ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2022 Справа № 914/349/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. за участю секретаря судового засідання Зусько І.С. розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом Приватного підприємства «Енергія Захід», м. Львів

до відповідача Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району), м. Яворів Львівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Міністерство оборони України

про стягнення 3515933,77 грн заборгованості за договором про надання послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) від 26.11.2021 №4719

за участю представників:

від позивача: Котик П.Й., Орлов П.С.

від відповідача: Антонів М.Ю.

від третьої особи: не з`явився

Судові процедури

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Приватного підприємства «Енергія Захід» до Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) про стягнення 3515933,77 грн заборгованості за договором про надання послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) від 26.11.2021 №471.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.02.2022 справу №914/349/22 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 11.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.03.2022.

В судовому засіданні 01.03.2022 розгляд справи відладено на 29.03.2022.

В судовому засіданні 29.03.2022 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 12.04.2022.

В судовому засіданні 12.04.2022 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити судове засідання з розгляду справи по суті на 03.05.2022.

Представники позивача в судове засідання 03.05.2022 з`явились, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 03.05.2022 з`явився, проти задоволення позову заперечив.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 471 про надання послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) від 26.11.2021 в частині оплати наданих позивачем послуг з постачання, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 3515933,77 грн.

У відповіді на відзив (вх.№5372/22 від 01.03.2022) позивач зазначив, що ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. ЄСПЛ у справі «Бакалов проти України» та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відтак, сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою до звільнення боржника від виконання зобов`язання. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постанові Великої палати Верховного Суду від 07.11.2019 р. у справі №916/1345/18.

Заперечення відповідача

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві (вх.№5376/22 віл 01.03.2022). Зокрема, зазначив, що керівництво Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України своїм листом за Вих. №370/2/10695 від 09.11.2021 року зобов`язувалось задля розрахунків з постачальними організаціями за спожиту теплову енергію (КЕКВ 2271) додатково виділити для Яворівської КЕЧ (району) кошти в сумі 10 000 000,00 грн., однак вказані кошти так і не надійшли на рахунки відповідача, що підтверджується листом від 17.11.2021 №3159. Таким чином, на думку відповідача, не виконання зобов`язання по оплаті наданих послуг з теплової енергії виникло не з його вини, оскільки Яворівська КЕЧ (району) є розпорядником бюджетних коштів третьої черги. Що стосується відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2115,00 грн, то на думку відповідача не підлягають задоволення з огляду на те, що до позовної зави не надано підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Обставини справи

26 листопада 2021 р. між Приватним підприємством «Енергія Захід» (Виконавець, Теплопостачальна організація) та Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною (району) (Споживач) укладено Договір № 471 про надання послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) (Договір), відповідно до п.1. якого за цим договором Теплопостачальна організація взяв на себе зобов`язання надати наступні послуги Споживачу: послуги з постачання пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії) код ДК 021:2015:09320000-8 надалі по договору теплову енергію, для опалення житлово-казармового фонду та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення житлово-казармого фонду та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 11 Договору встановлено, що загальна вартість Договору становить суму в розмірі 7568209,32 грн (сім мільйонів п`ятсот шістдесят вісім тисяч двісті дев`ять гривень 32 коп.) в т. ч. ПДВ 3656,14 Гкал.

Додатковою угодою № 1 від 29.11.2021 р. до Договору загальну вартість договору було встановлено в 5352794,45 грн. (п`ять мільйонів триста п`ятдесят тисяч сімсот дев`яносто чотири гривні, 45 коп.) в т. ч. ПДВ, за 2585, 891 Гкал.

Згідно Акту про кількість спожитої теплової енергії за період з 01.12.2021 р. по 06.12.2021 кількість спожитих Гкал становить 383,741269, а згідно Акту про кількість спожитої теплової енергії за період з 07.12.2021 р. по 31.12.2021 р. кількість спожитих Гкал становить 1698,518731.

За даними актами Позивачем Відповідачу був виставлений рахунок №СФ-000013 від 31 грудня 2021 р. на загальну суму 3515933,77 грн з ПДВ, а також між Сторонами було підписано Акт № ОУ-000013 здачі прийняття робіт (надання послуг) на суму 3515933,77 грн (три мільйони п`ятсот п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять три гривні 77 копійки), в т.ч. ПДВ 585988,96 грн.

Листом №3349 від 07.12.2021 р. відповідач повідомив позивача про те, що у відповідача виникне заборгованість через підключення новозбудованих казарм і в листі було прохання надалі надавати послуги з постачання пари та гарячої води (теплової енергії), а при надходженні кошторисних призначень та фінансування борг буде погашено в повному обсязі.

31 грудня 2021 р. Сторонами був підписаний Акт звірки взаєморозрахунків послуг з теплопостачання, відповідно до якого сальдо на 01.01.2022 р. становить суму в розмірі 3515933,77 грн (три мільйони п`ятсот п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять три гривні 77 копійки), в т.ч. ПДВ 585988,96 грн на користь ПП «Енергія-Захід».

Позивачем була виставлена претензія вих. №21/01-22 від 21.01.2022 року на суму 3515933,77 грн для вирішення спору в досудовому порядку, у відповідь на яку Відповідач в листі №241 від 27.01.2022 р. повідомив, що заборгованість зможе погасити згідно судового рішення.

Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного Договору Договором № 471 про надання послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) від 26.11.2021.

Частинами першою та другою статті 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах. (ч.ч.1, 3 ст. 275 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Пунктом 14 Договору встановлено, що Споживач до 25-го числа місяця, наступного за звітним, при наявності бюджетного фінансування, сплачує Теплопостачальній організації вартість гарячого водопостачання, фактичного спожитої теплової енергії для опалення.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 13 Договору).

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Сторони погодили у п. 28 Договору, що Договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2021 р., а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання. Відповідно п. 31 Договору, Сторони в порядку (ч.3) ст. 631 Цивільного кодексу України домовились, що умови цього договору застосовуються до правовідносин щодо надання послуги з постачання пари та гарячої води, які виникли між Сторонами з 01.10.2021 р.

Всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором відповідач не оплатив вартість теплової енергії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача стосовно того, що не виконання зобов`язання по оплаті наданих послуг з теплової енергії виникло не з його вини, оскільки Яворівська КЕЧ (району) є розпорядником бюджетних коштів третьої черги.

Як вказано у ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно п. 15 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором, Сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором, Правилами транспортування теплової енергії, іншими нормативними актами України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 3515933,77 грн заборгованості за Договором № 471 про надання послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) від 26.11.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 52739,02 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжними дорученнями №1434 від 04.02.2022.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні 03.05.2022 представником позивача подано заяву (вх.№8979/22 від 03.05.2022) про те, що докази про розмір судових витрат, які сторона сплатила, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі №914/349/22.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Яворівської квартирно-експлуатаційної частиною (району) (; 81000, Львівська область, Яворівський район, м. Яворів, вул. Львівська, буд. 19) на користь Приватного підприємства «Енергія Захід» (; 79026, м. Львів, вул. Володимира Великого, буд. 4, оф. 413) 3 515 933,77 грн (три мільйони п`ятсот п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять три гривні 77 копійок) заборгованості за Договором № 471 про надання послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) від 26.11.2021 та 52 739,02 грн (п`ятдесят дві тисячі сімсот тридцять дев`ять гривень 02 копійки) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 09.05.2022.

Суддя Кидисюк Р.А.