РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2022Справа № 910/21980/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/21980/21

за позовом Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудінжинірінг"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом № 931 від 11.11.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудінжинірінг" (відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 169 207,58 грн., з них: основного боргу - 130 000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень), пені - 7889,15 грн. (сім тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 15 копійок), 10% річних - 16 586,00 грн. (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість гривень) та інфляційних втрат - 14 732,43 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять дві гривні 43 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки фігурних елементів мостіння № 2020/06/146 від 01.07.2020 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/21980/21, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 528 ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 року у справі № 910/21980/21 вручено уповноваженому представнику відповідача - 20.01.2022 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 04.02.2022 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 7300 від 19.04.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні суд розглядає дану справу з перевищенням встановленого ст. 248 Господарського процесуального кодексу України строку.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2020 року між Акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської" (надалі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбудінжинірінг" (надалі - договір, покупець) укладено договір поставки фігурних елементів мостіння № 2020/06/146 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю на умовах цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити фігурні елементи мостіння (товар), в асортименті та за цінами, передбаченими в додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.1. договору товар поставляється покупцю партіями на підставі погоджених постачальником заявок покупця, які направляються постачальнику на електронну пошту, зазначену в розділі 11 цього договору, не пізніше ніж за одну добу до початку поставки, якщо інше не передбачено в додатках.

Відповідно до п. 2.2. договору поставка товару покупцю здійснюється автомобільним транспортом на умовах згідно Інкотермс 2020: FCA-склад постачальника: м. Київ, вул. Будіндустрії 7 або м. Київ, вул. Резервна, 8 або м. Київ, вул. Промислова 4, якщо інше місце відвантаження не погоджене сторонами в заявці. Конкретне місце відвантаження погоджується сторонами в заявках. Завантаження товару здійснюється силами та за рахунок постачальника. Покупець зобов`язаний вибрати товар зі складу постачальника не пізніше семи днів з дати отримання повідомлення постачальника про готовність товару. Якщо покупець не вибрав товар, сторони погодили, що покупець вважається таким, що відмовився від товару, а постачальник має право розпорядитись ним на власний розсуд.

В п. 2.3. договору визначено, що на кожну партію товару постачальник надає покупцю наступні документи: товарно-транспортна накладна, видаткова накладна - 2 екземпляри, рахунок та документ, який підтверджує якість товару, при цьому товаро-транспортна накладна та документ, який підтверджує якість товару направляється покупцю разом з товаром. Покупець зобов`язаний один екземпляр оформленої видаткової накладної повернути постачальнику протягом 5 (п`яти) днів з дати її отримання.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника протягом 5 (п`яти) днів з дати поставки товару, якщо інше не передбачено в додатках. Але незалежно від строку оплати, покупець повинен повністю сплатити поставлений товар до закінчення строку дії договору. Датою платежу є дата зарахування коштів на рахунки постачальника.

Договір набирає чинності із моменту підписання його сторонами і скріплення печатками і діє до 31.12.2020 року (п. 10.1. договору).

На виконання умов договору поставки фігурних елементів мостіння № 2020/06/146 від 01.07.2020 року позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 277 252,08 грн., що підтверджується накладними: № 5/65786 від 27.07.2020 року на суму 64 681,48 грн., № 5/64107 від 24.07.2020 року на суму 189 635,00 грн., № 5/68740 від 01.08.2020 року на суму 22 925,60 грн. Товар за накладними за якістю та кількістю прийнятий відповідачем без заперечень, про що свідчать підписи та печатки сторін на цих накладних.

За отриманий товар відповідач розрахувався лише частково на суму 147 252,08 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 736 від 30.12.2020 року на суму 138 626,04 грн. та № 875 від 23.09.2020 року на суму 8626,04 грн., а відтак, за розрахунками позивача, відповідач має заборгованість за договором в розмірі 130 000,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, грошового зобов`язання з оплати поставленого за договором поставки фігурних елементів мостіння № 2020/06/146 від 01.07.2020 року товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 130 000,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача санкції за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як вже було встановлено судом вище, на виконання умов договору поставки фігурних елементів мостіння № 2020/06/146 від 01.07.2020 року позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 277 252,08 грн., що підтверджується накладними: № 5/65786 від 27.07.2020 року на суму 64 681,48 грн., № 5/64107 від 24.07.2020 року на суму 189 635,00 грн., № 5/68740 від 01.08.2020 року на суму 22 925,60 грн.

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.3. договору сторони визначили, що покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника протягом 5 (п`яти) днів з дати поставки товару, якщо інше не передбачено в додатках.

Відповідно до статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі статтею 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За приписами частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Отже, виходячи з умов п. 5.3. договору, строк оплати товару накладними № 5/65786 від 27.07.2020 року, № 5/64107 від 24.07.2020 року, № 5/68740 від 01.08.2020 року є таким, що настав, а саме: за накладною № 5/65786 від 27.07.2020 року - 03.08.2020 року (01.08.2020 року перепадає на вихідний день - на суботу), за накладною № 5/64107 від 24.07.2020 року - 29.07.2020 року, за накладною № 5/68740 від 01.08.2020 року - 06.08.2020 року.

Згідно платіжних доручень № 736 від 30.12.2020 року та № 875 від 23.09.2020 року за поставлений товар відповідач розрахувався частково у розмірі 147 252,08 грн.

Станом на момент звернення до суду з даним позовом у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 130 000,00 грн.

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 130 000,00 грн. та настання строку виконання обов`язку щодо сплати не були спростовані відповідачем.

При цьому, за змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань щодо не здійснення повної оплати вартості наданих послуг, тоді як строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг настав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки фігурних елементів мостіння № 2020/06/146 від 01.07.2020 року в розмірі 130 000,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 7889,15 грн., 10% річних у розмірі 16 586,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 14 732,43 грн. за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В п. 6.2. договору визначено, що в разі невчасного внесення покупцем належної плати за поставлений товар, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також 10% річних від простроченої суми. Нарахування пені за цим договором не припиняється через шість місяців з дня, коли відповідне зобов`язання має бути виконане. Відповідно до ст. 259 ЦК України із змінами і доповненнями, сторони погодили, що для вимог про стягнення пені за цим договором встановлюється строк позовної давності 3 роки.

Як вже зазначалося судом вище, строк оплати товару за накладними є таким, що настав 03.08.2020 року (01.08.2020 року перепадає на вихідний день - на суботу) - за накладною № 5/65786 від 27.07.2020 року, 29.07.2020 року - за накладною № 5/64107 від 24.07.2020 року, 06.08.2020 року - за накладною № 5/68740 від 01.08.2020 року.

Отже, відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з 04.08.2020 року, 30.07.2020 року та 07.08.2020 року відповідно, тому саме з означених дат, в даному випадку, є правомірним нарахування пені.

При цьому, з наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що нарахування пені за накладною № 5/65786 від 27.07.2020 року позивач здійснює з 02.08.2020 року, а не з 04.08.2020 року.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, судом встановлено, що загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить 7846,74 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 42,41 грн. позивачу належить відмовити.

Згідно з приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В частині нарахування індексу інфляції судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19. Зокрема, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Оскільки прострочення виконання зобов`язання виникло з 04.08.2020 року, 30.07.2020 року та 07.08.2020 року, то правомірним є нарахування інфляційних втрат з серпня 2020 року.

Отже, правомірним є нарахування інфляційних втрат за період з 01.08.2020 року по 31.10.2021 року.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, в межах визначеного позивачем періоду, суд встановив, що загальна сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення, яка становить 16 035,02 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Втім, зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають задоволенню за розрахунком позивача в сумі 14 732,46 грн.

Судом встановлено, що сторони скористалися наданим їм правом та в пункті 6.2. договору поставки фігурних елементів мостіння № 2020/06/146 від 01.07.2020 року погодили інший розмір відсотків річних, ніж встановлено в статті 625 Цивільного кодексу України, а саме 10% річних.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 10% річних, судом встановлено, що загальна сума 10% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить 16 550,66 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення 10% річних в сумі 35,34 грн. позивачу належить відмовити.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення 169 129,86 грн., з них: основного боргу - 130 000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень), пені - 7846,74 грн. (сім тисяч вісімсот сорок шість гривень 74 копійки), 10% річних - 16 550,66 грн. (шістнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень 66 копійок) та інфляційних втрат - 14 732,43 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять дві гривні 43 копійки).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2536,94 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудінжинірінг" (ідентифікаційний код 38800331, адреса: 01054, м. Київ, вул. Рейтарська, 18, оф. 25) на користь Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської" (ідентифікаційний код 05523398, адреса: 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7) грошові кошти: основного боргу - 130 000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень), пені - 7846,74 грн. (сім тисяч вісімсот сорок шість гривень 74 копійки), 10% річних - 16 550,66 грн. (шістнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень 66 копійок), інфляційних втрат - 14 732,43 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять дві гривні 43 копійки) та судовий збір - 2536,94 грн. (дві тисячі п`ятсот тридцять шість гривень 94 копійки).

3. В іншій частині позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 17.05.2022р.

Суддя О.В. Котков