РІШЕННЯ

29 квітня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/141/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

за участю секретаря судового засідання Касюдик О.О.

Розглянув справу

за позовом: Фізичної особи підприємця - Гладкого Андрія Степановича, АДРЕСА_1

до відповідача-1: Західноукраїнського національного університету, вул. Львівська, 11 (центральний корпус), м. Тернопіль

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія - Авангард", вул. Грушевського, буд. 52, смт. Великі Бірки, Тернопільський район, Тернопільська область

про визнання недійсним договору №ДГ-0000027 про організацію дуальної освіти і апробації наукових розробок викладачів ЗУНУ від 01.07.2021

За участі представників:

Позивача: не з`явився

Відповідача-1: Труфанова Л.М., Фрончко В.В.

Відповідача-2: не з`явився

В порядку ст.222 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) судом здійснювалося фіксування судового засідання (звукозапис) за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

В судовому засіданні 29.04.2022 року, відповідно до ст.240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: Фізична особа підприємець - Гладкий Андрій Степанович, с. Мишковичі, Тернопільський район, Тернопільська область, звернувся до Господарського суду Тернопільської області із позовом до відповідачів: 1. Західноукраїнського національного університету, м.Тернопіль, та 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія - Авангард", смт. Великі Бірки, Тернопільський район, Тернопільська область, про визнання недійсним договору №ДГ-0000027 про організацію дуальної освіти і апробації наукових розробок викладачів ЗУНУ від 01.07.2021.

Ухвалою суду від 21.03.2022 відкрито провадження у даній справі; постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 11.04.2022 на 10:00 год; встановлено сторонам строки для подання відзивів на позов та відповіді на відзив.

В подальшому, з метою виконання завдань підготовчого провадження, підготовче засідання у даній справі судом відкладалося на 18.04.2022 на 11:30 год, з наступним повідомленням сторін про дату, час та місце розгляду справи відповідною ухвалою суду.

18.04.2022 судом закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 29.04.2022 на 10:30 год з повідомленням учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання у відповідності до ст.ст.120, 121 ГПК України.

В судовому засіданні 29.04.2022 суд перейшов до розгляду даної справи по суті.

Позивач (його представник) в судове засідання 29.04.2022 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся (відповідне рекомендоване повідомлення долучено до матеріалів справи).

У поданому клопотанні (вх.№2162 від 08.04.2022) позивач зазначив, що заявлені вимоги повністю підтримує та просить суд підготовче засідання та подальші судові засідання проводити без його участі та розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

В обґрунтування заявлених вимог у позовній заяві та відповіді на відзив (вх.№2432 від 20.04.2022) вказується про те, що:

- оспорюваний договір, виходячи з його змісту і реального предмету, є прихованою орендою земельних ділянок (удаваним правочином), які перебувають в користуванні НДВГ "Наука" на підставі Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ТР №002340 від 21 лютого 2000 року. Даний договір містить істотні умови договору оренди: об`єкт оренди (п.1.1), строк дії договору (п.8.1), орендна плата із зазначенням її розміру, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення (розділ 6 Договору);

- Західноукраїнський національний університет (ЗУНУ) фактично передав спірні земельні ділянки в оренду ТОВ "Компанія - Авангард", не являючись їх власником та не будучи наділеним правами та повноваженнями на передачу таких в оренду. Більше того, передача земельних ділянок в оренду відбулась без проведення обов`язкових земельних торгів (ст.124 ЗК України) та без аукціону (ст.16 Закону України "Про оренду землі");

- взявши на себе за умовами спірного договору зобов`язання надати можливість використання земельних ділянок для виробництва сільгосппродукції, НДВГ "Наука" фактично усунувся від права самостійного господарювання на земельних ділянках та надав право їх обробітку і збору врожаю ТОВ "Компанія - Авангард";

- ТОВ "Компанія - Авангард" фактично користується та володіє, експлуатує земельні ділянки за рахунок власної техніки, персоналу, матеріалів та сплачує плату за її експлуатацію та користування ЗУНУ;

- такими протиправними діями відповідачі фактично позбавили можливості використовувати зазначені земельні ділянки найбільш ефективним способом для ведення господарської діяльності іншими суб`єктами господарювання на конкурсній основі, в тому числі і позивача, який займається вирощуванням зернових культур.

Представник відповідача-1 - Західноукраїнського національного університету, в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених також у відзиві на позов (вх.№2142 від 07.04.2022) та запереченнях на відповідь на відзив (вх.№2582 від 28.04.2022), які судом прийняті.

Зокрема, вказує про те, що в ЗУНУ відповідно до "Порядку введення елементів дуальної форми здобуття освіти в Західноукраїнському національному університеті" запроваджено навчання з елементами дуальної форми здобуття вищої освіти. З метою поглиблення практико-орієнтованого дуального навчання здобувачів вищої освіти аграрного спрямування університету та організації наукових досліджень професорсько-викладацького складу, залучаються підприємства, установи та організації аграрної сфери в якості стейкхолдерів. Так, НДВГ "Наука" ЗУНУ здійснює співпрацю із стейкхолдером ТОВ "Компанія - Авангард" на підставі оспорюваного правочину, який укладено відповідно та в порядку, встановленому законодавством. Умови Договору відповідають вимогам закону, а позивач не надав жодних доказів того, що Договір є прихованою орендою земельних ділянок.

На виконання Договору та відповідно до організації навчального процесу в ЗУНУ проводилися стажування та практика студентів ЗУНУ аграрного спрямування з метою практичного впровадження отриманих знань та навиків, а також забезпечення комплексного підходу до здобуття якісного рівня освіти (копію наказу додано до матеріалів справи). На підставі та на виконання Договору прийнято спільну "Програму співробітництва Навчально-наукового інституту інноватики та природокористування ЗУНУ з ТОВ "Компанією-Авангард", якою на період з 01.09.2021 року по 01.07.2026 року визначено етапи та порядок виконання робіт та досліджень (програма співробітництва додається). На реалізацію виконання напрямків діяльності сторін провадились спільні консультації, конференції, дні поля, круглі столи і наукові та інші семінари, тощо. Також, Навчально-науковим інститутом інноватики та природокористування ЗУНУ, за участі ТОВ "Компанія - Авангард", на базі НДВГ "НАУКА" ЗУНУ у 2021 році було проведено ряд наукових семінарів. На основі співпраці із ТОВ "Компанія-Авангард" та на виконання Договору, за період 2021 року науково-педагогічні працівники Навчально-наукового інституту інноватики та природокористування ЗУНУ, працівники НДВГ "НАУКА" ЗУНУ, ТОВ "Компанії-Авангард" видали та опублікували цілий ряд монографій, наукових статей, виступів на конференціях, в тому числі міжнародних (список публікацій додається). Важливою складовою виконання напрямків діяльності сторін за Договором є реалізація Навчально-науковим інститутом інноватики та природокористування ЗУНУ (проф. Брич В.Я.) Проекту "Впровадження кліматично-нейтральних інновацій в управління аграрним природокористуванням в контексті еколого-енергетичної безпеки". Вказаний проект включений до переліку проектів, що рекомендований до реалізації за рахунок грантової підтримки Національного фонду досліджень України.

Враховуючи наведене, відповідач вважає позовні вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним необгрунтованими, оскільки між відповідачами був укладений договір, що містить елементи різних договорів, які прямо не передбачені чинним законодавством, але оптимально регулюють права і обов`язки ЗУНУ та ТОВ "Компанії-Авангард". Наголошує, що ЗУНУ і ТОВ "Компанія Авангард" вчинили саме той правочин, який вони мали на увазі організацію дуальної освіти та апробацію наукових розробок викладачів, а не договір оренди землі.

Представник відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія - Авангард", в судове засідання 29.04.2022 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення знаходиться в матеріалах справи). Відзив на позов, як і інші заяви процесуального характеру, від останнього не надходили.

Відповідно до ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача-1, господарський суд встановив:

- Як стало відомо позивачу у відповідь на його запит, на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-ТР №002340 від 21 лютого 2000 року, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №484, у постійному користуванні Навчально-дослідного виробничого господарства "Наука" Західноукраїнського національного університету перебуває земельна ділянка в межах згідно з планом користування, надана останньому для ведення дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, для ведення сільського господарства. Діяльність НДВГ "Наука" здійснюється на підставі Положення про господарство та Договору від 01.07.2021 №ДГ-0000027 про організацію дуальної освіти і апробації наукових розробок викладачів ЗУНУ (лист ЗУНУ №126-34/27 від 11.01.2022).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Навчально-дослідне виробниче господарство "Наука" є відокремленим підрозділом Західноукраїнського національного університету.

- Так, 01 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія - Авангард" (далі Сторона 1) та Західноукраїнським національним університетом (далі Сторона 2) укладено Договір №ДГ-0000027 про організацію дуальної освіти і апробації наукових розробок викладачів ЗУНУ.

Предметом Договору, як зазначено в п.1, є проведення практичної апробації результатів наукових досліджень та науково-технічної продукції для підняття якості освіти фахових спеціальностей аграрного напрямку. Всі роботи будуть виконуватися на земельній ділянці, яка належить Стороні 2 на підставі державного Акту (серія ІІ-ТР №002340) і яка надана їй у постійне користування для ведення дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, для ведення сільського господарства відповідно до Рішення Тернопільської міської Ради народних депутатів від 30.06.1999 року. Даний акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №484.

Сторони домовилися в умовах економічної нестабільності і загострення конкурентної боротьби з метою закріплення як домінуючого напрямку інноваційної моделі розвитку на добровільних взаємовигідних договірних засадах зацікавлених у співпраці за принципом партнерства з метою спільного досягнення ефективних економічних результатів, синергетичного ефекту від поєднання зусиль, що забезпечить Стороні 1 високу конкурентоспроможність, а Стороні 2 - зростання результативності наукових досліджень і трансферу інновацій (п.1.2 Договору).

Згідно п.2.1 Договору, виконання предмету Договору передбачає такі напрямки діяльності сторін:

- організація та виконання науково-дослідних, дослідно-конструкторських, проектно-конструкторських, технологічних, пошукових та проектно-пошукових робіт;

- виготовлення партій науково-технічної продукції, а також проведення інших робіт, пов`язаних з доведенням наукових і науково-технічних знань до стадії практичного їх використання;

- проведення стажування та практики студентів з метою практичного впровадження отриманих знань та навиків, а також забезпечення комплексного підходу до здобуття якісного рівня освіти Сторони 2;

- проведення перепідготовки і підвищення кваліфікації кадрів і спеціалістів Сторони 1;

- використання сучасного рівня механізації, впровадження нових виробничих процесів, форм організації та технологій, сучасної техніки, інноваційної технології і сільськогосподарського виробництва для отримання сільськогосподарської продукції;

- обмін інформацією з питань співпраці, проведення спільних консультацій, конференцій, днів поля, круглих столів і семінарів, встановлення науково-технічних та комерційно-фінансових зв`язків з третіми особами;

- досягнення поставлених завдань, а саме: реалізації програм співробітництва та впровадження науково-інноваційних технологій під час обробітку землі та вирощування сільськогосподарської продукції;

- забезпечення ефективного поєднання теоретичних з практичними заходами на інноваційні, прагматичні та раціональні підходи до якості освіти, і в першу чергу для фахових спеціальностей аграрного напрямку;

- організацію науково-практичних конференцій, публікацію статей, підготовку буклетів, брошур і книг тощо;

- створення та використання матеріально-технічної бази для провадження освітньої, наукової, інноваційної чи господарської діяльності;

- розміщення навчальних, науково-дослідних та навчально-науково-виробничих підрозділів на підприємствах, в установах та організаціях;

- спільно організовувати та проводити наукові дослідження на земельних ділянках, що перебувають у власності чи в постійному користуванні Сторін з метою впровадження нових виробничих процесів, освоєння нових технологій;

- методичне, організаційне забезпечення та координація наукової, науково-технічної та науково-педагогічної діяльності;

- науково-теоретичну та експериментальну діяльність, спрямовану на одержання нових знань про закономірності розвитку природи, суспільства і людини у їх взаємозв`язку;

- організацію та проведення прикладних, наукових досліджень, спрямованих на одержання нових знань, що можуть бути використані для практичних цілей.

Відповідно до п.5.1 Договору координатором співпраці за цим Договором є НДВГ "Наука" Західноукраїнського національного університету (вул. Бригадна, 46, м. Тернопіль) та Навчальний інститут інноватики, природокористування та інфраструктури (вул. Перемоги, 3, м. Тернопіль).

Права і обов`язки Сторони 1 (ТОВ "Компанія-Авангард") визначені в розділі 3 Договору, зокрема:

- Майнові права на об`єкти права інтелектуальної власності, створені в результаті співпраці за цим Договором, залишаються за Стороною 2 (п.3.1);

- Сторона 1 за погодженням із Стороною 2 зобов`язується: невідкладно приступати до виконання напрямків співпраці за цим Договором після його підписання (п.3.2.1); створювати умови для проходження стажування, практики та підвищення знань і навиків студентам Сторони 2 (п.3.2.2); давати Стороні 2 в користування навчально-виробничі майстерні та лабораторії, автотракторні виробничі центри, сільськогосподарські підрозділи для проведення навчально-наукових занять, досліджень, випробувань (п.3.2.3); впроваджувати багатовекторні виробничі процеси, інноваційні технології сільськогосподарського виробництва для обробітку земельної ділянки та отримання урожаю сільськогосподарської продукції, тощо (п.3.2.4); на базі сільськогосподарського виробництва Сторони 2 створювати умови для Сторони 1 для ефективного поєднання теоретичних знань з практичними заходами, спрямованими інноваційні, прагматичні та раціональні підходи до якості освіти, в першу чергу фахових спеціальностей аграрного напрямку (п.3.2.5); для проведення практичної апробації результатів наукових досліджень та науково технічної продукції проводити на земельній ділянці площею 865 га Сторони 2, використовуючи сучасний рівень механізації, нові виробничі процеси, форми організації та технології, залучати сільськогосподарську техніку, транспортні засоби, найманих працівників (п.3.2.6); всі витрати по виконанню цього Договору покладаються на Сторону 1 (п.3.2.7); щомісячно оплачувати Стороні 2 плату за науковий супровід конкурентоздатності та результативності економічних результатів діяльності (п.1.2 цього Договору) у відповідності до узгоджених актів виконання робіт в порядку та на умовах зазначених в додатку до цього Договору (п.3.2.8 Договору).

Розділом 4 Договору передбачені права та обов`язки Сторони 2 (ЗУНУ), зокрема визначено, що Сторона 2 за погодженням із Стороною 1 зобов`язується: сприяти реалізації програм співробітництва та впровадження науково-інноваційних технологій для обробітку землі та вирощування сільськогосподарської продукції (п.4.1.1); направляти студентів для проходження виробничої практики та стажування на базі сільськогосподарських підрозділів, виробничих майстерень, центрів та лабораторії, автотранспортних підрозділів Сторони 1 (п.4.1.2); надавати Стороні 1 консультаційну допомогу з питань створення нових сортів продукції та прогресивних технологій по її вирощуванню, якісного оброблення земельних ділянок (п.4.1.3).

Пунктами 6.1, 6.3 Договору визначено, що всі доходи, отримувані за цим Договором внаслідок співпраці, використовуються на відшкодування матеріальних затрат Сторони 1, а також на зміцнення матеріально-технічної бази виробництва, впровадження інноваційних форм та методів, на розробку нових наукових підходів. Розгорнутий річний звіт про результати проведення практичної апробації результатів наукових досліджень та науково-технічної продукції обговорюється сторонами до 31 січня кожного року.

Згідно з п.8.1, 8.2 Договору, останній набирає чинності з моменту його підписання та діє упродовж трьох років. Дія Договору продовжується на наступний трирічний термін, якщо будь-яка із сторін не повідомить іншу Сторону про його припинення.

Вказаний Договір підписаний уповноваженими представниками Сторін та скріплений відтисками їх печаток.

Додатком №1 до Договору №ДГ-0000027 від 01.07.2021 погоджено порядок розрахунків між Сторонами (п.п.1.1-1.2), а саме визначено, що загальна сума Договору складає 2 400 000 грн. Сторона 1 зобов`язується щомісячно сплачувати НДВГ "Наука" ЗУНУ за реквізитами, вказаними в п.2 цього додатку, плату за науковий супровід зростання конкурентоздатності та результативності економічних результатів діяльності (п.1.2 цього Договору) у відповідності до узгоджених актів виконаних робіт.

Позивач, звернувся із даним позовом про визнання недійсним договору №ДГ-0000027 про організацію дуальної освіти і апробації наукових розробок викладачів ЗУНУ від 01.07.2021, стверджуючи, що такий є удаваним правочином, містить ознаки та істотні умови договору оренди землі, суперечить чинному законодавству. А протиправне використання земельних ділянок відповідачами позбавляє можливості ефективного використання зазначених земельних ділянок на конкурсній основі іншими суб`єктами господарювання, в тому числі і позивача.

Суд, на підставі ст.86 ГПК України, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та наведені доводи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України).

Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину, зокрема, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17).

Згідно із ч.1 ст.235 ЦК України удаваний правочин - це правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який вони насправді вчинили.

Правова конструкція статті 235 ЦК України передбачає, що сторона, звертаючись до суду із відповідним позовом, має довести: для приховання якого саме правочину вчинено спірний правочин; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином.

Статтею 1130 ЦК України визначено поняття договору про спільну діяльність. Так, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Відповідно до частини 2 статті 1131 ЦК України умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом положень частин 1, 2 статті 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 22 Закону України "Про оренду землі" орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

Положеннями частин 1, 8 статті 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Дослідивши предмет та умови оспорюваного Договору №ДГ-0000027 про організацію дуальної освіти і апробації наукових розробок викладачів ЗУНУ від 01.07.2021, а також подані відповідачем-1 докази його виконання, суд не погоджується із твердженнями позивача про укладення такого договору як прихованого правочину оренди, виходячи з такого.

Як зазначено у п.1 оспорюваного Договору, його предметом є проведення практичної апробації результатів наукових досліджень та науково-технічної продукції для підняття якості освіти фахових спеціальностей аграрного напрямку. При цьому, також вказується, що всі роботи будуть виконуватися на земельній ділянці, яка належить Стороні 2 на підставі державного Акту (серія ІІ-ТР №002340) і яка надана їй у постійне користування для ведення дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, для ведення сільського господарства.

Отже, в Договорі відсутня умова щодо передачі земельної ділянки в користування відповідачу-2, як об`єкта оренди з визначенням її кадастрового номеру, розміру та місця розташування, в тому числі за актом приймання-передачі. А діяльність на вказаній земельній ділянці здійснюється сторонами спільно.

У тексті Договору також відсутні умови щодо орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Натомість, в Додатку №1 міститься умова про те, що Сторона 1 (ТОВ "Компанія - Авангард") зобов`язується щомісячно сплачувати НДВГ "Наука" ЗУНУ плату за науковий супровід зростання конкурентоздатності та результативності економічних результатів діяльності у відповідності до узгоджених актів виконаних робіт, що не є тотожним до орендної плати за користування землею.

Крім того, пунктами 6.1, 6.3 Договору визначено, що всі доходи, отримувані за цим Договором внаслідок співпраці, використовуються на відшкодування матеріальних затрат Сторони 1, а також на зміцнення матеріально-технічної бази виробництва, впровадження інноваційних форм та методів на розробку нових наукових підходів. Розгорнутий річний звіт про результати проведення практичної апробації результатів наукових досліджень та науково-технічної продукції обговорюється сторонами до 31 січня кожного року.

Як зазначено у статті 68 Закону України "Про вищу освіту", наукова, науково-технічна та інноваційна діяльність може провадитись закладами вищої освіти, у тому числі через створені ними юридичні особи, предметом діяльності яких є доведення результатів наукової і науково-технічної діяльності закладу вищої освіти до стану інноваційного продукту та його подальша комерціалізація.

До виконання наукових і науково-технічних робіт у закладі вищої освіти можуть залучатися науково-педагогічні, наукові і педагогічні працівники, інші працівники закладів вищої освіти, особи, які навчаються у закладі вищої освіти, а також працівники інших організацій.

Заклади вищої освіти, зокрема які є засновниками інноваційних структур різних типів (наукові та технологічні парки, бізнес-інкубатори тощо), мають право проводити спільні наукові дослідження, демонстраційні досліди тощо, у тому числі з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні закладів вищої освіти.

Відповідно до ст.49 Закону України "Про вищу освіту" однією з форм здобуття освіти в закладах вищої освіти є дуальна форма здобуття вищої освіти.

Як вказує відповідач-1, в ЗУНУ відповідно до "Порядку введення елементів дуальної форми здобуття освіти в Західноукраїнському національному університеті" запроваджено навчання з елементами дуальної форми здобуття вищої освіти.

Пунктом 2.3 вказаного Порядку, зокрема, передбачено, що для організації і застосування елементів дуального навчання Університет укладає угоду про дуальне навчання з підприємством (організацією, установою); спільно з підприємством (організацією, установою) розробляє навчальний план із спеціальності, графік освітнього процесу, план заходів із забезпечення освітнього процесу та забезпечує реалізацію програми дуального навчання. Графік освітнього процесу передбачає чергування теоретичної підготовки в Університеті з практичним навчанням на виробництві.

Як вказує відповідач-1, посилаючись на долучені ним докази, на виконання умов Договору №ДГ-0000027 від 01.07.2021 та відповідно до організації навчального процесу, університетом та ТОВ "Компанія-Авангард" у 2021 навчальному році проводилися:

- на виконання пп.1 п.2.1. Договору (організація та виконання науково-дослідних, дослідно-конструкторських, проектно-конструкторських, технологічних, пошукових та проектно-пошукових робіт): Національним агентством України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів затверджено НДДКР кафедри агробіотехнологій ЗУНУ "Оптимізація фотосинтетичного потенціалу окремих зернових і олійних культур в зоні Лісостепу західного", номер держреєстрації 0121U113072, науковий керівник - Шувар А.М., реєстраційний №А42-21 "К" (витяг додано до матеріалів справи);

- на виконання пп.3 п.2.1. Договору (проведення стажування та практики студентів з метою практичного впровадження отриманих знань та навиків, а також забезпечення комплексного підходу до здобуття якісного рівня освіти Сторони 2): відповідно до організації освітнього процесу в університеті у 2021 навчальному році проводилась навчальна та переддипломна (виробнича) практика студентів на базі ТОВ "Компанія-Авангард" (програму практики додано до матеріалів справи);

- на виконання пп.4 п.2.1. Договору (проведення перепідготовки і підвищення кваліфікації кадрів і спеціалістів Сторони 1): Університетом у 2021 році проведено стажування (підвищення кваліфікації) працівників ТОВ "Компанія-Авангард" (наказ №495 від 02.11.2021);

- на виконання пп.5 п.2.1. Договору (використання сучасного рівня механізації, впровадження нових виробничих процесів, форм організації та технологій, сучасної техніки, інноваційної технології і сільськогосподарського виробництва для отримання сільськогосподарської продукції: на виконання НДДКР "Оптимізація фотосинтетичного потенціалу окремих зернових і олійних культур в зоні Лісостепу західного", номер держреєстрації 0121U113072, науковий керівник Шувар A.M., реєстраційний № А42-21 "К", кафедрою агробіотехнологій ЗУНУ виконано один із етапів наукової теми (копію анотованого звіту додано до матеріалів справи);

- на виконання пп.6, 9 п.2.1. Договору (обмін інформацією з питань співпраці, проведення спільних консультацій, конференцій, днів поля, круглих столів і семінарів, встановлення науково-технічних та комерційно-фінансових зв`язків з третіми особами; організація науково-практичних конференцій, публікацію статей, підготовку буклетів, брошур і книг тощо): Навчально-науковим інститутом інноватики та природокористування ЗУНУ, за участі ТОВ "Компанії-Авангард", на базі НДВГ "НАУКА" ЗУНУ у 2021 році було проведено ряд наукових семінарів. На основі співпраці із ТОВ "Компанія-Авангард" та на виконання Договору, за період 2021 року науково-педагогічні працівники Навчально-наукового інституту інноватики та природокористування ЗУНУ, працівники НДВГ "НАУКА" ЗУНУ, ТОВ "Компанії-Авангард" видали та опублікували цілий ряд монографій, наукових статей, виступів на конференціях, в тому числі міжнародних (список публікацій додано до матеріалів справи). Важливою складовою виконання напрямків діяльності сторін за Договором є реалізація Навчально-науковим інститутом інноватики та природокористування ЗУНУ (проф. Брич В.Я.) Проекту "Впровадження кліматично-нейтральних інновацій в управління аграрним природокористуванням в контексті еколого-енергетичної безпеки". Вказаний проект включений до переліку проектів, що рекомендований до реалізації за рахунок грантової підтримки Національного фонду досліджень України;

- на виконання пп.7 п.2.1. Договору (досягнення поставлених завдань, а саме: реалізації програм співробітництва та впровадження науково-інноваційних технологій під час обробітку землі та вирощування сільськогосподарської продукції): Кафедрою агробіотехнологій ЗУНУ виконується та систематично обговорюється програма співробітництва та впровадження науково-інноваційних технологій під час обробітку землі та вирощування сільськогосподарської продукції;

- на виконання пп.8 п.2.1. Договору (забезпечення ефективного поєднання теоретичних з практичними заходами на інноваційні, прагматичні та раціональні підходи до якості освіти, і в першу чергу для фахових спеціальностей аграрного напрямку): кафедрою агробіотехнологій ЗУНУ забезпечується підготовка фахівців за освітньою програмою - Агрономія. Упродовж навчання, окрім загальних дисциплін, студенти вивчають дисципліни професійного спрямування (копії навчальних планів та силабуси дисциплін додано до матеріалів справи);

- на виконання пп.10 п.2.1. Договору (створення та використання матеріально-технічної бази для провадження освітньої, наукової, інноваційної чи господарської діяльності): Кафедрою агробіотехнологій ЗУНУ використовується належна матеріально-технічна база для провадження освітньої, наукової та інноваційної діяльності (інформація додається);

- на виконання пп.11 п.2.1. (розміщення навчальних, науково-дослідних та навчально-науково-виробничих підрозділів на підприємствах, в установах та організаціях): з метою організації та проведення практичних (лабораторних) занять, запровадження елементів дуальної освіти для студентів спеціальності "Агрономія" на кафедрі агробіотехнологій створена спеціалізована навчальна лабораторія на базі виробництва ТОВ "КОМПАНІЯ-АВАНГАРД" (копії наказу та положення додаються);

- на виконання пп.13 п.2.1. Договору (методичне, організаційне забезпечення та координація наукової, науково-технічної та науково-педагогічної діяльності): кафедрою агробіотехнологій ЗУНУ забезпечується методична підготовка фахівців за освітньою програмою - Агрономія (копії методичних матеріалів додаються);

- на виконання пп.14 п.2.1. Договору (науково-теоретична та експериментальна діяльність, спрямована на одержання нових знань про закономірності розвитку природи, суспільства і людини у їх взаємозв`язку): на виконання НДДКР "Оптимізація фотосинтетичного потенціалу окремих зернових і олійних культур в зоні Лісостепу західного, номер держреєстрації 0121U113072", науковий керівник Шувар А.М., реєстраційний № А42-21 "К", кафедрою агробіотехнологій ЗУНУ виконано один із етапів наукової теми (копія обґрунтування додається);

- на виконання п.п.15 п.2.1. Договору здійснювалась організація та проведення прикладних, наукових досліджень, спрямованих на одержання нових знань, що можуть бути використані для практичних цілей (докази виконання цих напрямків робіт сторін містяться матеріалах справи).

У відповідності до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст.74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи обставини справи та дослідивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ЗУНУ і ТОВ "Компанія-Авангард" укладено оспорюваний Договір №ДГ-0000027 від 01.07.2021 саме з метою організації дуальної освіти і апробації наукових розробок викладачів ЗУНУ, проведення спільних наукових досліджень з використанням земельної ділянки, яка знаходиться в постійному користування закладу вищої освіти, що узгоджується із положеннями Закону України "Про вищу освіту".

Вказаний Договір містить ознаки договорів про спільну діяльність.

При цьому, твердження позивача про укладення оспорюваного Договору як прихованого правочину оренди землі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Доказів в підтвердження обставин, які могли б слугувати підставою для визнання недійсним договору №ДГ-0000027 про організацію дуальної освіти і апробації наукових розробок викладачів ЗУНУ від 01.07.2021, позивач не надав.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

В силу статті 16 Цивільного кодексу України, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів.

Як вже зазначалось вище, відповідно до частин першої, третьої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому, позивач, як заінтересована особа, повинен довести, що 1) його права порушені договором і можуть бути відновленні саме внаслідок визнання спірного договору недійсним, 2) інтереси позивача можуть бути реалізовані, унаслідок чого він здатен буде набути прав.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин (постанови від 10.04.2019 у справі №587/2135/16-ц, від 15.01.2020 у справі №587/2326/16-ц, від 19.02.2020 у справі №387/515/18, від 23.06.2020 у справі №680/214/16-ц).

Оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, але на час розгляду справи судом має право власності чи інше речове право на предмет правочину та/або претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи також може полягати в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала (перебували) у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (п.п.72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину. При цьому, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Отже, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Тому на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту, і довести, що порушене право чи законний інтерес може бути відновлене в обраний спосіб - шляхом визнання недійсним оспорюваного договору.

Поряд з цим, в даному випадку позивачем не підтверджено яким чином укладений між відповідачами оспорюваний договір впливає на його законні права або інтереси, а лише вказується у позовній заяві, що означеним договором порушується його можливість користуватися зазначеними земельними ділянками.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем вчинялись будь-які дії, спрямовані на отримання в користування земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні Навчально-дослідного виробничого господарства "Наука" Західноукраїнського національного університету, в тому числі на конкурсних засадах, шляхом направлення проекту відповідної угоди тощо.

До того ж, суд враховує, що відповідно ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користуванню земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користуванню земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набуває вичерпний перелік суб`єктів, серед яких є: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; заклади освіти незалежно від форми власності.

Правовий статус постійних землекористувачів визначається статтями 92, 95, 96 Земельного кодексу України, якими не передбачено права постійного землекористувача передавати земельну ділянку у вторинне користування (подібна правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 21.06.2019 у справі №910/22880/17).

За змістом частин 1, 2 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Отже, земельна ділянка, що перебуває у постійному користуванні НДВГ "Наука" Західноукраїнського національного університету не могла бути передана останнім в оренду будь-кому. А задоволення позову про визнання оспорюваного договору недійсним не матиме наслідком передання позивачу, який не є стороною цього правочину, земельної ділянки. Реституція, у разі недійсності договору, призведе до повернення у первісний стан лише сторін договору.

Саме по собі уявлення позивача про невідповідність оспорюваного договору нормам чинного законодавства, за відсутності при цьому порушень прав та інтересів позивача, не є підставою для визнання договору недійсним в судовому порядку, оскільки, відповідно до ст.2 ГПК України завданням господарського суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

Недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документа як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документа не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим (Постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року у справі №61/26815/17).

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача оскаржуваним договором є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (аналогічну правову позицію також викладено в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19).

Таким чином, позивачем на підставі належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України не доведено наявності підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, як і не доведено наявності у нього порушеного (в результаті укладення такого договору) права чи охоронюваного законом інтересу, що підлягає захисту в судовому порядку, у зв`язку з чим позов до задоволення не підлягає.

Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у даній справі в сумі 6810,00 грн покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 73-79, 86, 129, 194, 202, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору у даній справі покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст.256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 10 травня 2022 року.

Суддя С.Г. Стопник