за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНКІ-Л»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудпостач»
про стягнення 54.897,16 грн
Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін: не викликались
20.12.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальність «ЕНКІ-Л» до Товариства з обмеженою відповідальність «Євробудпостач» про стягнення 54.897,16 грн.
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки № ЄЧ 0930-3 від 15.09.2021, відповідачем було виставлено рахунки від 15.09.2021 та від 21.09.2021 на загальну суму 54.897,16 грн, які позивачем сплачено в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 250 від 15.09.2021 та № 262 від 21.09.2021. Умовами договору поставки встановлено, що строк поставки товару становить до 05.10.2021. У зв`язку з тим, що відповідачем не було поставлено оплачений позивачем товар, останній звернувся до відповідача з претензією № 1 від 09.11.2021, в якій містилася вимога щодо повернення коштів. Враховуючи викладене та те, що відповідачем не було повернуто сплачені позивачем кошти, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 54.897,16 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/21118/21 від 05.04.2022 позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудпостач» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНКІ-Л» 54.897,16 грн основного боргу, 2.270,00 грн витрат по сплаті судового збору.

11.05.2022 позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/21118/21, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудпостач» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНКІ-Л» суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6.000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивачем було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які планує понести позивач у зв`язку з розглядом справи у вигляді витрат на професійну правничу допомогу складає 6.000,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладені вимоги Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у постанові № 922/376/20 від 06.10.2020 зазначив, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення у даній справі прийнято у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін 05.04.2022 та копію його повного тексту було надіслано сторонам поштою, в тому числі надіслано позивачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 528 за адресою: 45101, Волинська обл., м. Рожище, вул. Франка Івана, 9, яке отримано останнім 04.05.2022.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 7 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Заява позивача про ухвалення додаткового рішення надіслана до суду 06.05.2022, тобто в межах встановленого строку на її подання.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

04.11.2021 між позивачем (клієнт) та адвокатом Усаченко Максимом Олеговичем (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги та представництво № 03/11-21 (далі - договір), відповідно до якого адвокат прийняв на себе доручення клієнта по підготовці позовної заяви та здійснити представництво клієнта під час розгляду справи в Господарському суді міста Києва у справі про стягнення грошових коштів за договором поставки № ЄЧ-0930-3 від 15.09.2021.

Відповідно до п. 7.1 договору за надану адвокатом правову допомогу по справі клієнт сплачує гонорар. Сторони погоджуються, що обчислення гонорару здійснюється у фіксованому розмірі, який становить 6.000,00 грн та сплачується в готівковій формі в термін до 09.11.2021.

Згідно квитанції № 1/06-21 від 08.11.2021 адвокатом отримано від позивача кошти за надання правової допомоги за договором № 03/11-21 від 04.11.2021 в розмірі 6.000,00 грн.

06.05.2022 між позивачем та адвокатом складено акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого клієнт прийняв надані адвокатом послуги (аналіз законодавства, судової практики, висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах та надання правової консультації, підготовка позовної заяви з додатками) вартість яких становить 6.000,00 грн.

Підтвердженням того, що Усаченко Максим Олегович є адвокатом свідчать відомості з Єдиного реєстру адвокатів України, згідно яких адвокат має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1327 від 06.08.2021.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката заявлено не було.

Суд приходить до висновку про відповідність заявленого позивачем розміру витрат на професійну правову допомогу критеріям, що визначені ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та не вбачає підстав для його зменшення.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного надання послуг та їх сплати, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача в сумі 6.000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудпостач» (01013, м. Київ, вул. Промислова, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНКІ-Л» (45101, Волинська область, Рожищенський р-н, м. Рожище, вул. Франка Івана, 9, ) 6.000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова