УХВАЛА

12 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 914/3293/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. (головуючий), Багай Н.О., Берднік І.С.,

розглянувши заяву Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення (далі - скаржник, позивач, заявник)

про повернення судового збору

у справі № 914/3293/20

за позовом Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України

до Львівської міської ради,

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення,

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Курії Львівської Архиєпархії Української греко-католицької церкви,

про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради № 6503 від 04.09.2020, скасування державної реєстрації права комунальної власності та права постійного користування на земельну ділянку площею 2,1382 га, розташовану за адресою: м. Львів, пл. Св.Юра,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2022 у справі № 914/3293/20 касаційну скаргу Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення на рішення Господарського суду Львівської області від 03.08.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 у справі № 914/3293/20 повернуто скаржнику без розгляду на підставі пункту 1 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки до матеріалів касаційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що Фединець В.М. у даній справі має право відповідно до закону представляти Концерн радіомовлення радіозв`язку та телебачення у якості представника - адвоката або в порядку самопредставництва.

Концерн радіомовлення радіозв`язку та телебачення 03.05.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із заявою про повернення судового збору, яку підписано представником Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення Фединцем В.М., який діє на підставі довіреності № 28нт від 07.02.2022.

У відповідності до вищевказаної заяви, Концерн радіомовлення радіозв`язку та телебачення просить суд на підставі пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" повернути судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 12 612,00 грн, сплаченого за платіжним дорученням № 320 від 02.03.2022.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 10.05.2022 для розгляду заяви про повернення судового збору у справі № 914/3293/20 визначено колегію суддів у складі: Суховий В.Г. - головуючий, Багай Н.О., Берднік І.С.

Верховний Суд, розглянувши заяву про повернення судового збору, дійшов висновку про повернення її заявнику без розгляду з огляду на таке.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 170 ГПК України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до частини другої статті 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

За вимогами пункту 3 статті 1312 Конституції України, в редакції, яка набрала чинності з 30.09.2016 відповідно до Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 пункту 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Водночас, суд звертає увагу, що 29.12.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18.12.2019 № 390-IX.

Згідно з частини п`ятої статті 44 ГПК України юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

За змістом частини першої статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписами частини третьої статті 56 ГПК України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частиною першою статті 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Отже, наведені вище положення законодавства розмежовують такі юридичні категорії, як "самопредставництво" і "представництво".

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.11.2020 у справі № 908/592/19.

При цьому, підписання та/або подання заяви є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.

Як убачається з матеріалів заяви про повернення судового збору, її підписано представником Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення Фединцем В.М., який діє на підставі довіреності № 28нт від 07.02.2022.

Поряд з цим, довіреність № 28нт від 07.02.2022, долучена до матеріалів заяви про повернення судового збору на підтвердження наявності у юрисконсульта першої категорії Львівської філії Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення Фединця В.М. повноважень представляти інтереси в судах України, не містить інформації про те, що вказана особа має статус адвоката, а матеріали, долучені до заяви, не містять доказів самопредставництва.

Доказів того, що Фединець В.М. у даній справі представляє Концерн радіомовлення радіозв`язку та телебачення у якості адвоката, до матеріалів заяви також не додано.

До того ж, надання довіреності на представника саме по собі виключає самопредставництво юридичної особи.

Таким чином, до матеріалів заяви про повернення судового збору не додано доказів на підтвердження того, що Фединець В.М. у даній справі має право відповідно до закону представляти Концерн радіомовлення радіозв`язку та телебачення у якості представника - адвоката або в порядку самопредставництва, а тому, відсутні підстави вважати, що заяву підписано особою, яка має право її підписувати.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку про повернення без розгляду заяви Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення про повернення судового збору, оскільки вона подана без додержання вимог частини другої статті 170 ГПК України.

Разом з тим, заявник не позбавлений можливості повторно звернутись з вказаною заявою про повернення судового збору з доданням належних доказів на право її підписання у відповідності до вимог ГПК України.

Керуючись пунктом 3 статті 1312 Конституції України, підпунктом 11 пункту 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, статтями 56, 58, 60, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення про повернення судового збору з усіма доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Суховий

Суддя Н. Багай

Суддя І. Берднік