ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 Справа № 917/235/22

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровектор плюс" вул. І.Богуна, 2, офіс 303, м.Вінниця, Вінницька область, 21010

до Приватного підприємства ім. Зубковського, вул. Перемоги, 2, с.Ярмаки, Миргородський район, Полтавська область, 37671

про стягнення 2 235 833,98 грн

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін: не з`явилися

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євровектор плюс" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства ім. Зубковського про стягнення 2 235 833,98 грн, з яких: 2 117 001,67грн основний борг, 79 769,50грн інфляційні та 39 063,81грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.02.2022 року (суддя КиричукО.А.) суд постановив прийняти справу до свого провадження, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; підготовче засідання у справі призначено на 17.03.2022; запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.03.2022 відкладено підготовче засідання на 14.04.2022.

Від представника позивача надійшло клопотання (вх.№2548 від 13.04.2022) про проведення підготовчого засідання без його участі.

У підготовчому засіданні, 14.04.2022р., судом здійснено дії та з`ясовані всі питання, передбачені ст.ст.177, 182 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 14.04.22 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 28.04.22.

Від представника позивача надійшло клопотання (вх.№2771 від 27.04.2022) про проведення судового засідання без його участі. При цьому, у заяві зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представники сторін у судове засідання 28.04.22 р. не з`явились.

Судом враховано, що відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 28.04.22 судом складено вступну та резолютивну частину рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Позивач зазначає, що між ним та ПП ЇМ. ЗУБКОВСЬКОГО (надалі також - Відповідач) була досягнута домовленість, на підставі якої Позивач взяв на себе зобов`язання передати у встановлений строк товар у власність Відповідача, а Відповідач зобов`язався прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

При цьому, вказує позивач, що 28 липня 2021 року на виконання взятих на себе зобов`язань він передав відповідачу товар, погоджений сторонами, а саме:

Фульвогумін у кількості 3000 л загальної вартістю з ПДВ 810000,00 грн.;

Siarkopol - Потафоска-12 (500кг.) у кількості 44 шт загальної вартістю з ПДВ 360800,35 грн.;

Siarkopol-TapHorpaH К (500 кг) у кількості 44 шт загальної вартістю з ПДВ 360800,35 грн.;

Добриво азотно - фосфорно - калійне Suprofos 12 NPK (S) 4-12-12 (25) у кількості 22 т загальної вартістю з ПДВ 300 666,74 грн.;

Мінеральні добрива SUPROFOSAMON 20 NP (CaS) 10:20 (3,5:17) у кількості 66 т загальної вартістю з ПДВ 764 500,44 грн.;

Siarkopol-TapHorpaH-21 (500 кг) у кількості 44 шт загальної вартістю з ПДВ 360800,35 грн.;

а всього Товару на загальну суму 3 170 601,67 грн. з ПДВ.

За твердження позивача, ПП ІМ. ЗУБКОВСЬКОГО вищевказаний товар прийняло без жодних зауважень та претензій щодо кількості та/або якості товару, на підтвердження чого між сторонами було оформлено видаткову накладну № 370 від 28 липня 2021 року. Одночасно з передачею вищевказаного товару та оформленням видаткової накладної, Позивач надав Відповідачу також Рахунок на оплату № 431 від 28 липня 2021 року, а також 2 примірники підписаного з боку Позивача проекту Договору поставки № 28/07-10 від 28 липня 2021 року зі Специфікацією № 1, умови якого попередньо, перед поставкою товару, погоджувались між сторонами.

Позивач вказує, що ПП ІМ. ЗУБКОВСЬКОГО не повернуло Позивачеві примірник Договору поставки № 28/07-10 від 28 липня 2021 року зі Специфікацією № 1, скріплені підписом уповноваженого представника та печаткою Відповідача, а оплату за поставлений Товар ПП ІМ. ЗУБКОВСЬКОГО провело не у повному обсязі, а саме:

31 серпня 2021 року сплатило 500000,00 грн.

20 жовтня 2021 року сплатило 553 600,00 грн.,

а всього сплатило 1 053 600,00 грн.

За даними позивача заборгованість відповідача за поставлений за видатковою накладною № 370 від 28 липня 2021 року товар становить 2 117 001,67 грн.

З огляду на те, що відповідач заборгованість не сплатив, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості, а також іінфляційні та 3% річних.

При вирішенні спору судом досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України, визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару, шляхом укладення договору у спрощений спосіб, а дії сторін щодо розрахунку видаткової накладної на оплату товару та його безпосередня оплата засвідчують їх волю для настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено матеріалами справи, 28 липня 2021 року за видатковою накладною № 370 від 28 липня 2021 року позивач передав відповідачу товар, а саме:

Фульвогумін у кількості 3000 л загальної вартістю з ПДВ 810000,00 грн.;

Siarkopol - Потафоска-12 (500кг.) у кількості 44 шт загальної вартістю з ПДВ 360800,35 грн.;

Siarkopol-TapHorpaH К (500 кг) у кількості 44 шт загальної вартістю з ПДВ 360800,35 грн.;

Добриво азотно - фосфорно - калійне Suprofos 12 NPK (S) 4-12-12 (25) у кількості 22 т загальної вартістю з ПДВ 300 666,74 грн.;

Мінеральні добрива SUPROFOSAMON 20 NP (CaS) 10:20 (3,5:17) у кількості 66 т загальної вартістю з ПДВ 764 500,44 грн.;

Siarkopol-TapHorpaH-21 (500 кг) у кількості 44 шт загальної вартістю з ПДВ 360800,35 грн.;

всього на загальну суму 3 170 601,67 грн. з ПДВ.

Наведені вище докази свідчать про те, що між позивачем як продавцем та відповідачем як покупцем був укладений договір поставки у спрощений спосіб на загальну суму 3 170 601,67 грн.

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що обов`язок щодо оплати поставленого Відповідачу товару за видатковою накладною № 370 від 28 липня 2021 року виник у останнього 28 липня 2021 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що оплату за поставлений Товар відповідач провів не у повному обсязі, а саме: 31 серпня 2021 року сплатив 500000,00 грн., 20 жовтня 2021 року сплатив 553 600,00 грн., а всього сплатив 1 053 600,00 грн.

Матеріали справи не містять інформації щодо сплати відповідачем вартості отриманого товару в повному обсязі та у встановлений строк, заборгованість відповідача за отриманий за видатковою накладною № 370 від 28 липня 2021 року товар становить 2 117 001,67 грн.

За даних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 2 117 001,67 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За порушення строків оплати за договором, позивач заявив до стягнення 79 769,50 грн. інфляційного збільшення, 39 062,81 грн. 3% річних.

При здійсненні вказаних нарахувань позивач врахував, що обов`язок щодо оплати поставленого Відповідачу товару за видатковою накладною № 370 від 28 липня 2021 року виник у останнього 28 липня 2021 року, а відповідальність за невиконання Відповідачем такого грошового зобов`язання підлягає застосуванню до останнього з 29 липня 2021 року.

Нарахування здійснені станом на 08 лютого 2022 року.

Судом враховано, що відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто три відсотки річних та інфляційні втрати підлягають стягненню на підставі закону як вид відшкодування за завдані втрати незалежно від укладення договору та не є штрафними санкціями, право на нарахування яких виникає через невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, зважаючи на прострочення відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого товару за видатковою накладною № 370 від 28 липня 2021 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність вимог в частині стягнення з відповідача 79 769,50 грн. інфляційного збільшення та 39 062,81 грн. 3% річних, отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно із частинами 2, 3 ст.13 ГПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як визначено ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення 2 235 833,98 грн., з яких: 2 117 001,67 грн. основного боргу, 79 769,50 грн. інфляційного збільшення, 39 062,81 грн. 3% річних втрат, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача у повному обсязі, оскільки судом задоволено позов повністю.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА IM. ЗУБКОВСЬКОГО (37671, Полтавська обл., Миргородський р-н, село Ярмаки, ідентифікаційний код: 34583838) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОВЕКТОР ПЛЮС» (21010, місто Вінниця, вулиця Івана Богуна, 2, офіс 303, ідентифікаційний код: 39286927) 2 117 001,67 грн. основного боргу, 79 769,50 грн. інфляційного збільшення, 39 062,81 грн. 3% річних та 33 537,52 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.05.2022 р.

Суддя Киричук О.А.