РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.05.2022Справа № 910/21619/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/21619/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бігтв.відео"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національні інформаційні системи"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бігтв.відео" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом б/н від 22.12.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національні інформаційні системи" (відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 269 759,18 грн., з них: основного боргу - 246 240,00 грн. (двісті сорок шість тисяч двісті сорок гривень), інфляційних втрат - 7139,80 грн. (сім тисяч сто тридцять дев`ять гривень 80 копійок), 3% річних - 3763,85 грн. (три тисячі сімсот шістдесят три гривні 85 копійок) та пені - 12 615,53 грн. (дванадцять тисяч шістсот п`ятнадцять гривень 53 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не у повному обсязі виконав належним чином зобов`язання за договором № 2202-2021 від 22.02.2021 року щодо своєчасної оплати послуг, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/21619/21, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 145 ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 року у справі № 910/21619/21 вручено уповноваженому представнику відповідача - 14.02.2022 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 01.03.2022 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 7300 від 19.04.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні суд розглядає дану справу з перевищенням встановленого ст. 248 Господарського процесуального кодексу України строку.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бігтв.відео" (надалі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Національні інформаційні системи" (надалі - відповідач, замовник) укладено договір № 2202-2021 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, замовник замовляє, а виконавець зобов`язується відповідно до цього договору надати послуги щодо технічного забезпечення зйомок телевізійних передач (заходів) замовника з використанням обладнання (світлового, звукового тощо) виконавця протягом строку дії договору (послуги).

Відповідно до п. 1.2. договору детальний перелік обладнання, строк, вартість та порядок надання послуг, назва заходу, вказується сторонами в додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною. Період надання послуг - період дії договору.

Пунктом 2.1. договору визначено, що загальна вартість послуг складається з суми вартості послуг згідно усіх додатків до цього договору та актів приймання-передачі наданих послуг. Оплата послуг здійснюється замовником в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця. Строк здійснення оплати визначений сторонами у додатках до цього договору.

Між позивачем та відповідачем було укладено 13 (тринадцять) додатків до договору на надання послуг, а саме:

- додаток № 1 від 05 квітня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 8 та 9 квітня 2021 року на загальну суму 61 560,00 грн.; оплата послуг - до 12 квітня 2021 року включно;

- додаток № 2 від 12 квітня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 16 квітня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 14 квітня 2021 року включно;

- додаток № 3 від 20 квітня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 23 квітня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 26 квітня 2021 року включно;

- додаток № 4 від 26 квітня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 30 квітня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 30 квітня 2021 року включно;

- додаток № 5 до від 05 травня 2021 року, відповідно до умов якого Позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 07 травня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 07 травня 2021 року включно;

- додаток № 6 від 10 травня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 14 травня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 18 травня 2021 року включно;

- додаток № 7 від 17 травня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 21 травня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 27 травня 2021 року включно;

- додаток № 8 від 25 травня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 28 травня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 04 червня 2021 року включно;

- додаток № 9 від 01 червня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 04 червня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 10 червня 2021 року включно;

- додаток № 10 від 07 червня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 11 червня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 15 червня 2021 року включно;

- додаток № 11 від 10 червня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 18 червня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 23 червня 2021 року включно;

- додаток № 12 від 22 червня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 25 червня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 30 червня 2021 року включно;

- додаток № 13 від 29 червня 2021 року, відповідно до умов якого позивач надає послуги із технічного забезпечення зйомки телевізійної передачі «Мир чи війна» 02 липня 2021 року на загальну суму 41 040,00 грн.; оплата послуг - до 10 липня 2021 року включно.

На виконання умов договору № 2202-2021 від 22.02.2021 року позивач надав, а відповідач прийняв обумовлені договором послуги на загальну суму 554 040,00 грн., що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг: від 09 квітня 2021 року на суму 61 560,00 грн.; від 16 квітня 2021 року на суму 41 040,00 грн.; від 23 квітня 2021 року на суму 41 040,00 грн.; від 30 квітня 2021 року на суму 41 040,00 грн.; від 07 травня 2021 року на суму 41 040,00 грн.; від 14 травня 2021 року на суму 41 040,00 грн.; від 21 травня 2021 року на суму 41 040,00 грн.; від 28 травня 2021 року на суму 41 040,00 грн.; від 04 червня 2021 року на суму 41 040,00 грн.; від 11 червня 2021 року на суму 41 040,00 грн.; від 18 червня 2021 року на суму 41 040,00 грн.; від 25 червня 2021 року на суму 41 040,00 грн.; від 02 липня 2021 року на суму 41 040,00 грн. Послуги за вказаними актами за якістю та кількістю прийняті відповідачем без заперечень, про що свідчать підписи та печатки сторін на цих актах.

Як зазначає позивач, за надані послуги відповідач розрахувався лише частково на суму 307 800,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 554 від 08 квітня 2021 року на суму 61 560,00 грн., № 646 від 23 квітня 2021 року на суму 41 040,00 грн., № 692 від 29 квітня 2021 року на суму 41 040,00 грн., № 691 від 29 квітня 2021 року на суму 41 040,00 грн., № 816 від 11 травня 2021 року на суму 41 040,00 грн., № 922 від 28 травня 2021 року на суму 41 040,00 грн., № 1017 від 08 червня 2021 року на суму 41 040,00 грн., відтак, відповідач, за розрахунками позивача, має заборгованість за договором в розмірі 246 240,00 грн.

Судом встановлено, що позивач, внаслідок неоплати заборгованості за отримані послуги, 29.11.2021 року звернувся до відповідача з претензією № 16 від 26.11.2021 року про сплату заборгованості в розмірі 246 240,00 грн., що підтверджується накладною № 025, фіскальним чеком від 29.11.2021 року та описом вкладення до цінного листа від 29.11.2021 року.

Втім відповідач залишив вказану претензію без відповіді та задоволення.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, грошового зобов`язання з оплати наданих згідно договору № 2202-2021 від 22.02.2021 року послуг, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 246 240,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача санкції за неналежне виконання останнім зобов`язання щодо оплати послуг.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Як вже було встановлено судом вище, 22.02.2021 року між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, було укладено договір № 2202-2021, предметом якого є надання виконавцем послуг щодо технічного забезпечення зйомок телевізійних передач (заходів) замовника з використанням обладнання (світлового, звукового тощо) виконавця протягом строку дії договору (послуги).

У п. 1.2. договору визначено, що строк, вартість та порядок надання послуг, назва заходу, вказується сторонами в додатках до цього договору.

Строк здійснення оплати визначений сторонами у додатках до цього договору (п. 2.1. договору).

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт надання позивачем та прийняття відповідачем обумовлених договором послуг на загальну суму 554 040,00 грн.

З матеріалів справи слідує, що за надані послуги відповідач розрахувався лише частково на суму 307 800,00 грн., а саме відповідачем були оплачені послуги надані позивачем згідно додатків №№ 1-7 до договору, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями.

Послуги у розмірі 246 240,00 грн. надані позивачем згідно додатків №№ 8-13 до договору відповідачем не оплачені.

Отже, заборгованість відповідача за договором становить 246 240,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі статтею 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За приписами частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

З огляду на встановлені у додатках №№ 8-13 до договору строки оплати за надані послуги, строк оплати наданих послуг є таким, що настав. При цьому суд зауважує, що строк оплати згідно додатку № 13 до договору настав 12.07.2021 року, оскільки 10 липня 2021 року є вихідним днем - суботою.

При цьому, за змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань щодо не здійснення оплати вартості наданих послуг, тоді як строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг настав, а наявність заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач доказів сплати боргу в повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав.

Крім того, відповідач контррозрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу до суду не надав та не надіслав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 2202-2021 від 22.02.2021 року у розмірі 246 240,00 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати у розмірі 7139,80 грн., 3% річних у розмірі 3763,85 грн. та пеню у розмірі 12 615,53 грн. за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати послуг.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В п. 5.6. договору визначено, що у разі неналежного виконання замовником своїх зобов`язань щодо строків оплати наданих виконавцем послуг, замовник зобов`язаний виплатити виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення оплати.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до роз`яснень, наданих господарським судам у п. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, суд встановив, що загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення, яка становить 17 901,32 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Втім, зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення пені, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню за розрахунком позивача в сумі 12 615,53 грн.

Згідно з приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що загальна сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення, яка становить 7209,13 грн.

З огляду на те, що згідно положень ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають задоволенню за розрахунком позивача в сумі 7139,80 грн.

Також здійснивши перевірку розрахунку 3% річних судом встановлено, що загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить 3646,39 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 117,46 грн. позивачу належить відмовити.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення 269 641,72 грн., з них: основного боргу - 246 240,00 грн. (двісті сорок шість тисяч двісті сорок гривень), інфляційних втрат - 7139,80 грн. (сім тисяч сто тридцять дев`ять гривень 80 копійок), 3% річних - 3646,39 грн. (три тисячі шістсот сорок шість гривень 39 копійок) та пені - 12 615,53 грн. (дванадцять тисяч шістсот п`ятнадцять гривень 53 копійки).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4044,63 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Національні інформаційні системи" (ідентифікаційний код 33745910, адреса: 04060, м. Київ, вул. Щусєва, 26) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бігтв.відео" (ідентифікаційний код 43713183, адреса: 04205, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 29, офіс 355) грошові кошти: основного боргу - 246 240,00 грн. (двісті сорок шість тисяч двісті сорок гривень), інфляційних втрат - 7139,80 грн. (сім тисяч сто тридцять дев`ять гривень 80 копійок), 3% річних - 3646,39 грн. (три тисячі шістсот сорок шість гривень 39 копійок), пені - 12 615,53 грн. (дванадцять тисяч шістсот п`ятнадцять гривень 53 копійки) та судовий збір - 4044,63 грн. (чотири тисячі сорок чотири гривні 63 копійки).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12.05.2022р.

Суддя О.В. Котков