РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2022Справа № 910/21504/21

Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/21504/21

За позовом Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код: 33908322)

До Приватного акціонерного товариства «Страхова груп «Ю.БІ.АЙ-КООП» (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 5/13; ідентифікаційний код: 31113488)

Про стягнення 130 000, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова груп «Ю.БІ.АЙ-КООП» (далі - відповідач) про стягнення 130000,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АР/1823167 в розмірі 130000,00 грн, право на яке перейшло до позивача, у зв`язку з зміною кредитора у зобов`язанні за пошкодження «Мітцубісі Оутлендер» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті ДТП 24.08.2021. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

10.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про долучення до матеріалів справи постанови суду Ленінського районного суду міста Миколаєва у справі № 489/6112/21 ьта докази направлення позовної заяви відповідачу.

14.01.2022 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали від 14.01.2022.

26.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали суду від 14.01.2022. Дослідивши зміст заяви та долучених до неї документів, суд дійшов висновку, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, що встановлені ухвалою суду від 14.01.2022.

04.02.2022 Суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/21504/21 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.02.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 5/13.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи повернення поштового відправлення, ухвала суду від 04.02.202 була повернена до Господарського суду міста Києва 16.02.2022 з відміткою «не знаходиться».

Згідно із ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зі змісту п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України вбачається, що день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 ГПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Приписами ч. 2 ст. 178 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/21504/21, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав, а відтак відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 24.08.2021 в Херсонській області, на а/д М14, 183 км, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "VOLKSWAGEN LT 35" д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем - «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , застраховано у позивача на підставі Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2 від 01.10.2019 в редакції додаткової угоди щодо страхування відповідного переліку транспортних засобів №61/21-Т/Ц2/2665 від 15.01.2021.

Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.10.2021 у справі № 489/6112/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (ДТП 24.08.2021) та притягнено до адміністративної відповідальності.

Відповідно до звіту № 93363 від 23.09.2021 суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 вартість робіт з відновлення автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 склала 894 491, 34 грн.

Судом встановлено, що розмір страхової суми відповідно до Додатку № 1 до Додаткової угоди №62/21-Т/Ц2/2665 від 15.01.2021 становить 525 229, 76 грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування страхувальника, копія якого знаходиться в матеріалах справи, вартість придатних залишків транспортного засобу становить - 121 000, 00 грн., а також сума знецінення становить - 30 794, 29 грн.

Таким чином сума страхового відшкодування до виплати на підставі страхового акту № 006.01909921-1 від 07.12.2021 склала - 373 435, 47 грн (525 229, 76 - 121 000, 00 - 30 794, 29 = 373 435, 47).

Вказана сума страхового відшкодування виплачена позивачем на рахунок ТОВ «ОТП Лізинг» в повному розмірі (373 435, 47 грн), що підтверджується платіжним дорученням № 71859658 від 09.12.2021.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "VOLKSWAGEN LT 35" д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача, позивач має право зворотної вимоги до відповідача в порядку суброгації у розмірі ліміту відповідальності за шкоду майну у відповідності до полісу АР001823167 - 130 000, 00 грн.

Відповідач не надав суду докази сплати суми страхового відшкодування та доказів іншого матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього розмір страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 130 000, 00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (п. 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006-15-ц).

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого (п. 71 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.10.2020 у справі № 910/18279/19).

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "VOLKSWAGEN LT 35" д.н.з. НОМЕР_2 , на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АР001823167, який діяв на 24.08.2021.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130 000,00 грн та франшизу у розмірі 0, 00 грн, згідно з інформацією Моторно транспортного страхового бюро з Єдиної централізованої бази даних.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного засобу "VOLKSWAGEN LT 35" д.н.з. НОМЕР_2 в межах лімітів відповідальності передбачених полісом.

Доказів відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного "VOLKSWAGEN LT 35" д.н.з. НОМЕР_2 , власнику автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , та/або позивачу матеріали справи не містять.

З урахуванням вимог ст. 29, п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 25 Закону України "Про страхування" суд дійшов висновку, що страховий акт № 006.01909921-1 від 07.12.2021, платіжне доручення № 71859658 від 09.12.2021, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода завдана при ДТП транспортному засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 належним чином доведена в розмірі 373 435, 47 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Проте, так як полісом АР001823167 встановлена франшиза в розмірі 0, 00 грн, застосувати вище зазначені норми не можливо.

На підставі вищевикладеного, визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 130 000, 00 грн, тобто в межах ліміту відповідальності, передбаченому полісом № АР001823167. Відповідно позовні вимоги задовольняються судом повністю.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова груп «Ю.БІ.АЙ-КООП» витрати на професійну правничу допомогу згідно договору № 280921 від 28.09.2021 про надання правничої допомоги від 28.09.2021 в загальному розмірі 10 000, 00 грн.

Щодо судових витрат позивача, суд зазначає, що в позовній заяві при зазначенні попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат позивач повідомляє суд про те, що ним понесено витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270, 00 грн та витрати на отримання правничої допомоги у розмірі 10 000, 00 грн.

Згідно частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд покладає сплачений судовий збір на відповідача.

Щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

В якості доказів здійснення витрат на послуги адвоката у даній справі у розмірі 10 000, 00 грн представником позивача долучено до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги № 280921 від 28.09.2021, копію додатка № 1 договору про надання правничої допомоги № 280921 від 28.09.2021 (акт виконаних робіт №910/21504/21 від 08.02.2022), копію рахунка № 910/21504/21 від 08.02.2022, а також копію платіжного доручення № 8996291 від 15.02.2022.

Згідно з частинами 2- 5 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5).

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн та відповідачем не подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, а отже витрати позивача на професійну правничу допомогу суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова груп «Ю.БІ.АЙ-КООП» про стягнення 130 000, 00 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова груп «Ю.БІ.АЙ-КООП» (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 5/13; ідентифікаційний код: 31113488) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код: 33908322) суму страхового відшкодування 130 000 (сто тридцять тисяч) грн 00 коп., судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких