ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01 березня 2022 рокуСправа № 10/Б-5022/1319/2011
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Боровця Я.Я.
розглянувши заяву арбітражного керуючого Струця М.П. ( вх. №393 від 20.01.2022)
у справі №10/Б-5022/1319/2011
за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг", м. Київ
до боржника Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник", м. Тернопіль
В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №10/Б-5022/1319/2011 за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" до боржника Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник" про банкрутство Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник".
Ліквідатор Струць М.П. звернувся до Господарського суду Тернопільської області із заявою (вх. №393 від 20.01.2022), в якій просить зобов"язати Державну міграційну службу України надати інформацію щодо місця проживання фізичних осіб у кількості 304 які були працівниками банкрута, на підставі статті 80 ГПК України.
Розглянувши заяву ліквідатора, суд встановив таке.
Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до частини 1 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою; здійснювати інші повноваження , передбачені цим Кодексом.
На виконання вимог статей 59, 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор Струць М.П. звернувся до Господарського суду Тернопільської області із заявою (вх. №393 від 20.01.2022), в якій просить зобов"язати Державну міграційну службу України надати інформацію щодо місця проживання фізичних осіб у кількості 304, які були працівниками банкрута.
Зокрема, зазначає, що оскільки ліквідатору невідомо персональні відомості щодо працівників, відносно яких в банкрута наявна заборгованість щодо виплати заробітної плати , ліквідатором надіслано запит до Державної міграційної служби України від 22.11.2021 з проханням надати інформацію щодо місця проживання 304 фізичних осіб для подальшого отримання від них банківських реквізитів для погашення банкрутом заборгованості.
Згідно відповіді Державної міграційної служби України від 30.12.2021, ліквідатору відмовлено у наданні інформації, оскільки відсутні правові підстави для надання такої у зв"язку з відсутністю згоди вказаних осіб на поширення їх персональних даних.
Закон України "Про інформацію" регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.
Статтею 1 Закону України "Про інформацію" визначено, що захист інформації - сукупність правових, адміністративних, організаційних, технічних та інших заходів, що забезпечують збереження, цілісність інформації та належний порядок доступу до неї.
Основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя (стаття 2 Закону України "Про інформацію").
Згідно статті 11 Закону "України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.
Відповідно до положень Закону України "Про інформацію" запитувана інформація підпадає під поняття "персональні дані" та є конфіденційною.
Закон України "Про захист персональних даних" регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.
Законодавство про захист персональних даних складають Конституція України, цей Закон, інші закони та підзаконні нормативно-правові акти, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про захист персональних даних" згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки.
Персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Суб`єкт персональних даних - фізична особа, персональні дані якої обробляються.
Статтею 14 Закону України "Про захист персональних даних" передбачено, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданої володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону. Порядок доступу третіх осіб до персональних даних, які перебувають у володінні розпорядника публічної інформації, визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім даних, що отримує від інших органів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення верифікації та моніторингу державних виплат (стаття 16 Закону України "Про захист персональних даних" ).
З огляду на викладене, враховуючи відсутність згоди осіб на поширення їх персональних даних, у суда відсутні правові підстави для витребування інформації у Державної міграційної служби України викладеної в заяві ліквідатора Струця М.П. а тому суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви арбітражного керуючого Струця М.П., слід відмовити.
Окрім того, суд звертає увагу ліквідатора Струця М.П., щодо до заяви не долучено доказів в підтвердження, що вказані фізичні особи у кількості 304 перебували у трудових відносинах з Приватним підприємством "Тернопільська фірма "Будівельник".
Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи та оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвали (частина 2 статті 232 ГПК України).
Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, статтями 233, 234, 235 ГПК України, Господарський суд,
1. У задоволенні заяви ліквідатора Струця М.П. ( вх. №393 від 20.01.2022), відмовити
2. Копію ухвали надіслати арбітражному керуючому Струцю М.П., вул. Старокиївська, 10И, корп. 7, офіс 104, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Ухвалу підписано "17" травня 2022 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою - https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Я.Я. Боровець