ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

19.05.2022 року м. Дніпро Справа № 904/4003/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Чус О.В., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Логвиненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача -1: не з`явився

від відповідача -2: не з`явився

від скаржника ( Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ): Петрушевська І.О., наказ № 1693-к від 27.12.2019 р., Кравченко Є.С., довіреність № 2 від 19.05.2022 р., Кукаріна Н.О., наказ № 5436-К від 20.12.2021 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції

рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 р.

(суддя Панна С.П., м. Дніпро, повний текст прішення складено 04.10.2021 р.)

у справі

за позовом

фізичної особи-підприємця Василенко Альберта Миколайовича,

м. Першотравенськ

до відповідача-1

Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби

Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції,

м. Павлоград

відповідача-2

Державної казначейської служби України,

м. Київ

про стягнення заборгованості у розмірі 890 293,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Фізична особа-підприємець Василенко Альберт Миколайович звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції та Державної казначейської служби України, про солідарне стягнення з Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції та з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку України на відшкодування шкоди суму заборгованості за Договором у розмірі 758 477,00грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 49 218,05 грн., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 82 598,15 грн. та судові витрати у розмірі 13 354,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Договору відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. в частині оплати за послуги.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 р. позов задоволено частково. Відмовлено у позовних вимогах до Відповідача-2 - Державної казначейської служби України. Стягнуто з Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції на користь фізичної особи-підприємця Василенко Альберта Миколайовича заборгованість за Договором відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. у розмірі 758 477,00 грн., 3 % річних у розмірі 49 218,05 грн., інфляційні втрати у розмірі 82 598,15 грн. та судові витрати у розмірі 8 902,93 грн..

В основу оскаржуваного рішення покладено висновок місцевого господарського суду про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог щодо Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд зазначив, що Договір відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. укладений між Суб`єктом підприємницької діяльності Василенко Альбертом Миколайовичем ( Зберігач ) та Павлоградським міськрайонним ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відноситься до господарських правовідносин. По даній справі спір виник в частині оплати послуг та не відноситься до стягнення збитків або завданої шкоди.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Південно-Східне міжрегіональне Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду в повному обсязі, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Одночасно, в апеляційній скарзі Апелянт також просить суд поновити строк на подання апеляційної скарги. В обгрунтування свого клопотання Апелянт посилається на те, що про існування вказаної справи та оскаржуване рішення йому стало відомо лише 28.12.2021 р..

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник не погоджується з викладеними доводами у рішенні суду першої інстанції, вважає його таким, що прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права.

Водночас, на думку Скаржника, рішення суду першої інстанції впливай на права Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з огляду на те, що кошти підлягають стягненню з рахунків Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

При цьому Скаржник зазначає, що порушення норм матеріального права полягає у незастосування судом Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845. Відповідно до пункту 26 Порядку орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

Скаржник наголошує на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з тим що Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не було залучено до участі у справі в суді першої станції.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від фізичної особи-підприємця Василенко Альберта Миколайовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Підприємець не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Відповідачі не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (суддя - доповідач) - Кощеєв І.М., судді - Подобєд І.М., Чус О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2022 р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2022 р. апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 р. у справі № 904/4003/21 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 20 031 грн. 60 коп..

Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недолків апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату суду від 08.02.2022 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Орєшкіної Е.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.02.2022 р. відновлено строк подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 03.03.2022 р..

03.03.2022 р. розгляд справи № 904/4003/21 в судовому засіданні не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2022 р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 19.05.2022 р..

Від представника фізичної особи-підприємця Василенко Альберта Миколайовича електронною поштою до суду надійшла зваява про участь його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Міжгірського районного суду Закарпатської області.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2022 р. представнику фізичної особи-підприємця Василенко Альберта Миколайовича у задоволенні заяви про проведення судового засідання призначеного на 19.05.2022 р. у справі № 904/4003/21 в режимі відеоконференції відмовлено.

Сторони не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

Від Скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, для вирішення вподальшому питання щодо зупинення провадження у справі № 904/4003/21 у зв`язку із наміром Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернутися до суду з позовом про визнанням наведеного у позові договору відповідального зберігання майна недійсним.

Розглянувши вказане клопотання Скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Ст. 202 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених цим Кодексуом розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи наведене, та приймаючи до уваги відсутність обгрунтовання дійсної необхідності відкладення розгляду апеляційної справи та подання нових доказів, колегії суддів розглядає апеляційну скаргу за наявними в справі матеріалами, а подані сторонами до суду першої інстанції докази дозволяють визначитись щодо законності оскаржуваного судового рішення.

У судовому засіданні 19.05.2022 р. була оголошена вступна та резолютивна частини ухвали Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

01.08.2016 р. між Суб`єктом підприємницької діяльності Василенко Альбертом Миколайовичем ( Зберігач ) та Павлоградським міськрайонним ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ( поклажодавець ) був укладений Договір відповідального зберігання майна, відповідно до п.1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку цього Договору МАЙНО, що визначене у акті приймання передачі майна, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Приймання МАЙНА на відповідальні зберігання та повернення його з відповідального зберігання здійснюється Сторонами за актами приймання - передачі, які є невід`ємною частиною цього Договору ( п. 1.3. Договору)

Перелік МАЙНА, яке передається на відповідальне зберігання згідно з цим договором, його кількість, вартість та комплексність визначаються Сторонами у актах приймання-передачі ( п.1.4. Договору )

Згідно п. 4.1. Договору, розмір плати за зберігання МАЙНА визначається в акті прийому-передачі та підлягає сплаті на користь Зберігача шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок протягом 10 днів після повернення МАЙНА з відповідального зберігання.

Відповідно до п. п. 5.1., 5.2., 5.3. Договору, у випадку порушення зобов`язань, ще виникають з цього Договору. Сторони несуть відповідальність, визначену чинним в Україні законодавством. Сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення Договору, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання цього Договору. Зберігач несе відповідальність за збереження і цілісність МАЙНА з моменту передання МАЙНА на зберігання і до моменту його повернення Поклажодавцеві. У випадку втрати (нестачі) або пошкодження МАЙНА, який переданий на зберігання, або його частини, Зберігач повинен за свій рахунок відшкодувати Поклажодавцеві завдану шкоду.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін ( п. 7.1. Договору ).

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. цього Договору та подовжується автоматично за відсутності письмової відмови сторін ( п. 7.2. Договору ).

Згідно акту № 01 приймання-передачі майна до Договору відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. Позивач прийняв на відповідальне зберігання 134 найменування товарів ( майна ), що було передане Павлоградським міськрайонним ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

До Павлоградського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява первісного зберігача арештованого майна Василенка А.М. щодо неможливості в подальшому виконувати обов`язки відповідального зберігача та зберігати описане й арештоване майно боржника ОСОБА_1 , згідно акту опису та арешту майна боржника від 21.07.2016 р.

16.02.2018 р. державним виконавцем Павлоградського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Євгеном Сергійовичем в ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження № 51103579 було винесено постанову про призначення відповідальним зберігачем та попередження його про кримінальну відповідальність ОСОБА_2 .

Відповідно до Договору відповідального зберігання майна від 20.02.2018 р. суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_3 ( Колишній зберігач ) передав ОСОБА_2 ( Зберігач ) майно згідно акту № 02 приймання-передачі майна до Договору відповідального зберігання майна від 20.02.201 8р..

10.01.2019 р. Позивач звернувся до Відповідача-1 з проханням у строк до 01.02.2019 р. сплатити заборгованість по оплаті за зберігання майна згідно укладеного Договору відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. у розмірі 758 477,00 грн..

У відповідь на лист Позивача Відповідачем-1 було повідомлено, що у зв`язку з винесенням 16.02.2018 р. постанови державним виконавцем Павлоградського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про передачу майна на зберігання іншому зберігачу, повноваження позивача як зберігача майна було припинено з дня винесення зазначеної постанови, з 16.02.2018р. Витрати за зберігання арештованого майна боржника за зведеним виконавчим провадженням № 51103579 нараховуються за період з 21.07.2016 р. по 19.02.2018 р. включно, оскільки фактично передачу такого майна було здійснено новому зберігачу 20.02.2018 р. Витрати за зберігання описаного майна боржника є додатковими витратами виконавчого провадження, які підлягають розподіленню відповідно до п. 2 ч.1 ст.45 Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з п. 3 акту приймання-передачі майна до Договору відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. розмір плати за зберігання майна становить 1 333,00 грн. за календарний день. Оплата здійснюється протягом 10 днів після повернення майна з відповідального зберігання.

Отже, в вищезазначеному акті від 01.08.2016 р. конкретно зазначені строки розрахунку.

Позивач нарахував плату за зберігання майна за період з 01.08.2016 р. по 20.02.2018 р. (569 днів) у розмірі 758 477,00 грн..

На час розгляду спору в суді першої інстанції, Відповідачем-1 не було додано доказів сплати заборгованості за Договором відповідального зберігання майна від 01.08.2016р. у розмірі 758 477,00 грн..

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі, виходячи з наступного.

З`ясовуючи процесуальний статус особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" ("Bellet v. France", заява N 13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права". Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

З наведеного слідує, що Господарським процесуальним кодексом України виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділи на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Отже, особи, які не брали участі у справі також мають право подавати апеляційні скарги на таке рішення суду, нарівні з іншими учасниками відповідної справи. При цьому обов`язковою умовою для наявності такого права є вирішення судом у справі питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки. У такому разі особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї такого права, обґрунтувавши наявність трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) права, (2) інтереси та (3) обов`язки. У свою чергу суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з цієї справи таку особу наділено новими правами або покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому, або ж це рішення матиме вплив на інтереси скаржника тощо.

Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2016 р. між Суб`єктом підприємницької діяльності Василенко Альбертом Миколайовичем ( Зберігач ) та Павлоградським міськрайонним ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ( поклажодавець ) був укладений Договір відповідального зберігання майна, відповідно до п.1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку цього Договору МАЙНО, що визначене у акті приймання передачі майна, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно акту № 01 приймання-передачі майна до Договору відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. Позивач прийняв на відповідальне зберігання 134 найменування товарів ( майна ), що було передане Павлоградським міськрайонним ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Як вбачається з п. 3 акту приймання-передачі майна до Договору відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. розмір плати за зберігання майна становить 1 333,00 грн. за календарний день. Оплата здійснюється протягом 10 днів після повернення майна з відповідального зберігання.

До Павлоградського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява Зберігача арештованого майна Василенка А.М. щодо неможливості в подальшому виконувати обов`язки відповідального зберігача та зберігати описане й арештоване майно боржника Букаєва С.А., згідно акту опису та арешту майна боржника від 21.07.2016 р.

Позивач звернувся до Відповідача-1 з проханням у строк до 01.02.2019 р. сплатити заборгованість по оплаті за зберігання майна згідно укладеного Договору відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. у розмірі 758 477,00 грн..

На час розгляду спору в суді першої інстанції, Відповідачем-1 не було додано доказів сплати заборгованості за Договором відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. у розмірі 758 477,00 грн..

Суд першої інстанції вирішуючи спір по суті, з посиланням, зокрема, на те, що Договір відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. укладений між сторонами відноситься до господарських правовідносин і спір по даній справі виник в частині оплати послуг та не відноситься до стягнення збитків або завданої шкоди, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по стягненню з Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції на користь фізичної особи-підприємця Василенко Альберта Миколайовича заборгованості за Договором відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р. у розмірі 758 477,00 грн., 3 % річних у розмірі 49 218,05 грн., інфляційні втрати у розмірі 82 598,15 грн.

Апелянт не є стороною Договору відповідального зберігання майна від 01.08.2016 р..

Відповідно до п. 4.26. Положення про Міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 р. № 1707/5, міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань контролює через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень і питань державної виконавчої служби, здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відповідним відділом примусового виконання рішень та районними, районними у місті, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної виконавчої служби міжрегіонального управління.

Згідно п. 12 типового положення про відділ держаної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 р. № 1183/5, відділ є юридичною особою, має рахунки в органах Державної казначейської служби України, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування авансового внеску стягувачу, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Згідно ч. 3 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сім`ї, вона може одержувати за зберігання майна винагороду, розмір та порядок виплати якої визначаються договором між зберігачем та виконавцем.

За викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що з оскаржуваного рішення суду першої інстанції не виникають будь-які права чи обов`язки Апелянта, оскаржуваним рішенням господарського суду не вирішувались питання про права, інтереси та обов`язки Скаржника, зміст оскаржуваного рішення у даній справі не містять жодних суджень чи висновків суду саме про права та обов`язки Скаржника.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження у даній справі за апеляційною скаргою Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 р. у справі № 904/4003/21 на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таким судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки зазначеної особи не вирішувалися.

Керуючись статтями 232, 234, 235, пунктом 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021р. у справі № 904/4003/21 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, встановлені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.05.2022 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя Е.В. Орєшкіна