УХВАЛА

м. Київ

03.05.2022Справа № 910/18802/21 (910/3247/22)

Суддя Чеберяк П.П., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс" (84609, Донецька обл., м. Горлівка, вул. Умова, 1/1; поштова адреса: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33Б, оф. 12/2; ідентифікаційний код 33853132)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна перевізна компанія" (01133, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7)

про визнання недійсним правочину

В межах справи № 910/18802/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-енергетична компанія "Енергоіндустрія" (ідентифікаційний код 39395870)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/18802/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-енергетична компанія "Енергоіндустрія" (ідентифікаційний код 39395870) на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.12.2021.

28.04.2022 до Господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна перевізна компанія" про визнання недійсним правочину.

Відповідно до частини третьої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника.

Таким чином, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 (провадження № 12-160гс19).

Згідно з частинами першою статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Стаття 45 Господарського процесуального кодексу України визначає, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Кодекс України з процедур банкрутства передбачає особливості розгляду справ про банкрутство, частина друга статті 7 названого Кодексу визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника, як сторони у такому спорі, в межах справи про банкрутство. В такий спосіб законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18).

Суд враховує, що виходячи з диспозиції статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, участь боржника у спорі саме як сторони (позивача, відповідача) передбачає, що у будь якому випадку за результатами розгляду спору настають правові наслідки для боржника (набуття, припинення, зміна прав чи обов`язків).

При цьому, у поданому позові визначено відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна перевізна компанія".

Відтак, відсутність участі боржника у спорі як сторони виключає можливість розгляду такого спору в межах справи про банкрутство за правилами статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.10.2020 у справі № 910/22904/15.

Виходячи з вищевикладеного, спір за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна перевізна компанія" про визнання недійсним правочину не підлягає вирішенню господарським судом в межах справи про банкрутство, а повинен розглядатись в порядку окремого позовного провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність передачі означеної позовної заяви на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду в порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 32, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна перевізна компанія" про визнання недійсним правочину передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду в порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 03 травня 2022 року.

Суддя П.П. Чеберяк