської міської ради (52200, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, бульвар Свободи, буд. 33; ідентифікаційний код 26368938) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кропоткіна, 28" (52200, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Кропоткіна, буд. 28; ідентифікаційний код 40354874) основний борг у сумі 102936,98 грн, 3% річних у сумі 4926,14 грн, інфляційні втрати в сумі 13078,71 грн, судовий збір у сумі 2461,17 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2480,02 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.05.2022.

Суддя І.І. Колісник