ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2022 Справа № 904/6344/20 (904/720/22)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Камші Н.М., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпро в особі Філії "Дніпропетровський автодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпро

про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушення строків її виплати

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Громадянин ОСОБА_1 , м. Дніпро (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпро в особі Філії "Дніпропетровський автодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпро заборгованості по заробітній платі у розмірі 72 491,09 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати у розмірі 2 754,90 грн. та судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 44 700,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами, запропоновано подати: відповідачу - відзив на позовну заяву, всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду); заперечення; позивачу - оригінал довідки відповідача про заборгованість по заробітній платі та відповідь на відзив на позовну заяву.

21.03.2022 до господарського суду Дніпропетровської області від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме -оригіналу довідки №82 від 10.12.2021.

29.04.2022 до господарського суду Дніпропетровської області від представника позивача надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій останній просив судові витрати на професійну правничу допомогу, що були понесені ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи у розмірі 32 400,00 грн. покласти на відповідача.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2022 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вручена представнику відповідача - 01.04.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Всупереч вимог, викладених в ухвалі суду від 09.03.2022 відповідач відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 12.01.2021 відкрито провадження у справі №904/6344/20 про банкрутство, на даний час провадження перебуває на стадії розпорядження майном.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, зокрема, спори про стягнення заробітної плати.

Аналогічні положення містяться у ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем у період з 27.12.2017 по 10.12.2021, що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно наказу від 10.12.2021 №11-К позивача звільнено з роботи за угодою сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в день звільнення, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів повного розрахунку з позивачем.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України).

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Ч.5 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що на виплату заробітної плати не поширюється дія мораторію на задоволення вимог конкурсних кредиторів, введеного у справі про банкрутство.

Як зазначив позивач, в день звільнення йому не виплачена заробітна плата за лютий - грудень 2021 на загальну суму 72 491,09 грн.

Згідно довідки філії "Дніпропетровський автодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" № 82 від 10.12.2021 заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 становить 72 491,09 грн., в тому числі: за лютий 2021 в сумі 7 089,47грн., за березень 2021 в сумі 7 335,42 грн., за квітень 2021 в сумі 6 751,88 грн., за травень 2021 в сумі 6 564,32 грн., за червень 2021 в сумі 5 317,11 грн., за липень 2021 в сумі 6 444,97грн., за серпень 2021 в сумі 7 314,54 грн., за вересень 2021 в сумі 5 019,63 грн., за жовтень 2021 в сумі 7 089,47 грн., за листопад 2021 в сумі 7 519,14 грн. та за грудень 2021 в сумі 6 045,12 грн.

Відповідачем станом на 10.05.2022 не надано доказів виплати позивачу заробітної плати, що належить йому від підприємства, з огляду на що, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 72 491,09 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат у розмірі 2 754,90 грн., господарський суд зазначає наступне.

Статтями 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що підприємства установи і організації всіх форм власності на господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів, у тому числі заробітної плати, у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація проводиться у разі затримки виплати на один і більше календарних місяців.

Відповідно п.3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №І59 від 21.02.2001р. компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з врахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, пільгової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства, та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Під час розрахунку компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати слід враховувати Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159.

За ч. 4 зазначеного порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Господарський суд, перевіривши поданий позивачем розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат у розмірі 2 754,90 грн., вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині повністю.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.); суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22).

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Василенко Олексієм Валерійовичем (далі - адвокат) з одного боку та Джаліловим Русланом Габібуллаховичем (далі - клієнт) укладено 01.08.2020 договір про надання правової допомоги (далі - договір).

Згідно п. 1.1 предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами (правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

За послуги адвоката клієнт сплачує гонорар. Розмір гонорару встановлюється в залежності від кількості затрачених годин робочого часу адвоката при наданні адвокатських послуг клієнту.

Вартість одного часу роботи адвоката встановлюється за домовленістю сторін шляхом підписання протоколу погодження договірної ціни на виконання робіт (надання послуг), що є невід`ємним додатком до договору після його підписання. (п. 4.1, п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту позитивного результату або виконання адвокатом всіх дій, необхідних для досягнення результату по справі для клієнта.

Згідно п. 1.1 протоколу № 1 погодження договірної ціни на виконання робіт (надання послуг) від 01.08.2020 вартість однієї години роботи (надання послуг, правової допомоги) адвоката за договором складає 2 700,00 грн. без урахування додаткових витрат.

28.04.2022 адвокатом Василенко Олексієм Валерійовичем (адвокат) та Джаліловим Русланом Габібуллаховичем (клієнт) складено та підписано Акт №1 прийняття-передачі наданих послуг на загальну суму 32 400 грн.

Адвокатом надано клієнту наступні послуги:

- 17.02.2022 - зустріч з клієнтом, виявлення факту порушення трудового законодавства з боку ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Дніпропетровський автодор", 4 год., вартістю 10 800 грн.;

- 21.02.2022 - 22.02.2022 - підготовка та відправлення позовної заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушення строків її виплати, підготовка додатків до позовної заяви, 7 год., вартістю 18 900грн.;

- 21.03.2022 - підготовка та подання до суду заяви про долучення оригіналу довідки про заборгованість по заробітній платі № 82 від 10.12.2021, 1 год., вартістю 2 700 грн.;

У вищезазначеному акті сторони погодили, що клієнт зобов`язується сплатити суму за надані послуги протягом одного календарного місяця з моменту підписання цього акту.

Здійснивши аналіз поданих документів, господарський суд зазначає таке.

Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив би значний час. Так, до позовної заяви додані наступні документи:

- копія паспорта на ім`я ОСОБА_1 ;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_1 ;

- копія трудової книжки ім`я ОСОБА_1 ;

- копія довідки відповідача про заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 ;

- докази направлення позовної заяви з додатками відповідачу.

Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, спір відноситься до категорії трудових спорів. У спорах такого характеру, за відсутності особливостей в трудових відносинах, судова практика є сталою.

Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами Кодексу законів про працю України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Отже, підготовка цієї справи до розгляду в суді не потребувала значних затрат часу, великого обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин після відкриття провадження у справі не змінювалося, доказів на підтвердження ступеня складності справи, вирішення нових правових питань суду не надано.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Надавши оцінку усім доданим до позовної заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши, що розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами, критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є розподіл розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 2 700 грн. - оплату вартості за 1 годину наданих послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 2 481, 00 грн. слід віднести на відповідача, стягнувши його в дохід державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 47, 115-116, 238 КЗпП України, ст.ст. 20, 129, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ) в особі філії "Дніпропетровський автодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49124, м. Дніпро, вул. Магаданська, буд. 46, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі у розмірі 72 491 (сімдесят дві тисячі чотириста дев`яносто одну) грн. 09 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ) в особі філії "Дніпропетровський автодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49124, м. Дніпро, вул. Магаданська, буд. 46, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати у розмірі 2 754 (дві тисячі сімсот п`ятдесят чотири) грн. 90 грн.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ) в особі філії "Дніпропетровський автодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49124, м. Дніпро, вул. Магаданська, буд. 46, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 700 (дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ) на користь державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено - 10.05.2022.

Суддя Н.М. Камша