РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2022Справа № 910/5748/21

За позовом Заступника керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави

в особі Відділу освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської

міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп»

про стягнення 174.592,64 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від прокуратури Синюк І.А., посвідчення № 058173 від 01.12.2020

від позивача не з`явився

від відповідача Михайлова Н.М., адвокат за довіреністю № 11/270 від 21.04.2021

Суть спору :

08.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Заступника керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сектору освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» про стягнення 174.592,64 грн.

В обґрунтування вимог прокуратура зазначає, що між позивачем та відповідачем укладено договір № 42 від 16.02.2018 на постачання 90.500 куб.м. природного газу на загальну суму 796.309,50 грн. Умовами договору встановлено, що поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2018 році; ціна за 1000 куб. м становить 8.799,00 грн; встановлена договором ціна не може змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, окрім випадку зміни ціни на одиницю товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми визначеної договором. Проте, між позивачем та відповідачем було укладено ряд додаткових угод, відповідно до яких змінювалася ціна за 1000 куб. м. Враховуючи викладене та у зв`язку з підняттям цін на підставі додаткових угод, які на думку прокуратури є нікчемними, позивачем було здійснено переплату у розмірі 174.592,60 грн, які прокуратура просить стягнути з відповідача як зайво отримані кошти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/5748/21 від 13.04.2021 (суддя Морозов С.М.) позовну заяву Заступника керівника Смілянської окружної прокуратури повернуто заявникові.

Постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/5748/21 від 26.07.2021 ухвалу Господарського суду міста Києва № 910/5748/21 від 13.04.2021 скасовано та справу № 910/5748/21 передано на розгляд Господарського суду міста Києва зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 за № 05-23/1419/21 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ (у зв`язку з відпусткою судді Морозова С.М.), призначено проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи.

Згідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 для розгляду заяви визначено суддю Сівакову В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/5748/21; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.09.2021.

Даною ухвалою зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

В підготовчому засіданні 23.09.2021 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 12.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/5748/21 на 30 (тридцять) днів.

В підготовчому засіданні 12.10.2021 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 11.11.2021.

12.10.2021 від відповідача на адресу електронної пошти суду надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/5748/21 від 13.10.2021 відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи повернуто без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

11.11.2021 від відповідача до суду надійшло клопотання про поновлення строку для подачі відзиву на позовну заяву.

11.11.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

В підготовчому засіданні 11.11.2021 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, про поновлення відповідачу строку для подачі відзиву на позовну заяву.

В підготовчому засіданні 11.11.2021 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.12.2021.

02.12.2021 в судовому засіданні представником прокуратури заявлено усне клопотання про оголошення перерви в засіданні суду.

02.12.2021 в судовому засіданні представник відповідача заперечень щодо заявленого клопотання прокуратури не навів.

В судовому засіданні 02.12.2021 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 14.12.2021.

09.12.2021 прокуратурою до суду через «Електронний суд» подано заяву про зміну підстав позову.

09.12.2021 прокуратурою до суду через «Електронний суд» подано клопотання про заміну позивача з Сектору освіти, молоді та спорту Корснуь-Шевченківської районної державної адміністрації на його правонаступника - Відділ освіти, молоді та спорту Корснуь-Шевченківської міської ради.

В судовому засіданні 14.12.2021 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, про залишення без розгляду заяви прокуратури про зміну підстав позову.

В судовому засіданні 14.12.2021 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 11.01.2022.

14.12.2021 від прокуратури до суду надійшло клопотання про заміну позивача з Сектору освіти, молоді та спорту Корснуь-Шевченківської районної державної адміністрації на його правонаступника - Відділ освіти, молоді та спорту Корснуь-Шевченківської міської ради. Дане клопотання за змістом є аналогічним змісту клопотання про заміну позивача, що подано прокуратурою 09.12.2021 через «Елетронний суд».

14.12.2021 від прокуратури до суду надійшла заява про зміну підстав позову. Дана заява за змістом є аналогічною змісту заяви, що подана прокуратурою 09.12.2021 через «Елетронний суд».

31.12.2021 від відповідача до суду надійшли заперечення на клопотання прокуратури про заміну позивача.

10.01.2022 прокуратурою до суду через «Електронний суд» подано клопотання про відкладення судового засідання.

10.01.2022 прокуратурою на адресу електронної пошти суду подано клопотання про відкладення судового засідання, яке за змістом аналогічне змісту клопотання, що подано прокуратурою через «Електронний суд».

В судовому засіданні 11.01.2022 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 27.01.2022.

25.01.2022 від прокуратури до суду надійшла відповідь на заперечення відповідача на клопотання прокуратури про заміну позивача.

26.01.2022 від прокуратури до суду подано клопотання по відкладення судового засідання, у зв`язку з неможливістю направити повноважного представника в засідання суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/5748/21 від 27.01.2022 здійснено правонаступництво Сектору освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації на Відділ освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської міської ради.

В судовому засіданні 27.01.2022 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 10.02.2022.

В судовому засіданні 10.02.2022 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, про залишення без розгляду заяви прокуратури про зміну підстав позову.

В судовому засіданні 10.02.2022 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 22.02.2022.

22.02.2022 від позивача на адресу електронної пошти суду надійшла заява, в якій позивач просить розглядати справу без участі позивача та зазначив, що позовні вимоги прокуратури позивач підтримує в повному обсязі.

Позивач в судове засідання 22.02.2022 не з`явився.

В судовому засіданні 22.02.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників срави, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018, за результатами процедури закупівлі, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» (постачальник, відповідач) та Відділом освіти Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації (споживач, позивач) було укладено договір постачання природного газу № 42 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується забезпечувати поставку природного газу (Код згідно ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 09120000-6 Газове паливо; (природний газ)) споживачу для його власник потреб (споживання), а споживач зобов`язується приймати природний газ та своєчасно оплачувати його вартість відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2018 році виходячи із нижчезазначеного помісячного обсягу та розподілу споживання:

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
Січень-Квітень6000Липень-Жовтень8000
Лютий22500Травень-Серпень-Листопад18000
Березень15500Червень-Вересень-Грудень20500
І квартал38000ІІ квартал6000ІІІ квартал-ІV квартал46500
Всього90500

Відповідно до п. 4.1 договору ціна за 1000 куб. м природного газу, без урахування тарифів на його транспортування, становить 8.799,00 грн з урахуванням ПДВ.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 796.309,50 грн, з урахуванням ПДВ - 132.720,90 грн.

Відповідно до п. 4.2 договору сторони домовилися, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 4.1. цього розділу, є обов`язковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами договору

Пунктом 10.5 договору визначено, що істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків:

10.5.2. зміни ціни на одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в п. 4.1. договору;

10.5.3. покращення предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної у п. 4.1 договору;

10.5.6. зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

10.5.7. зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

В подальшому, між сторонами укладено наступні додаткові угоди, на підставі яких збільшено ціну за товар та зменшено обсяги закупівлі:

Додатковою угодою № 1 від 11.04.2018 пункт 4.1 договору викладено в новій редакції та визначено, що ціна за 1000 куб. м спожитого природного газу без урахуванням тарифів на його транспортування становить 9.543,60 грн з урахуванням ПДВ; зменшено обсяг природного газу до 85,867 тис. куб. м.

Додатковою угодою № 2 від 24.07.2018 змінено реквізити постачальника. Решта умов договору залишилися незмінними.

Додатковою угодою № 3 від 20.09.2018 пункт 4.1 договору викладено в новій редакції та визначено, що ціна за 1000 куб. м. спожитого природного газу без урахування тарифів на його транспортування, становить 10.497,96 грн з урахуванням ПДВ; зменшено обсяг природного газу до 80,943 тис. куб. м.

Додатковою угодою № 4 від 21.09.2018 пункт 4.1 договору викладено в новій редакції та визначено, що ціна за 1000 куб. м спожитого природного газу без урахуванням тарифів на його транспортування становить 11.547,76 грн з урахуванням ПДВ; зменшено обсяг природного газу до 76,468 тис. куб. м.

Додатковою угодою № 5 від 24.09.2018 пункт 4.1 договору викладено в новій редакції та визначено, що ціна за 1000 куб. м спожитого природного газу без урахуванням тарифів на його транспортування становить 12.702,54 грн з урахуванням ПДВ; зменшено обсяг природного газу до 72,399 тис. куб. м.

Додатковою угодою № 6 від 25.09.2018 пункт 4.1 договору викладено в новій редакції та визначено, що ціна за 1000 куб. м спожитого природного газу без урахуванням тарифів на його транспортування становить 13.248,74 грн з урахуванням ПДВ; зменшено обсяг природного газу до 70,721 тис. куб. м.

Спір виник в зв`язку з тим, що на думку позивача додаткові угоди № 1 від 11.04.2018, № 3 від 20.09.2018, № 4 від 21.09.2018, № 5 від 24.09.2018, № 6 від 25.09.2018 якими збільшено ціну закупівлі приданого газу, укладені в порушення вимог чинного законодавства України про публічні закупівлі та є нікчемними, а тому відповідачем зайво отримано кошти в розмірі 174.592,64 грн, які підлягають поверненню позивачу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про публічні закупівлі» встановлено правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі» закупівлі здійснюються, у тому числі, за принципами максимальної економії та ефективності.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі»).

У відповідності до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

У частині першій ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

В силу вимог ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Згідно ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

У абзаці 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону, зокрема, за п. 2 ч. 4 наведеної норми - у випадку коливання цін товару на ринку чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Тобто, неухильним аспектом при застосуванні п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» при збільшенні ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни такого товару на ринку.

Крім того, відповідно до ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі» одним з принципів публічних закупівель є максимальна економія та ефективність. З цього випливає, що ініціативу щодо збільшення ціни за одиницю товару та надання документального підтвердження коливання ціни товару на ринку має виявляти саме контрагент за договором про закупівлю, а не замовник.

Як вбачається зі змісту норми п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» документ, який передає постачальник на підтвердження коливання ціни на ринку товару ініціюючи зміну істотних умов договору про закупівлю товару, має підтвердити саме зміну (коливання) ціни на ринку, тобто містити інформацію про попередню ціну і про ціну станом на певну дату.

Резюмуючи викладене, підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Такі висновки відповідають подібним правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18.

Так, суди переглядаючи справи за касаційними скаргами відповідачів погодились із висновками судів апеляційної інстанції, що сторони у випадку коливання цін на ринку (як в бік зменшення, так і в бік збільшення ціни) наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10 % від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Для внесення змін до умов договору щодо ціни товару визначальним є не просто коливання ціни, а й те, що таке коливання сторонами не було враховано попередніми змінами. Суд звернув увагу, що існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинно бути доведеним, документально підтвердженим. Тобто відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Згідно ст. 37 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

Так, згідно з тендерною документацією та договором № 42 від 16.02.2018 ТОВ «Енерджі Трейд груп» запропоновано природний газ за ціною 8.799,00 грн за 1000 куб. м.

З матеріалів справи вбачається, що за вказаним договором у 2018 році позивачем спожито та оплачено природного газу в кількості 70847 куб. м на загальну суму 797.975,39 грн, в тому числі:

- за ціною тендерної пропозиції (8.799,00 грн./м. куб.) придбано 31115 куб. м на загальну суму 273.780,89 грн згідно з актами приймання-передачі природного газу № 3 від 19.03.2018 за лютий 2018 року в кількості 15922 куб. м на суму 140.097,68 грн та № 9 від 04.04.2018 за березень 2018 року в кількості 15 193 куб. м. на суму 133 683,21 грн.;

- за ціною додаткової угоди № 1 від 11.04.2018 (9.543,60 грн/м куб.) придбано 595 куб. м на загальну суму 5.678,45 грн згідно з актом приймання-передачі природного газу № 4 від 27.04.2018;

- за ціною додаткової угоди № 6 від 25.09.2018 (13.248,74 грн/м куб.) придбано 39137 куб. м на загальну суму 518.516,05 грн, згідно з актами приймання-передачі природного газу № 1 від 14.11.2018 від за жовтень 2018 року в кількості 3999 куб. м на суму 52.981,73 грн, № 8 від 07.12.2018 за листопад 2018 року в кількості 12610 куб. м на суму 167.066,66 грн; № 7 від 20.12.2018 за грудень 2018 року в кількості 14951 куб. м на суму 198.081,97 грн, за січень 2019 в кількості 7577 куб. м на суму 100.385,69 грн.

Проте протягом 2018 року ТОВ «Енерджі Трейд груп» направлено до Сектору освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації листи з доданими до них експертними висновками Київської торгово-промислової палати № Ц-187/1 від 22.03.2018, № Ц-324/2 від 22.05.2018, № Ц-559/2 від 03.09.2018 з повідомленням про підняття ціни на природній газ. В результаті укладених додаткових угод відбулося наступне підняття ціни на природний газ:

- згідно з додатковою угодою № 1 від 11.04.2018, ціну за 1000 куб. м газу піднято з 8.799,00 грн до 9.543,60 грн (або на 8,5%) та одночасно зменшено обсяги з 90500 куб. м до 85867 куб. м або на 4633 куб. м.

В обґрунтування зміни ціни ТОВ «Енерджі Трейд Груп» направлено до сектору освіти лист № 270 вих від 06.04.2018 про те, що на підставі інформації розміщеної на офіційному сайті НАК «Нафтогаз України» ціна природного газу з урахуванням ПДВ становить 9.543,60 грн/1000 куб.м та експертний висновок Київської торгово-промислової палати № Ц-187/1 від 22.03.2018 - ціна за 1000 куб. м з ПДВ з 01.04.2018 - 9.543,60 грн та експертний висновок Київської торгово-промислової палати № Ц-324/2 від 22.05.2018 - ціна за 1000 куб. м з ПДВ 10.893,60 грн.

- згідно з додатковою угодою № 3 від 20.09.2018 ціну за 1000 куб. м газу піднято до 10.497,96 грн (або на 19,3% від ціни договору) та одночасно зменшено передбачені договором обсяги споживання газу до 80943 куб. м або на 9557 куб. м;

- згідно з додатковою угодою № 4 від 21.09.2018 ціну за 1000 куб. м газу піднято до 11.547,76 грн (або на 31,2%) та одночасно зменшено передбачені договором обсяги споживання газу до 76468 куб. м або на 14032 куб. м;

- згідно з додатковою угодою № 5 від 24.09.2018 ціну за 1000 куб. м газу піднято до 12.702,54 грн (або на 44,4%) та одночасно зменшено передбачені договором обсяги споживання газу до 73299 куб. м або на 17201 куб. м;

- згідно з додатковою угодою № 6 від 25.09.2018 ціну за 1000 куб. м газу піднято до 13.248,74 грн (або на 50,5%) та одночасно зменшено передбачені договором обсяги споживання газу до 70721 куб. м або на 19779 куб. м.

В обґрунтування укладення додаткових угод № 3, 4, 5, 6 ТОВ «Енерджі Трейд Груп» направлено до сектору освіти висновок Київської торгово-промислової палати № Ц-559/2 від 03.09.2018, згідно якого вбачається, що на підставі аналізу наявної інформації, розміщеної на офіційному сайті НАК «Нафтогаз України» ціна щодо постачання природного газу починаючи з 01.09.2018 становить 13.338,00 грн/1000 куб. м з урахуванням ПДВ.

Підставою для укладення додаткових угод до вищевказаного договору про збільшення ціни на одиницю товару стали експертні висновки торгово-промислової палати про ринкову ціну на газ з 01.04.2018 в розмірі 9.543,60 грн за 1000,0 куб. м з ПДВ, з червня 2018 року в розмірі 10.893,60 грн за 1000 куб. м з ПДВ, з 3 вересня 2018 року в розмірі 13.338,00 грн за за 1000 куб. м з ПДВ.

Надані експертні висновки торгово-промислової палати зроблено на підставі аналізу інформації, розміщеної на офіційному сайті НАК «Нафтогаз України» та носять інформативний характер.

Натомість, як вбачається зі змісту висновків торгово-промислової палати України на підставі яких сторонами договору укладені додаткові угоди № 1, 3, 4, 5, 6 вони не є належним доказом обставин, наявність яких є необхідною для виникнення у сторін права вносити зміни до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару шляхом укладення додаткових угод, вони не свідчать про наявність чи відсутність коливання ціни на ринку, а лише зазначає про вартість природного газу на певну дату. Порівнюючи дані зазначені у вказаних висновках на момент укладення договору та станом на укладення додаткових угод, взагалі слід дійти висновку про відсутність росту ціни.

Слід зауважити, що в експертних висновках не вказано вартість природного газу станом на дату укладення кожної додаткової угоди №№ 1, 3, 4, 5 та 6 до договору, не відображено відомостей про коливання ціни в порівнянні з попереднім періодом.

Крім того, експертний висновок № Ц-187/1 від 22.03.2018 (з відомостями про ціну з 01.04.2018) зазначає лише прогнозовану ціну газу на період часу, який ще не настав, а отже, не міг підтвердити коливання ціни на ринку природного газу станом на дату укладення оспорюваних додаткових угод.

Водночас, законодавством у сфері публічних закупівель конкретну особу, наділену повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку, не визначено. Аналізуючи норми чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; Торгово-промислову палату України, що у межах власних повноважень надає послуги з приводу цінової інформації.

За змістом наведених вище матеріалів вбачається, що джерелом зазначеної в них інформації торгово-промислові палати зазначають, зокрема, офіційний сайт НАК «Нафтогаз України». Фактично висновки відображають лише помісячну цінову політику одного постачальника природного газу, що міститься в загальному доступі в мережі Інтернет, яка без врахування інших факторів впливу на ринок, може мати виключно довідковий характер.

У вказаних довідках відсутня інформація про коливання ціни на природний газ на ринку, оскільки він не містить відомостей про попередню ціну природного газу та його ціну станом на певну дату.

Статтею 20 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачені повноваження НКРЕКП щодо здійснення моніторингу, зокрема, функціонування ринку природного газу, який забезпечується шляхом проведення аналізу та оцінки ряду параметрів (показників).

Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) за № 4359/16.2.2/7-21 від 02.04.2021, середньозважена ціна на природний газ (без ПДВ та без урахування тарифів на послуги транспортування та розподілу природного газу) за 2018 рік, з лютого 2018 року по травень 2018 року для бюджетних установ не збільшувалася, а навпаки спостерігається незначне зменшення ціни (лютий 2018 рік - 8.732,00 грн за тис. куб. м; березень - 8.424,00 грн за тис. куб. м; квітень - 8.450,00 грн. за тис. куб. м; травень - 8.489,00 грн. за тис. куб. м; червень - 8.920,00 грн за тис. куб. м; липень - 9.008,00 грн. за тис. куб. м.

Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) за № 821/16.2.2/7-19 від 23.01.2019, середньозважена ціна на природний газ, без урахування тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами, що регулювалася відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017, з січня 2018 року по травень 2018 року для бюджетних установ не збільшувалася, а навпаки спостерігається незначне зменшення ціни (додаток таблиця № 1).

Вказане свідчить, що коливання ціни на природній газ протягом січня 2018 року по липень 2018 року не відбувалось, максимальна ціна для бюджетних установ становила 10.126,47 грн за 1000 куб. м без урахування тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами (додаток таблиця № 2).

Відповідно до листа Державної служби статистики України від 26.07.2019 середня ціна на природний газ для побутових споживачів по Україні у І півріччі 2018 становила 6.957,90 грн за 1 тис. куб. м з ПДВ з урахуванням тарифів на транспортування та розподіл та торгової націнки. Крім того, індекс споживчих цін на природний газ протягом січня-червня 2018 року становив 100,0 %, тобто ціни на вказаний товар залишалась незмінною. Вказана інформація про середні ціни на природний газ по Україні розміщена у вільному доступі на офіційному вебсайті Держстату (www.ukrstat.gov.ua) у розділі «Статистична інформація» / «Економічна статистика» / «Енергетика» / «Ціни на природний газ для споживачів» / «Архів».

Інформація про середні ціни, надана територіальним органом статистики є первинною базою для розрахунків індексів споживчих цін і відповідно до мети спостереження не призначені для інших цілей, зокрема, для оцінки тендерних пропозицій та визначення переможців під час проведення торгів згідно з процедурами, встановленими законом України «Про публічні закупівлі». Проте, оцінка тендерних пропозицій, визначення переможця торгів та підстави укладення додаткової угоди до договору про збільшення ціни є різними інститутами за своєю суттю. Дійсно замовник, обираючи переможця, не може брати за основу ціни Держстату України, а обирає із наявних поданих пропозицій. Натомість, укладаючи додаткові угоди, замовник може використати дані вказаного органу для встановлення факту коливання в бік збільшення чи зменшення ціни на ринку. При цьому, замовник не порівнює існуючі ціни на ринку із цінами, за якими фактично поставляється товар, а співставляє дані статистики щодо ціни на ринку, яка існувала на момент укладення основного договору, із ціною, що існує на ринку на час укладення додаткової угоди.

Отже, станом на дату укладення додаткової угоди № 1 від 11.04.2018 не підтверджено коливання ціни товару у сторону збільшення. Як наслідок, угоду укладено за відсутності визначених на те законодавчих підстав та остання суперечить положенням ст. ст. 3, 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Умови решти додаткових угод № 3, 4, 5, 6 будуть перевищувати 10% поріг, встановлений Законом України «Про публічні закупівлі» для збільшення ціни. Відповідно всі послідуючі додаткові угоди після першої суперечать в цій частині вимогам ч. 4 ст. 36 Закону України «ІІро публічні закупівлі».

За аналогічних обстави Верховний Суд дійшов висновку про наявність порушення інтересів держави у разі безпідставного укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару при закупівлі товарів для дітей за кошти бюджетів різних рівнів у постановах від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, від 18.08.2020 справа № 913/151/19, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18, від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 15.03.2018 у справі № 910/4474/17).

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Аналогічний спосіб захисту щодо нікчемності додаткових угод до договору про закупівлю в силу їх укладення в порушення вимог ч. 4 ст. 36 Закону (без документального підтвердження коливання ціни на ринку) визначений як правильний в постанові Касаційного господарського суду Верховного суду від 03.12.2020 у справі № 909/703/19.

За приписами частини 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Сторонами, всупереч інтересів держави, без будь-яких належних на те підстав, без жодного належно обґрунтованого документального підтвердження щодо підвищення ціни на природний газ, в порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі» та положень укладеного договору, укладено додаткові угоди згідно яких зменшено обсяги поставки природного газу, при цьому збільшено ціну за одиницю товару, що в свою чергу не відповідає вимогам тендерної документації.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що додаткові угоди № 1 від 11.04.2018, № 3 від 20.09.2018, № 4 від 21.09.2018, № 5 від 24.09.2018, № 6 від 25.09.2018 є нікчемними згідно зі ст.ст. 36, 37 Закону України «Про публічні закупівлі».

Прокуратура у позовній заяві в обґрунтування повернення коштів посилається на ст. 1212 Цивільного кодексу України, згідно якої особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Разом з цим, 18.06.2021 Об`єднана палата Верховного Суду виклала правову позицію у постанові у справі № 927/491/19, відповідно до якої суд дійшов висновку, що грошові кошти, отримані стороною за договором, не можуть стягуватися на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України у разі нікчемності додаткової угоди до цього договору, виходячи з наступних міркувань.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Системний аналіз положень ст.ст. 11, 177, 202, 1212 Цивільного кодексу України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Загальна умова частини першої ст. 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Таким чином, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-100цс15від 03.06.2015, постановах Верховного Суду України № 3-11гс15 від 25.02.2015 та № 6-122цс14 від 24.09.2014.

Виключенням є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку з зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

У справі, що розглядається, нікчемними є додаткові угоди № 1, 3, 4, 5, 6 до договору. Нікчемність цих додаткових угод (недійсність відповідно до закону) не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані договором, тобто зобов`язання є договірними.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 Цивільного кодексу України «Купівля-продаж» і тому як правова підстава такого повернення не може бути застосована ст. 1212 Цивільного кодексу України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі 917/1739/17 зроблено висновок, що правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові. Суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом необхідно керуватися при вирішенні спору. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, а ст. 1212 Цивільного кодексу України застосуванню до цих правовідносин не підлягає.

Прокуратурою у позовній заяві наведено наступний розрахунок суми коштів в розмірі 174.592,64 грн, що підлягають поверненню відповідачем

За лютий і березень 2018 року відповідачем реалізовано позивачу 31115 куб. м газу на суму 273.780,88 грн за ціною тендерної пропозиції.

Проте, за у квітні 2018 року відповідно до додаткової угоди № 1 від 11.04.2018 відповідачем реалізовано позивачу 595 куб. м газу на суму 5.678,45 грн за ціною 9.543,60 грн, замість 8.799,00 грн. Тобто, відповідачем отримано на 443,05 грн більше ніж передбачалось договором.

595 куб. м х 9.543,60 грн = 5.678,45 грн (спожито за новими цінами)

595 куб. м х 8.799,00 грн = 5.235,41 грн (споживання за ціною договору)

5.678,45 грн - 5.235,41 грн = 443,05 грн (різниця).

Згідно інформації сектору освіти № 40 від 22.03.2021 в міжопалювальний період (з 15.04.2018 по 15.10.2018) за цінами зазначеними у додаткових угодах № 3 від 20.09.2018, № 4 від 21.09.2018, № 5 від 24.09.2018, споживання природного газу не було та відповідно кошти не перераховувались.

Також, за період з 15.10.2018 по 31.12.2018 відповідно до додаткової угоди № 6 від 25.09.2018 відповідачем реалізовано відповідачу 31560 куб. м газу на суму 418.130,36 грн за ціною 13.248,74 грн, замість 8.799,00 грн.

Тобто, відповідачем отримано на 140.433,92 грн більше ніж передбачалось договором.

31560 куб. м х 13.248,74 грн - 418.130,36 грн (спожито за новими цінами)

31560 куб. м х 8.799,00 грн = 277.696,44 грн (споживання за ціною договору)

418.130,36 грн - 277.696,44 грн = 140.433,92 грн (різниця).

Аналогічно, за січень 2019 року відповідно до додаткової угоди № 6 від 25.09.2018 відповідачем реалізовано відповідачу 7577 куб. м газу на суму 100.385,69 грн за ціною 13.248,74 грн, замість 8.799,00 грн.

Тобто, відповідачем отримано на 33.715,67 грн більше ніж передбачалось договором.

7577 куб. м х 13.248,74 грн = 100.385,69 грн (спожито за новими цінами)

7577 куб. м х 8.799,00 грн - 66.670,02 грн (споживання за ціною договору)

100.385,69 грн - 66.670,02 грн = 33.715,67 грн (різниця).

Таким чином, в результаті підняття ціни на підставі додаткових угод № 1 від 11.04.2018, № 3 від 20.09.2018, № 4 від 21.09.2018, № 5 від 24.09.2018, № 6 від 25.09.2018 відповідачем зайво отримано коштів в загальній сумі 174.592,64 грн (443,05 грн +140.433,92 грн + 33.715,67 грн).

Суд перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми в розмірі 174.592,64 грн, що підлягає поверненню позивачу за непоставлений природний газ приходить до висновку, що він є обґрунтованим та арифметично вірним. Відповідно, кошти у розмірі 174.592,64 грн підлягають поверненню на користь Відділу освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської міської ради.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Відділу освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст.ст. 129, 130 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 231, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 6, ) на користь Відділу освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської міської ради (19402, Черкаська обл., м. Корсунь-Шевченківський, вул. Шевченка, 43/1, ) 174.592 (сто сімдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дві) грн 64 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 6, ) на користь Черкаської обласної прокуратури (18000, м. Черкаси, бул. Шевченка, 286, ) 2.618 (дві тисячі шістсот вісімнадцять) грн 90 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 10.05.2022 (у зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану).

СуддяВ.В. Сівакова