ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022 року м. Дніпро Справа № 908/1632/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Орєшкіної Е.В., Іванова О.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021р. (суддя Азізбекян Т.А. м. Запоріжжя) у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Спайсес", м.Київ

до відповідача: Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат", м.Мелітополь, Запорізька область

про стягнення 53 004,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю Гранд Спайсес звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Акціонерного товариства Мелітопольський м`ясокомбінат, про стягнення основного боргу в сумі 47 758,04 грн., 3% річних, в сумі 553,47 грн., інфляційних витрат в сумі 2 283,16 грн., пені в сумі 2 410,15 грн. за договором поставки № 02/20 від 31.03.2020р..

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі №908/1632/21 позов задоволено частково - стягнуто з Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Спайсес" 47 758 грн. 04 коп. основного боргу, 2283 грн. 16 коп. інфляції, 553 грн. 47 коп. 3% річних та 2166 грн. 78 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Мелітопольський м`ясокомбінат" (АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат", відповідач) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021р. у справі №908/1632/21, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Спайсес" 47758 (сорок сім тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн 04 коп. основного боргу, 2283 (дві тисячі двісті вісімдесят три) грн 16 коп. інфляції, 553 (п`ятсот п`ятдесят три) грн 47 коп. 3% річних, 2166 (дві тисячі сто шістдесят шість) грн 78 коп. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Спайсес" (вул. Рибальська, буд. 13, офіс 4, м. Київ, 01011, ідентифікаційний код 43036496) на користь Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" (вул. Героїв України, буд. 175, м. Мелітополь, Запорізька область, 72319, ідентифікаційний код 00443513) документально підтверджену суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити."

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Зокрема, Скаржник вказує на те, що у відзиві на позов відповідач просив суд стягнути з позивача документально підтверджені суми витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 3000,00 грн., однак вказані обставини не знайшли свого відображення в рішенні суду.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Спайсес" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду Запорізької області по справі №908/1632/21 від 06.10.2021р. без змін, а скаргу Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" залишити без задоволення.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.11.2021р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Орєшкіна Е.В., Подобєд І.М..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2021р. апеляційну скаргу залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021р. у справі №908/1632/21, для розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

14.03.2022р., у зв`язку зі припиненням повноважень судді Подобєда І.М., відповідно до ст. 123 Закону України Про судоустрій та статус суддів по справі № 908/1632/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кощеєв І.М., судді Орєшкіна Е.В., Іванов О.Г..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2022р., колегією суддів у складі: головуючий суддя Кощеєв І.М., судді Орєшкіна Е.В., Іванов О.Г., апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021р. у справі №908/1632/21 прийнято до свого провадження, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

21.03.2022р. від Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" до суду надішло клопотання про розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021р. у справі №908/1632/21, з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2022р. в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" про розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021р. у справі №908/1632/21, з повідомленням (викликом) учасників справи відмовлено.

7. Встановлені судом обставини справи

31.03.2020р., між Товариством з обмеженою відповідальністю Гранд Спайсес (Постачальник) та Акціонерним товариством Мелітопольський м`ясокомбінат (Покупець), укладений договір постачання № 02/20, за умовами п.1.1. якого, Постачальник зобов`язується передати товар у встановлений Договором строк, у власність Покупця для використання його у підприємницькій діяльності або інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму згідно Договору.

В п.1.4. договору сторони обумовили, що кількість, асортимент та ціна товару встановлюється у накладних на кожну відпускаємо партію. Накладні, що підписуються при кожній поставці виконують роль специфікацій додаються до цього Договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно із п.п. 6.1., 6.2., 6.3. договору, товар, що постачається за Договором, оплачується за цінами згідно накладних, рахунків і товарно-транспортних накладних. Накладні підписуються Постачальником і Покупцем (їх представниками). Вказана у накладній, рахунку або товарно-транспортній накладній ціна товару включає в себе ПДВ, транспортні витрати по доставці товару Покупцю (у разі їх наявності), а також інші втрати Постачальника, зв`язані з виконанням зобов`язань по цьому Договору. Оплата Товару виконується шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника з відстрочкою платежу в 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до п. 7.1. договору, право власності та ризику (випадкового знищення або випадкового пошкодження товару) на товар переходить до Покупця з моменту передачі товару першому перевізнику.

Згідно п. 11.1. договору, договір вступає в силу з часу його підписання сторонами і діє до 31.12.2020р..

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань по цьому договору (п. 11.2.).

Договір постачання № 02/20 від 30.03.2020р. підписано уповноваженими особами сторін та скріплено печатками підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зобов`язання щодо постачання товару виконав у повному обсязі, що підтверджується, зокрема, видатковими накладними, які належним чином підписані сторонами даного договору.

Так, на виконання умов договору № 02/20 постачання від 31.03.2020р. позивач згідно видаткових накладних поставив відповідачу товару, на суму 166 495,64 грн..

Отже, позивачем умови договору виконані належним чином, жодних претензій відповідачем не заявлялось.

У свою чергу, відповідачем оплата товару у строк, визначений договором, у повному обсязі здійснена не була, свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару виконав частково, не були сплачені кошти за наступними видатковими накладними: № 35 від 22.09.2020р. (замовлення покупця № 39 від 22.09.2020р.), на суму 19 450,70 грн.; № 37 від 01.10.2020р. (замовлення покупця № 41 від 01.10.2020р.), на суму 19 613,42 грн.; № 41 від 23.10.2020р. (замовлення покупця № 45 від 23.10.2020р.), на суму 8 733,02 грн.

Таким чином, згідно підписаних сторонами договору видаткових накладних ТОВ «Гранд Спайсес» сума неоплачених коштів за поставлений товар становить 47 758,04 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, стала підставою звернення позивача до суду з позовом.

За наслідками розгляду позову, господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом ареляційного оскарження є рішення суду, в частині не стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу на користь Відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Гранд Спайсес звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Акціонерного товариства Мелітопольський м`ясокомбінат, про стягнення основного боргу в сумі 47 758,04 грн., 3% річних, в сумі 553,47 грн., інфляційних витрат в сумі 2 283,16 грн., пені в сумі 2 410,15 грн. за договором поставки № 02/20 від 31.03.2020р..

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, просив Господарський суд Запорізької області стягнути з позивача документально підтверджені суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., надавши до відзиву копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правових послуг адвоката від 30.06.2021р., копію довіреності виданої на ім`я Кальченко А.В., оригінал прибуткового касового ордеру № 18 від 13.07.2021р. та оригінал акту виконаних робіт про надання правової допомоги від 13.07.2021р. до Договору про надання правових послуг адвоката від 30.06.2021р. (детальний опис послуг, наданих адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021р. у справі №908/1632/21 позов задоволено частково - стягнуто з Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Спайсес" 47 758 грн. 04 коп. основного боргу, 2283 грн. 16 коп. інфляції, 553 грн. 47 коп. 3% річних та 2166 грн. 78 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваного рішення, його резолютивна частина не містить розподілу витрат на правничу допомогу Відповідача, що не відповідає приписам ГПК України.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Об`єднана Палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03.10.2019р. зробила наступний правовий висновок, що: «витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».

Так, згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вказані обставини та враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, колегія суддів, відповідно до ст. 129 ГПК України, відшкодовує Відповідачу суму витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно відмовлених позовних вимог, у розмірі 136 грн. 41 коп..

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи знайшли своє підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт подав належні та допустимі докази на підтвердження власних доводів, які прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 ГПК України, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - змінити в частині стягнення витрат на надану професійну правничу допомогу, шляхом викладення резолютивної частини рішення в новій редакції.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнецов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість Стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003р.).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) № 49684/99, п. 30, від 27.09.2001р.).

Відповідно до ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ГПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Отже, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду підлягає зміні.

Колегія суддів також зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" - задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021р. у справі №908/1632/21 в частині стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу - змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Спайсес» 47 758 (сорок сім тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн 04 коп. основного боргу, 2283 (дві тисячі двісті вісімдесят три) грн 16 коп. інфляції, 553 (п`ятсот п`ятдесят три) грн 47 коп. 3% річних, 2166 (дві тисячі сто шістдесят шість) грн 78 коп. судового збору, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Спайсес» (вул. Рибальська, буд. 13, офіс 4, м. Київ, 01011, ідентифікаційний код 43036496) на користь Акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» (вул. Героїв України, буд. 175, м. Мелітополь, Запорізька область, 72319, ідентифікаційний код 00443513) суму витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 136 ( сто тридцять шість) грн. 41 коп., про що видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.».

Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.Г. Іванов