ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" травня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3095/17
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Петрова О.О.

розглянувши у судовому засіданні у режимі відеоконференції скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за вх.№2-290/22 від 29.04.2022р.

у справі №916/3095/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

до відповідачів: 1.Товариство з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО";

2.Фермерське господарство "КАЛИНОВА ЛЕВАДА"

про стягнення 466,01 грн., -

за участю представників:

від позивача (скаржник): Грищенко О.М. довіреність від 12.08.2021;

від відповідача -1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від органу ДВС: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.02.2018р. у справі №916/3095/17 стягнуто солідарно з ФГ "КАЛИНОВА ЛЕВАДА" та ТОВ "СОВАГРО" на користь ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" штраф у розмірі 1586,60 грн., індекс інфляції у розмірі 2411,63 грн., 3% річних у розмірі 1060,29 грн., пеню у розмірі 6417,53 грн. та судовий збір у розмірі 1599,83 грн.

13.03.2018р. господарським судом Одеської області видані відповідні накази на виконання рішення господарського суду Одеської області від 16.02.2018р. у справі №916/3095/17.

29.04.2022р. за вх.№2-290/22 господарським судом одержано скаргу на бездіяльність державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у ВП № 56144142 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 13.03.2018р. у справі №916/3095/17, в якій ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" просить господарський суд:

- задовольнити скаргу ТОВ Компанія НПСО-ТАЙС на бездіяльність державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у виконавчому провадженні №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17;

- визнати за період із 10 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у виконавчому провадженні №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.05.2022 призначено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" за вх.№2-290/22 від 29.04.2022р. до розгляду у судовому засіданні на 16.05.2022 о 10:20.

У судовому засіданні 16.05.2022р., яке відбулося у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, представник позивача (скаржник) підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити.

Державний виконавець Полтавського районного відділу державної виконавчої служби ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання 16.05.2022 не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Інші учасники справи також у судове засідання не з`явилися та про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги, з наступних мотивів.

Як встановлено господарським судом, постановою Полтавського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області від 12.04.2018р. відкрито виконавче провадження №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.03.2018р. у справі №916/3095/17 щодо солідарного стягнення з Фермерського господарства "КАЛИНОВА ЛЕВАДА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" штрафу у розмірі 1 586 грн. 60 коп., індексу інфляції у розмірі 2 411 грн. 63 коп., 3% річних у розмірі 1 060 грн. 29 коп., пені у розмірі 6 417 грн. 53 коп. та судового збору у розмірі 1 599 грн. 83 коп.

03.10.2019р. заступником начальника Полтавського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №56144142.

09.01.2020р. заступником начальника Полтавського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області винесено постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №56144142.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.06.2021 визнано за період із 16 квітня 2020р. по 11.05.2021р. неправомірною бездіяльність державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у виконавчому провадженні №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018р. по справі №916/3095/17, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018р. по справі №916/3095/17 із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено, зокрема та не обмежуючись, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Поряд із цим, відповідно до аналізу положень Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, норми даної Інструкції доповнюють та/або розширюють умови та порядок здійснення заходів примусового виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону.

Завданням органів та осіб, котрі здійснюють примусове виконання є своєчасне, повне і

неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно чинної редакції статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» перелічені основоположні зобов`язання, котрі мають бути дотримані та застосовані державним виконавцем під час примусового виконання судових рішень, дія котрих також поширюється й на державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) під час здійснення заходів примусового виконання в межах виконавчого провадження №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018р. по справі №916/3095/17.

Так, зокрема, відповідно до ч. 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно частиною 2 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частина 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен періодично, неодноразово та/або систематично проводити перевірки майнового стану Боржника із метою належного виконання рішення суду h врахуванням всього періоду перебування виконавчого документу на примусовому виконанні в органі примусового виконання.

Також господарський враховує, що вказана правова позиція повністю узгоджена та підтримана позицією Верховного Суду, яка викладена зокрема, у Постанові від 23 серпня 2018 року у справі №911/167/17.

Пунктом 1,4 статі 8 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

Обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження передбачена Законом України Про виконавче провадження, Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 за №2432/5.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження №956144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень та відомості про вжиті заходи та застосовані виконавчі дії Полтавським ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми), останнім не дотримані вимоги як статей 10, 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження» в цілому, так і положення частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виходячи з наступного.

Виявлення рахунків Боржника як в загальному, так і на предмет відкриття Боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, за період із 10 червня 2021 по 23 лютого 2022 проводилась із порушенням та недотриманням положення частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Частина 3 статті 13 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Як підтверджують матеріали виконавчого провадження №56144142 щодо примусового щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17, державним виконавцем були виявлені рахунки, котрі відкриті боржником у відповідних банківських установах.

Водночас, грошові кошти на виявлених рахунках, відкритих Боржником у відповідних банківських установах не було арештовано в дійсності та фактично (доказів прийняття постанов про арешт банківськими установами не існує) та відповідно й платіжні вимоги на списання коштів Полтавським ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) не виставлялись - наявність надходження та/або знаходження грошових коштів Боржника на його арештованих рахунках не перевірялись.

Боржник є суб`єктом господарювання за реєстрованого як юридична особа, здійснює свою діяльність із обов`язковим здійсненням сплати податків, ЄСВ, військового збору, тощо (навіть при мінусових показниках), та відповідно до офіційного он-лайн сервісу ДПС України (http://tax.gov.ua/businesspartner), заборгованості по будь-яким податках не має.

Таким чином, вищевикладене свідчить про можливість Боржника здійснити виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17, про суперечливість в діях та небажання за рахунок власних повноважень у державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) здійснити виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018року по справі №916/3095/17.

Відповідно до правової позиції, яка викладена зокрема в пункті 15 Постанови Верховного суду від 13 лютого 2018 у справі №923/182/13-г, судом зазначено про те, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 та 52 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувана.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно

Між тим, як підтверджують матеріали виконавчого провадження №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17, державним виконавцем Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) в межах виконавчого провадження №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 було порушено не лише вказані вище норми виконавчого процесуального законодавства України, а й також положення статей 53, 54, 56,75, 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Як підтверджують наявні на сьогодні обставини щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 гуртуються нібито на відсутності у Боржника майна, та активів, необхідних для задоволення вимог даного виконавчого документу.

При цьому, висновок щодо безрезультатності та/або «неможливості» розшуку майна чи встановлення/з`ясування певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець,повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату Натомість, зазначено «сухе» посилання - «іншого майна не виявлено».

Проте, існує пряма різниця між «майна немає», при цьому коли виконавцем вжито всі необхідні та обов`язкові дії під час такого розшуку та встановлення, та «майна не виявлено», коли виконавцем не вжито всі необхідні та обов`язкові дії під час такого розшуку та встановлення майна Боржника, що надавало б можливість стверджувати про повну відсутність майна у Боржника.

Також Полтавський ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) за період із 10 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року не був позбавлений можливості здійснити виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження№56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 на предмет перевірки та встановлення джерел доходів, та іншого майна/активів Боржника, відповідно до норм та положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, а також Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Відповідно до відкритих джерел/баз даних, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» встановлено, що Фермерське господарство КАЛИНОВА ЛЕВАДА (38733, Полтавська область, Полтавський район, село Надержинщина, вул. Миру, 12; ) є учасником та/або засновником СОК «БАГАТОФУНКЦІОНАЛЬНИЙ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ «АГРОТОРГОВИЙ ДІМ-ПОЛТАВСЬКИЙ ФЕРМЕР» (38400, Полтавська обл., Решетилівський район, селище міського типу Решетилівка, вулиця Фрунзе, будинок 147 В; ).

Наявність у власності Боржника корпоративних прав передбачає та зумовлює участь у діяльності іншої юридичної особи, що передбачає можливість отримання доходу у вигляді розподілу відповідного прибутку від діяльності суб`єкта господарювання СОК «БАГАТОФУНКЦІОНАЛЬНИЙ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ «АГРОТОРГОВИЙ ДІМ- ПОЛТАВСЬКИЙ ФЕРМЕР».

Між тим, відсутні будь-які докази вжиття будь-яких/жодних передбачених чинним законодавством України заходів примусового виконання у виконавчому провадженні №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 на виконання та дотримання положень статті 53-1 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Таким чином, бездіяльність державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) в межах виконавчого провадження №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 є наслідком та слугує причиною фактичного невиконання в примусовому порядку грошового зобов`язання згідно наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17.

Окрім того, господарський суд звертає увагу, що Полтавським ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) в межах виконавчого провадження №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 не вжито заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника чим порушено приписи п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 337 ГПК України.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У ч.ч.2,4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 20.07.2004р. у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах "Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції".

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", рішення Європейського суду від 15.10.2009р.).

Господарський суд вважає, що встановлена судом бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 за період з 10.06.2021 по 23.02.2022 порушує права стягувача на виконання рішення суду, яке гарантоване йому Конституцією України.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та зобов`язання державного виконавця усунути допущене порушення.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 343, Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за вх.№2-290/22 від 29.04.2022р. задовольнити.

2.Визнати за період із 10 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у виконавчому провадженні №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження.

3.Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області ПівнічноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №56144142 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року по справі №916/3095/17 із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження.

Ухвала набирає чинності в порядку встановленому ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 23.05.2022р.

Суддя Г.Є. Смелянець