РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/31/22

Господарським судом Чернігівської області в складі судді Моцьора В.В., за правилами спрощеного позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті

проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135; e-mail:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Плиски-Агро"

вул. Київська, буд. 54, м. Борзна, Борзнянський р-н, Чернігівської обл., 16400

про стягнення 15061,41 грн

без виклику (повідомлення) сторін

11.01.2022, до суду надійшов позов Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плиски-Агро" про стягнення 15061,41грн плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри який перевищують нормативні.

Поданий позов обґрунтований перевищенням транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Ухвалою суду від 04.02.2022 про відкриття провадження в справі прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження в справі №927/31/22, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; сторонам установлено процесуальні строки для подачі до суду письмових заяв по суті спору.

Відповідач, в установлений судом строк, подав мотивований відзив на позов (разом з доказами його направлення на адресу позивача), в якому проти задоволення вимог заперечував у повному обсязі. Відповідач вважає, що факт порушення належним йому на праві власності транспортним засобом нормативно-вагових параметрів не підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи. Зокрема, звертав увагу, що направлення на рейдову перевірку №001142 від 04.01.2019, підписане начальником Чорноморського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті Пастух Т.О., не містить жодної інформації щодо наказу, на підставі якого видано. Водночас довідка від 09.01.2019 №034406 про результати здійснення габаритно-вагового контролю складена за підписом старшого державного інспектора на водному транспорті Соловйовим Є.В., за відсутності підпису оператора вагового комплексу, що є порушення вимог до форми та змісту такого документа, що затверджені спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207. Зазначав, що довідка Укртрансбезпеки №034406 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та примірник акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №031456 від 09.01.2019 не містять інформації щодо засобу вимірювальної техніки. В той час як додана до матеріалів справи копія свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №788/М вагів автомобільних тензометричних поосьового зважування «САВПВ-20 №0001», виробник ОСОБА_2, містить відомості про максимальну вагу, що може бути виміряна, що становить 20000кг, проте згідно акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №031456 від 09.01.2019 транспортний засіб, належний відповідачу, фактично має масу 38900кг, що значно перевищує допустимий ліміт зважування для цих вагів та ставить під сумнів достовірність отриманих даних. Крім того просив врахувати, що протягом усього часу з моменту виявлення порушення (09.01.2019) підприємство відповідача не отримувало жодних повідомлень про розгляд справи за фактом зафіксованого порушення, жодних адміністративних штрафів до нього застосовано не було.

З урахуванням наведеного, відповідач вважає не доведеним факт порушення підприємством вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, що свідчить про відсутність підстав для нарахування Укртрансбезпекою плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування, що за правовим змістом, є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок можливого руйнування автомобільних доріг загального користування.

Позивач не скористався правом на подання, в порядку статей 166, 184 Господарського процесуального кодексу України, відповіді на відзив.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13 та 14 Господарського процесуального кодексу України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

Водночас, указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 було введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалась. Зокрема, за указом Президента України "Про продовження дії воєнного стану в Україні" № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Проте в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

За пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (затверджене постановою КМУ від 11.02.2015 №103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та в сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що позивач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Укртрансбезпеки щодо плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати. При цьому, за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №917/210/19.

09.01.2019, на підставі направлення на рейдову перевірку від 04.01.2019 №001142, посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, місце проведення перевірки: 203км + 500м а/д М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», за допомогою засобу вимірювальної техніки САВПВ-20, що згідно свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №788/М (чинне до 06.07.2019) відповідає вимогам ДСТУ ЕN 45501:2007 та паспорту ваг, проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки МАN TGX 18.440 ВLS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки ВОDEX КІS 3В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належать відповідачу ТОВ «Плиски-Агро».

За товарно-транспортною накладною №04 від 09.01.2019 автомобільним перевізником є ТОВ «Плиски-Агро» (відповідач у справі); пункт навантаження: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 1; пункт розвантаження: с. Плиски, Чернігівська область.

Перевіркою встановлено, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням транспортним засобом нормативних вагових параметрів, зафіксовано порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме здійснення перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, за відсутності письмового дозволу, зокрема, навантаження на одиночну вісь становило 12,85т при нормі - 11т, тобто перевищення навантаження складає 1,85т (16,82% від нормативу). Перевезення здійснювалось без оформлення дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами України. Маршрут руху транспортного засобу: м. Херсон - с. Плиски, Чернігівська область, 580км за даними інтернет ресурсу Google Maps. Результати перевірки оформлено актом №031456 від 09.01.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

До акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.01.2019 №031456, посадовою особою Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Соловйовим Є.В., який проводив габаритно-ваговий контроль, додано розрахунок №06/09 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким визначена сума до сплати в розмірі 469,80євро (0,27євро х 580 км х 3коефіцієнт). Розрахунок виконано відповідно до затвердженої формули з урахуванням норм пункту 31-1 постанови КМУ від 27.06.2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" (надалі - Порядок №879) та затверджених цим Порядком ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

09.01.2019, посадовою особою Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Соловйовим Є.В., який проводив габаритно-ваговий контроль, складено довідку №034406 про результати здійснення габаритно-вагового контролю автомобіля марки МАN TGX 18.440 ВLS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричепа марки ВОDEX КІS 3В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якій зокрема, визначено тип транспортного засобу та зазначено результати вагового та габаритного контролю.

Посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Соловйовим Є.В. та Черпитою Д.В. також складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.01.2019 №080660, яким зафіксовано порушення приписів статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: здійснення перевезення на транспортному засобі, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки ВОDEX КІS 3В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вантажів без оформлення відповідного дозволу, що надає право на рух дорогами України транспортним засобам з перевищенням вагових обмежень.

Водій відповідача ОСОБА_1 відмовився від підпису акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.01.2019 №031456 та акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.01.2019 №080660.

24.01.2019, Державною службою України з безпеки на транспорті Чорноморським міжрегіональним управління Укртрансбезпеки, на адресу відповідача, скеровано лист-звернення №104 від 14.01.2019 з проханням оплатити вказану в розрахунку суму, із зазначенням необхідних для цього реквізитів (направлений рекомендованим листом №115).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, що відповідач як перевізник у добровільному порядку не здійснив плату за проїзд автомобільними дорогами України транспортним засобом, вагові параметри якого перевищують нормативні, в розмірі 469,80євро, що стало підставою для звернення з позовом до перевізника ТОВ «Плиски-Агро».

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (надалі - Закон № 2344-III), відповідно до частини 12 статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

За частинами 1 та 4 статті 48 Закону №2344-III (в редакції чинній на момент складання актів №031456, №080660) автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та в сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Порядком №879.

Пунктом 3 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 п.2. Порядку №879 (у редакції діючої на момент фіксування порушення), великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені в пункті 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

За п.3. Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (затверджені постановою КМУ від 18.01.2001 №30) транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5. Правил дорожнього руху, яким передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення - 3,75м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі - 16т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

За пунктом 21 Порядку №879 (у редакції діючої на час фіксування порушення, 09.01.2019) у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2% подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється в подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26 та 27 Порядку №879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку №879, за яким плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В -відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5м.

Пунктом 31 Порядку №879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується в два рази.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку №879 (у редакції діючій на час фіксування порушення, 09.01.2019), якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, в разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10% - у подвійному розмірі; на 10 - 40% - у потрійному розмірі; більше як на 40% - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затверджені постановою КМУ від 27.06.2007 №879).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що в разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363) перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що перевезення вантажу здійснювалось транспортним засобом - автомобілем марки МАN TGX 18.440 ВLS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з напівпричепом марки ВОDEX КІS 3В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належать ТОВ «Плиски-Агро». За товарно-транспортною накладною №04 від 09.01.2019 автомобільним перевізником є ТОВ «Плиски-Агро» (відповідач у справі).

Матеріали даної справи містять усі передбачені Порядком №879 документи, зокрема акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.01.2019 №031456, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.01.2019 №034406, розрахунок №06/09 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до цього акту, акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.01.2019 №080660, що складені за підписом посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Соловйовим Є.В. та Чорпитою Д.В., уповноважених на проведення рейдової перевірки в період з 07.01.2019 по 13.01.2019 на підставі направлення №001142 від 04.01.2019, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи. Перелічені документи складено за фактом виявлення під час габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів (перевищення на 16,82% навантаження на одиночну вісь) нормам і правилам перевезення вантажу відповідачем.

Суд зазначає, що розмір плати за проїзд визначено відповідно до Порядку №879 та чинних ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених відповідною постановою КМУ (діючих у на момент виявлення порушення).

За пунктом 27 Порядку №879 плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку. Враховуючи, що відповідачем не здійснено оплату нарахованої суми відшкодування, позивачем здійснено її розрахунок в гривнях за офіційним курсом гривні до євро станом на момент вчинення правопорушення (станом на 09.01.2019 курс гривні до євро складав 3205,9157грн).

За частиною 3 статті 5 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники правовідносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах установленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог законодавства. Відносини в сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами (стаття 7 Господарського кодексу України).

Учасники правовідносин у сфері господарювання несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частини 1 та 2 статті 216 Господарського кодексу України).

За частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України в сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною 1 статті 224 Господарського кодексу України унормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до частини 3 статті 225 ГК України при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а в разі якщо вимогу не задоволено в добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Пунктами 37 та 41 Порядку №879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Відповідачем не надано до суду жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває в його власності, а також не надано доказів оскарження в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми збитків.

При цьому, заперечення відповідача в частині необізнаності щодо встановлення посадовими особами Укртрансбезпеки факту правопорушення спростовується наявними матеріалами справи, а саме: листом-повідомленням від 14.01.2019 №104 про необхідність оплати в добровільному порядку 469,80 євро плати за проїзд автомобільними дорогами транспортним засобом МАN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вагові параметри якого перевищили нормативні вагові обмеження за фактом перевірки 09.01.2019, що отриманий відповідачем 31.01.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №115.

Відтак суд дійшов висновку, що при проведенні габаритно-вагового контролю, складанні відповідної довідки, акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових та габаритних параметрів №031406, акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №080660, здійсненні розрахунку плати за проїзд посадові особи Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Соловйов Є.В. та Чорпита Д.В. , діяли на підставі та в спосіб, що встановлені чинним законодавством, а також з дотриманням його вимог.

Відносно доводів відповідача стосовно відсутності доказів на підтвердження, яким саме обладнанням проводилось зважування, суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України №255 від 28.07.2016 "Про затвердження Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування" вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу в сфері метрології.

У довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.01.2019 №034406 зазначено, що габаритно-ваговий контроль проводився за допомогою САВПВ-20. До матеріалів справи додано свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки №788/М від 06.07.2018 (чинне до 06.07.2019), відповідно до якого засіб вимірювальної техніки: ваги автомобільні тензометричні поосьового зважування САВПВ-20, заводський номер №0001, відповідають вимогам ДСТУ ЕN 45501:2007 та паспорту ваг; метрологічні характеристики: mах = 20000кг, mіn = 500кг, d = 20кг, е = 50кг.

У відзиві на позов відповідач зазначав, що метрологічні характеристики засобу вимірювальної техніки САВПВ-20, а саме показники максимальної ваги, що може бути виміряна (20000кг), не дозволяють вірно зважити транспортний засіб, фактична вага якого перевищує такі показники (38900кг).

Судом відхилено заперечення відповідача в цій частині, оскільки засіб вимірювальної техніки САВПВ-20 №0001 згідно свідоцтва №788/М призначений для поосьового зважування, у той час як фактичні показники поосьового зважування коливались в межах діапазону від 5,950кг до 12,85кг, тобто в межах показників максимальної ваги, що могла бути зважена даним засобом вимірювальної техніки.

Інші доводи та заперечення відповідача не спростовують наведених висновків суду.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державної служби України з безпеки на транспорті до ТОВ «Плиски-Агро» про стягнення 15061,41грн плати за проїзд є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

За п.5 частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, позивачу, за рахунок відповідача, має бути відшкодований судовий збір у сумі 2270грн, сплачений за подання даного позову.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 247 - 252, 256 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 03135, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плиски-Агро" (вул. Київська, буд. 54, м. Борзна, Борзнянський район, Чернігівська область, 16400; ) про стягнення 15061,41грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плиски-Агро" (вул. Київська, буд. 54, м. Борзна, Борзнянський район, Чернігівська область, 16400; ) у дохід Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в сумі 15061,41грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плиски-Агро" (вул. Київська, буд. 54, м. Борзна, Борзнянський район, Чернігівська область, 16400; ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 03135, ) 2270грн судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду, в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор