РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2022 року м. Чернігівсправа № 927/1177/21
Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради,

проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000; e-mail: ;

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром",

вул. Любецька 66, м. Чернігів, 14021; e-mail: ;

предмет спору: про повернення майна з орендованого користування

за участю представників сторін:

від позивача: Кураш А.М. - представник, діє в порядку самопредставництва, за витягом з ЄДРПОУ;

від відповідача: Олексієнко О.П. - керівник.

У судовому засіданні 23.02.2022, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

18.11.2021, Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради, подано позов до Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" (надалі - ПрАТ "Кінотехпром") з проханням: зобов`язати ПрАТ "Кінотехпром" повернути Управлінню комунального майна ЧОР нежитлові приміщення в будівлі, що розташована за адресою: вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021, загальною площею 361,3кв.м. шляхом підписання акту прийому-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договірні відносини сторін щодо оренди спірного нежитлового приміщення припинено, в зв`язку із закінченням дії договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області від 01.11.2011 №66 (надалі - Договір), проте спірні приміщення до цього часу позивачу не повернуто, що стало підставою для подачі позову до суду.

Ухвалою суду від 22.11.2021 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 08.12.2021; сторонам установлено строки для подання заяв по суті спору, зокрема відповідачу - 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали, для подачі відзиву на позовну заяву.

08.12.2021, у підготовче засідання прибули повноважні представники обох сторін.

Відповідач заявив клопотання про закриття провадження в справі, на підставі п.3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), оскільки чинною ухвалою суду від 24.10.2017 припинено провадження в справі №927/1189/16, за позовом Управління комунального майна ЧОР до ПрАТ «Кінотехпром» про примусове звільнення приміщень, у зв`язку з відмовою позивача від позову (п.4 частини 1 статті 80 ГПК України, в редакції чинній на час вирішення цього спору). Наголошував, що в випадку припинення провадження в справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається. Вважає, що спір у справі №927/1189/16 тотожний спору в справі №927/1177/21.

За п.3 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження в справі якщо встановить обставини, які є підставою для відмови в відкритті провадження в справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини 1 статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

За пунктами 2, 4, 5 частини 1 статті 175 цього Кодексу суддя відмовляє в відкритті провадження в справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження в справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; є рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, прийняте в межах його компетенції в Україні щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого документа на примусове виконання такого рішення; є рішення суду іноземної держави або міжнародного комерційного арбітражу, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення; підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Судом установлено, що предметом розгляду в межах справи №927/1189/16 було зобов`язання ПрАТ «Кінотехпром» звільнити шляхом примусового виселення орендоване приміщення, в зв`язку з закінченням строку дії договору оренди №66 від 01.11.2011 (діяв по 31.10.2016). У ході судового розгляду цього спору сторонами досягнуто домовленості щодо пролонгації строку оренди (по 31.10.2021), шляхом укладення додаткової угоди №3 від 31.08.2017, що стало підставою для відмови позивача від позовних вимог у межах справи №927/1186/16, як наслідок, провадження в цій справі судом припинено на підставі п.4 частини 1 статті 80 ГПК України (в редакції діючій на час вчинення відповідних процесуальних дій).

Предметом розгляду в межах справи №927/1177/21 є зобов`язання ПрАТ «Кінотехпром» повернути з орендного користування спірні приміщення шляхом підписання акту прийму-передачі, в зв`язку із закінченням строку дії договору оренди №66 від 01.11.2011 (діяв по 31.10.2021, з урахуванням змісту додаткової угоди №3 від 31.08.2017).

Тобто, предмет та підстави в перелічених справах є різними. Спір у справі №927/1189/16 про зобов`язання відповідача звільнити шляхом примусового виселення із спірного приміщення та передачу його позивачу, направлений на захист абсолютного права - права власності та за своїм змістом був віндикаційним (про що зазначено Вищим господарським судом України в постанові від 05.09.2017 у справі №927/1189/16). У той час як спір у справі №927/1177/21 про зобов`язання відповідача повернути з орендного користування спірне приміщення шляхом підписання акту прийому-передачі, виник із зобов`язальних правовідносин сторін та направлений на захист речових прав позивача, як суб`єкта господарювання, який реалізує повноваження обласної ради по управлінню та розпорядженню майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження в справі №927/1177/21 та ухвалив відмовити в задоволенні клопотання відповідача, про що внесено відповідний запис до протоколу судового засідання.

08.12.2021, у підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 10.01.2022.

29.12.2021, на адресу суду, від відповідача надійшов відзив на позов (з відміткою про вручення його копії позивачу). Судом установлено, що граничний строк на подання відзиву на позов, установлений ухвалою від 22.11.2021, закінчив свій перебіг 09.12.2021. Тобто відзив на позов подано з порушенням установленого строку, в зв`язку з чим відповідач письмово клопотав продовжити цей строк.

10.01.2022, у підготовче засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду не прибув, явку повноважного представника не забезпечив, про дату, час ті місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи.

За відсутності мотивованих заперечень позивача, суд, відповідно до частини 2 статті 119 ГПК України, продовжив відповідачу строк для подачі відзиву на позов та долучив цей документ до матеріалів справи. Позивач повідомив суд про відсутність у нього наміру скористатись правом на подачу відповіді на відзив.

За результатами підготовчого засідання, суд, відповідно до п.3 частини 2 статті 185 ГПК України, постановив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 19.01.2022, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

19.01.2022, судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Романенко А.В. у відпустці.

Ухвалою суду від 20.01.2022 розгляд справи по суті призначено на 31.01.2022.

31.01.2022, у судове засідання прибули повноважні представники обох сторін.

Відповідач заявив усне клопотання про поновлення строку для подачі доказів та залучення до матеріалів справи: додаткових пояснень по суті спору; власного розрахунку орендної плати за договором оренди №66; засвідчених копій листів Державної регуляторної служби України від 27.04.2018, 17.05.2018, 29.01.2019; листів - звернень відповідача №01/07 від 21.01.2022 та №01/08 від 25.01.2022 до позивача, з проєктами додаткових угод до договору оренди №66.

Мотивував подання до суду перелічених документів з порушенням строку, установленого законом на вчинення відповідних дій, наступним: 18.01.2022, Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову, якою залишено без змін рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №620/6623/20 за позовом ПрАТ «Кінотехпром» до Чернігівської обласної ради, за участю третьої особи - Управління комунального майна ЧОР, за яким позов ПрАТ «Кінотехпром» задоволено в повному обсязі; визнано протиправним та нечинним рішення дев`ятої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 №34-9/VІІ Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції.

За доводами відповідача, він був позбавлений можливості подати до суду перелічені документи в належний строк, до набуття законної сили рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №620/6623/20. Вважає, що подані до суду докази підтверджують відсутність у нього заборгованості по орендній платі за договором оренди №66, та наявність достатніх підстав для пролонгації його дії.

Судом, відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України, визнано поважними причини пропущення відповідачем установленого законом строку на подання доказів до суду; поновлено строк для подання доказів та залучено перелічені документи до матеріалів справи.

31.01.2022, судом розпочато розгляд спору по суті та заслухано повноважного представника позивача.

Судом оголошено перерву в судовому засіданні до 23.02.2022.

23.02.2022, у судове засідання прибули повноважні представники обох сторін.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Повноважний представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Вважає, що належним чином виконував умови договору оренди №66 та має переважне право на продовження його дії. Разом з тим, клопотав повернутись на етап підготовчого провадження для підготовки клопотання про подачу до суду додаткових доказів у справі, а саме рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 у справі №620/6623/20, повний текст якого на час судового розгляду справи №927/1177/21 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутній.

Судом у задоволенні клопотання відповідача відмовлено, оскільки Господарським процесуальним кодексом України не передбачено порядку повернення на стадію підготовчого провадження з наведених підстав.

Відповідач у відзиві на позов звертав увагу на те, що спірне нерухоме майно входило до складу цілісного майнового комплексу Державного комунального підприємства "Кіноремтехніка", яке викупило товариство покупців вказаного підприємства (реорганізоване в подальшому в ЗАТ "Кінотехпром", правонаступник - ПрАТ "Кінотехпром") за договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 27.02.1996. Однією з умов указаного договору було зобов`язання власника передати покупцю в оренду з викупом частину будівель, які не увійшли до статутного фонду підприємства при приватизації, з урахуванням приписів частини 3 статті 2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" від 06.03.1992 №2171-ХІІ.

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" від 06.03.1992 №2171-ХІІ, будівлі (споруди, приміщення) приватизуються разом з розташованими в них об`єктами приватизації, крім випадків відмови покупця від приватизації будівлі (споруди, приміщення), в якій розташований об`єкт, що приватизується шляхом викупу, або якщо на це немає прямої заборони відповідно Фонду державного майна України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи місцевої Ради відповідного рівня. За наявності заборони на приватизацію будівлі (споруди, приміщення), в якій розташований об`єкт приватизації, або у разі відмови покупця від приватизації будівлі (споруди, приміщення), в якій розташований об`єкт, що приватизується шляхом викупу, зазначені будівлі (споруди, приміщення) передаються у встановленому порядку власникам приватизованих об`єктів в оренду на строк не менш як десять років.

Згідно з частиною 2 статті 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" від 06.03.1992 №2171-ХІІ покупець, який став власником об`єкта і не скористався на момент його приватизації правом викупу будівлі (споруди, нежитлового приміщення) у межах займаної таким об`єктом площі, має право викупити відповідну будівлю (споруду, нежитлове приміщення), якщо це не заборонено законодавчими актами.

За доводами відповідача, вказаними законодавчими приписами передбачається можливість покупця, як власника приватизованого об`єкту, отримати в оренду на строк не менш як десять років будівлі, в яких розташований вказаний об`єкт, з їх подальшим викупом. При цьому, Закон не визначає строк або інші умови, які б обмежували право покупця на здійснення такого викупу після приватизації. У той час як передача позивачем спірного приміщення в оренду іншому суб`єкту господарювання позбавить його права викупу спірних приміщень як об`єкту малої приватизації.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна Чернігівської обласної ради утворене рішенням Чернігівської обласної ради від 25.03.2005, є уповноваженим органом обласної ради, який відповідно до законодавства України забезпечує реалізацію повноважень обласної ради по управлінню та розпорядженню майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області. До основних завдань Управління належить забезпечення ефективного управління та використання об`єктів комунальної власності. Відповідно до покладених на нього завдань, Управління виступає орендодавцем цілісних майнових комплексів комунальних підприємств обласної ради, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць), нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна (пункти 1.1., 2.2., 3.6. Положення про Управління комунального майна ЧОР, затвердженого рішенням третьої сесії обласної ради восьмого скликання від 12.02.2021 №31-3/VIII).

За свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомості, виданого на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради 18.11.2002 №237, об`єкти нерухомості (згідно з наведеним переліком) за адресою: вул. Любецька, 66, м. Чернігів, належать територіальним громадам сіл, селищ, міст Чернігівської області.

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2011, між Управлінням комунального майна ЧОР (Орендодавець за Договором) та ПрАТ «Кінотехпром» (Орендар за Договором) укладеного договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66, за умовами якого (пункти 1.1. - 1.3.) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення в будівлі, що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (надалі - майно), розташовані за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває на бухгалтерському обліку Управління комунального майна ЧОР. Приміщення, які знаходяться на 1 поверсі вищезазначеної будівлі, загальною площею 279,6 м.кв., що має окремий вхід; приміщення, які знаходяться в підвалі вищезазначеної будівлі, загальною площею 81,7м.кв., що має окремий вхід; загальна площа приміщень, що передається в оренду, складає 361,3м.кв. Майно передається в оренду з метою здійснення виробничої діяльності.

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. Договору Орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, указаний в Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна, який є невід`ємною частиною цього Договору. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно. Майно залишається в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, а Орендар користується ним протягом всього строку оренди.

За пунктом 10.1. цей Договір діє з 01.11.2011 по 31.10.2016 включно.

Факт передачі позивачем та прийняття відповідачем в строкове оплатне користування об`єкту оренди за Договором підтверджується двостороннім актом прийому-передачі в оренду майна комунальної власності області, розташованого за адресою вул. Любецька, 66, м. Чернігів (додаток №1 до Договору).

Відповідно до пунктів 2.3., 2.4. Договору в разі припинення Договору майно повертається Орендарем Орендодавцю в порядку, встановленому при передачі майна Орендарю. Майно вважається повернутим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Обов`язок по складанню акту приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору.

За пунктами 3.1., 3.2. Договору орендна плата є платежем у грошовій формі, який Орендар вносить Орендодавцю та до обласного бюджету незалежно від наслідків діяльності Орендаря і сплачується за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі акту приймання - передачі в оренду та акту приймання - передачі майна з орендного користування. До орендної плати не входить плата за комунальні платежі, вартість експлуатаційних витрат, податок на додану вартість.

У разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до повернення майна за актом приймання - передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо вона виникла, в повному обсязі, враховуючи санкції до обласного бюджету та Орендодавцю (п.3.12. Договору).

За п.5.1.12. Договору в разі припинення або його розірвання Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю одержане від нього майно в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з усіма зробленими в ньому поліпшеннями, та відшкодувати Орендодавцю збитки, в разі погіршення стану або втрати (часткової або повної) орендованого майна з вини Орендаря.

Виходячи з умов пунктів 10.6., 10.8., 10.9. після закінчення строку дії Договору оренди орендоване майно має бути звільнено і передано Орендодавцю за актом приймання-передачі.

У разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю.

Чинність цьому Договору припиняється, зокрема, внаслідок закінчення строку, на який його укладено.

У грудні 2011 року, Управління комунального майна ЧОР, звернулось до Господарського суду Чернігівської області із позовом про врегулювання розбіжностей, які виникли між ним та ПрАТ "Кінотехпром" під час укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2012 у справі № 5028/15/150/2011, яке набрало законної сили 24.04.2012, позов задоволено частково та врегулювано розбіжності, які виникли між Управлінням комунального майна ЧОР та ПрАТ "Кінотехпром" під час укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011, виклавши пункти Договору 1.1., 3.10., 5.1.3., 5.1.4., 6.1.3., 8.1.3., 9.1., 9.5., 10.3., 10.4., 10.8. у редакції, вказаній в резолютивній частині цього рішення, а саме вказано: днем укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011 між Управлінням комунального майна ЧОР та ПрАТ "Кінотехпром" вважати 21.11.2011.

Сторони уклавши додаткову угоду №2 від 23.08.2017 до Договору, переглянули редакцію п.10.1. та пролонгували дію Договору по 31.08.2017 включно.

У свою чергу уклавши додаткову угоди №3 від 31.08.2017, сторони переглянули редакцію п.10.1. та пролонгували дію Договору по 31.10.2021 включно.

06.08.2021, позивач, листом №03-865 від 05.08.2021, звернувся до відповідача (отримано адресатом 12.08.2021, поштове відправлення №986) та повідомив, що відповідно до статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 №157-ІХ, п.143 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна (затвердженого постановою КМУ від 03.06.2020 №483) (надалі - Порядок №483), орендар, який має намір продовжити договір оренди, що підлягає продовженню за результатами аукціону, має звернутись до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. При цьому, якщо чинний орендар має заборгованість із сплати орендної плати, він не може звернутись із заявою про продовження договору оренди до моменту погашення ним такої заборгованості. Звертав увагу на наявність у відповідача непогашеної заборгованості з орендної плати, пропущення строку подачі електронної заявки через особистий кабінет щодо продовження строку дії цього Договору та про припинення договірних відносин сторін з 31.10.2021, та як наслідок, попереджав, що до указаної дати відповідач має звільнити орендоване майно та підписати акт прийому - передачі майна з орендного користування.

24.09.2021, та повторно 29.09.2021, позивач, листами №03-1078 від 24.09.2021 та №03-1086 від 29.09.2021, звертався до відповідача (отримано адресатом 27.09.2021 та 01.10.2021, поштові відправлення 315 та 374) з вимогою звільнити займане приміщення по закінченню строку дії Договору (по 31.10.2021) та надати до Управління комунального майна ЧОР на підписання акт приймання - передачі з орендного користування майна.

Наведені дії відповідачем не вчинено. Таким чином, оскільки після припинення строку дії Договору оренди №66 від 01.11.2011, відповідач не має правових підстав для перебування в спірному приміщення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Судом установлено, що даний спір виник із зобов`язальних відносин щодо оренди комунального майна територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, інтереси якої представляє Управління комунального майна ЧОР, згідно з покладеними на нього повноваженнями за установчими документами.

Оренда державного та комунального майна є різновидом майнового найму, і при розгляді справи застосовуються норми як Закону України «Про оренду державного та комунального майна», так і норми Цивільного та Господарського кодексів України.

За частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У силу частини 1 статті 283 ГК України, частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), п.10 частини 1 статті 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк установлений договором.

За частиною 1 статті 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його укладено.

Чинне законодавство не передбачає автоматичного продовження договору, а лише можливість продовження договору з дотриманням певної процедури.

За частинами 1-4 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною 1 статті 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною 2 статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини 2 статті 15 цього Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною 2 цієї статті, і рішення про відмову в продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем.

За статтею 19 цього Закону, рішення про відмову в продовженні договору оренди може бути прийнято, зокрема, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців; якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої частиною шостою статті 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів.

За п.143 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна (затвердженого Порядком №483), орендар, що має намір продовжити договір оренди, що підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву в визначений Законом строк, та повідомляє про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акту приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.

Заява подається шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі. При цьому, якщо чинний орендар має заборгованість із сплати орендної плати, він не може звертатися із заявою про продовження договору оренду до моменту погашення ним такої заборгованості.

З матеріалів справи не вбачається та відповідачем не доведено факту звернення до позивача в установлений строк, у порядку статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Порядку №483, із заявою про продовження договору оренди на новий термін. При цьому, судом взято до уваги, що відповідачем не було виконано обов`язку щодо страхування об`єкту оренди на суму не меншу, ніж його вартість за звітом про оцінку майна (як це узгоджено сторонами в п.5.1.13. Договору) (що ним не заперечувалось). Водночас з матеріалів справи вбачається, що за відповідачем, упродовж дії Договору, постійно обліковувалась непогашена заборгованість із сплати орендної плати, про що свідчать чинні судові рішення від 11.03.2021 у справі №927/1083/20, від 18.09.2020 у справі №927/658/20, від 08.10.2019 у справі №927/748/19. Тобто, відповідач упродовж дії Договору недобросовісно виконував договірні зобов`язання перед позивачем.

Сторонами не було досягнуто домовленості щодо пролонгації дії договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011.

Позивач в установлений законом спосіб, своєчасно, листами №03-865 від 05.08.2021, №03-1078 від 24.09.2021, №03-1086 від 29.09.2021, повідомив відповідача про припинення строку дії договору оренди №66 від 01.11.2011 та про обов`язок останнього звільнити орендоване приміщення в установлений строк, шляхом передачі його позивачу за актом приймання-передачі майна з орендного користування, обов`язок по складанню якого покладено на відповідача.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 у справі №910/719/19, заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця в спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини 3 статті 202 ЦК України.

Таким чином, оскільки відповідно до положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" правовою підставою користування державним та комунальним майном є письмовий правочин, у той час як договір оренди №66 від 01.11.2011 припинив свою дію 01.11.2021 (у зв`язку із закінченням строку), і відповідач не надав доказів як пролонгації цього Договору, так і доказів укладення з позивачем нового договору, то за висновком суду, в нього відсутні підстави для подальшого перебування в спірному приміщенні.

Судом установлено, що починаючи з 01.11.2021 правовідносини сторін щодо оренди спірного нежитлового приміщення припинились. Як наслідок, в орендаря виник обов`язок щодо повернення орендодавцю об`єкту оренди зі строкового користування, так як правова підстава, на якій спірне нерухоме майно було набуте в користування, відпала.

За частиною 1 статті 785 ЦК України, в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або в стані, який було обумовлено в договорі.

За частиною 1 статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Виходячи з наведених норм орендар має обов`язок після припинення дії договору оренди повернути об`єкт оренди орендодавцю, якому кореспондує право орендодавця вимагати повернення об`єкта оренди.

Наведене узгоджується з пунктами 2.3., 2.4., 5.1.12., 10.6. Договору, за умовами яких майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, обов`язок по складанню якого покладено на Орендаря.

Матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів, в розумінні статей 76-79 ГПК України, які б свідчили що відповідачем виконано обов`язок по поверненню позивачу в установленому порядку орендованого майна. Акт прийому-передачі спірного майна з орендного користування сторонами не складено, що відповідачем не заперечується.

Позивач, листами від 29.09.2021 №03-1086 та від 01.11.2021 №03-1199, звертався до відповідача з вимогою про повернення об`єкту оренди, що залишена останнім без виконання.

Судом установлено, що відповідач не має правових підстав для ухилення від повернення позивачу об`єкту оренди в установленому договором порядку, після припинення дії договору оренди.

Неповернення відповідачем як орендарем спірного майна, що належить до комунальної власності та управління якого здійснює позивач, після закінчення строку дії договору оренди, є порушенням орендарем взятого на себе зобов`язання з повернення об`єкта оренди орендодавцеві. Невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення спірного майна створює позивачу перешкоди в реалізації ним своїх повноважень на розпорядження або (та) користування таким майном.

Наведене за висновком суду свідчить про наявність у позивача відповідного суб`єктивного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Установивши факт припинення дії договору оренди №66 від 01.11.2011, у зв`язку з закінчення його строку дії, враховуючи, що в відповідача з 01.11.2021 відсутні правові підстави займати спірне нежитлове приміщення, за відсутності складеного в двосторонньому порядку акту приймання - передачі нерухомого майна з орендного користування, ініціатива з підписання якого покладена на саме відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судом залишено поза увагою заперечення відповідача про те, що передача позивачем спірних приміщень в оренду третім особам позбавить його можливості приватизувати ці приміщення шляхом їх викупу як складової частини цілісного майнового комплексу (ЦМК), що не увійшли до статутного фонду Товариства, оскільки, за висновком суду, дані обставини виходять за межі предмета дослідження цієї справи (спір про повернення майна з орендного користування внаслідок припинення зобов`язальних правовідносин).

Разом з тим, суд вважає за доцільне зазначити, що Закон України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 06.03.1992 №2171-ХІІ (на який посилається відповідач) втратив чинність 07.03.2018, у зв`язку з введенням в дію Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 №2269-VIII.

Статтею 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 №2269-VIII врегулювано порядок приватизації об`єктів державної та комунальної власності, переданих в оренду.

За частиною 1 статті 18 Закону від 18.01.2018 №2269-VIII приватизація об`єктів державної або комунальної власності, переданих в оренду, здійснюється шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконуються умови, передбачені частиною 2 цієї статті.

За частиною 2 статті 18 цього Закону, орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов: орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна; орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу; невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладення договору оренди або для цілей продовження договору оренди; здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності; орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати; договір оренди є чинним на момент приватизації. Орендар, який виконав умови, передбачені частиною 2 цієї статті, має право на приватизацію об`єкта шляхом викупу (частина 3 статті 18 Закону №2269-VIII).

Судом, у ході вирішення цього спору встановлено, що договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01.11.2011, припинив свою дію 01.11.2021, у той час як сторонами в установленому законом порядку не було досягнуто домовленості щодо його пролонгації.

Факт наявності чи відсутності в відповідача простроченої заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди №66 від 01.11.2011 також не входить до предмету дослідження в межах даної справи, оскільки вимога про повернення майна з орендного користування обґрунтована припиненням зобов`язальних правовідносин, у зв`язку із закінченням строку дії договору, та відсутністю між сторонами домовленості щодо пролонгації цього правочину або укладення нового.

При ухваленні рішення в даній справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

З огляду на те, що заявлений позов підлягає задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору понесені позивачем у сумі 2270грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 42, 46, 73-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 236, 238, 241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000; ) до Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021; ) про повернення майна з орендного користування, задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Кінотехпром» (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021; ) повернути Управлінню комунального майна Чернігівської обласної ради (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000; ) нежитлові приміщення в будівлі, що розташована за адресою: вул. Любецька, 66, м. Чернігів, загальною площею 361,3м.кв, шляхом підписання акту приймання - передачі.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021; ) на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000; ) 2270грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повне судове рішення складено 24.02.2022

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко