ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"09" травня 2022 р. Справа № 918/21/22

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Мельник О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги фермерського господарства "Агротех-Р" на рішення господарського суду Рівненської області від 11.04.22р.

за позовом фермерського господарства "Агротех-Р"

до фермерського господарства "Еко Агро Полісся"

про визнання права власності на майно

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 11.04.2022 р. у справі №918/21/22 у задоволенні позову фермерського господарства "Агротех-Р" до фермерського господарства "Еко Агро Полісся" про визнання права власності на майно відмовлено. Судові витрати покладено на позивача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 11.04.2022 р. та ухвалити нове, яким позов фермерського господарства "Агротех-Р" задовольнити в повному обсязі. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати.

Вивчивши зміст апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з огляду на наступне.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга встановлені ст.258 ГПК України, відповідно до п.2 ч.3 якої, зокрема, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги до господарського суду визначено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

За приписами п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2481 грн.

Згідно п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку судового збору у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з вимог апеляційної скарги, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі, тобто оскаржує відмову у задоволенні однієї немайнової вимоги позову. Таким чином, при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянту належало сплатити 3721,50 грн. (150% від 2481 грн.) судового збору.

Однак, як вбачається з матеріалів поданої апеляційної скарги, всупереч наведеним вище вимогам чинного законодавства, скаржником при зверненні до суду апеляційної інстанції не було долучено доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Кріт того, апелянт, одночасно з поданням апеляційної скарги, подав клопотання, в якому просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Зокрема, обґрунтовуючи подане вище клопотання фермерське господарство "Агротех-Р" вказує, що у зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні, перебуває у надскрутному матеріальному становищі, що є підставою для звільнення останнього від сплати судового збору.

Розглянувши подане апелянтом клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Як вбачається зі змісту поданого клопотання, фермерське господарство "Агротех-Р" просить суд звільнити його від сплати судового збору на підставі ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)позивачами є: а)військовослужбовці; б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому слід зазначити, що за приписами норм вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є правом, а не обов`язком суду, з огляду на що відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент подання апеляційної скарги та підтвердження цих обставин належними доказами.

У статті 8 Закону України "Про судовий збір" наведено вичерпний перелік умов, за наявності яких ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Отже, відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від сплати судового збору буде законним за наявності підстав, вказаних у частині першій статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Варто зазначити, що фермерське господарство "Агротех-Р" не належить до осіб, вказаних у частині першій статті 8 Закону України "Про судовий збір", а запровадження воєнного стану в Україні не віднесено законодавством до підстав для звільнення від сплати судового збору. Крім того, скаржником також не надано жодних доказів, з яких би вбачалася відсутність грошових коштів на рахунках позивача та не здійснення останнім господарської діяльності. Відтак, законні підстави для звільнення від сплати судового збору у даному випадку відсутні.

Відповідно до ст. 129 Конституції України господарські суди, здійснюючи свої конституційні обов`язки, повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ураховуючи положення ст. 129 Конституції України та ст. 5 Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі і у питанні звільнення або відстрочення судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується із ст. 129 Конституції України.

Таким чином, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору окрім випадків встановлених ст. 8 Закону України "Про судовий збір" призведене до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Враховуючи вищенаведене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне надати можливість апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом надання належних доказів сплати судового збору в розмірі 3721,50 грн.

Керуючись ст. 174, 234, 235, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання фермерського господарства "Агротех-Р" про звільнення від сплати судового збору відмовити.

2. Апеляційну скаргу фермерського господарства "Агротех-Р" на рішення господарського суду Рівненської області від 11.04.22р. - залишити без руху.

3. Надати фермерському господарству "Агротех-Р" 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків.

4. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

6. Копію ухвали направити учасникам справи.

Суддя Мельник О.В.