ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.05.2022м. ДніпроСправа № 904/5760/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна", м.Київ

до боржника Приватного підприємства "Агрофірма "Старт"(51450, Дніпропетровська обл., Павлоградський район, село Кочережки, вул. Жовтнева, буд.30, )

про визнання банкрутом

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Карпенко К.С.

Представники:

від заявника: Заматов Р.В., довіреність №506 від 17.05.2021

колишній керівник Білий І.В.: не з`явився

ліквідатор: не з`явився

представники інших кредиторів не з`явились

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А.Є. перебуває справа №904/5760/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" про порушення провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Агрофірма "Старт" (51450, Дніпропетровська обл., Павлоградський район, село Кочережки, вул. Жовтнева, буд.30, ).

09.09.2021 ТОВ "Агріі України" подало заяву б/н від 08.09.2021, в якій просить суд:

1. Розглянути заву про порушення керівниками боржника ОСОБА_1 (РНКПО НОМЕР_1 ) і ОСОБА_2 (РНКПО НОМЕР_2 ) вимоги ч. 6 ст. 34 КУПБ.

2. Визнати колишнього керівника боржника ОСОБА_1 (РНКПО НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та покласти на нього солідарну відповідальність за вимогами кредиторів у справі №904/5760/20 про банкрутство ПП «Агрофірма «Старт».

3. Визнати керівника боржника ОСОБА_2 (РНКПО НОМЕР_2 ) таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та покласти на нього солідарну відповідальність за вимогами кредиторів у справі №904/5760/20 про банкрутство ПП «Агрофірма «Старт».

Ухвалою суду від 08.02.2022 розгляд заяви ТОВ "Агріі України" в частині визнання керівника боржника ОСОБА_2 (РНКПО НОМЕР_2 ) таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та покласти на нього солідарну відповідальність за вимогами кредиторів у справі №904/5760/20 про банкрутство ПП «Агрофірма «Старт» відкладено в судовому засіданні на 15.03.2022 о 10:30 год. Зобов`язано ОСОБА_2 направили учасникам справи копію заперечення вих. №03ю від 03.02.2022 проти заяви кредитора про притягнення колишнього директора ПП "Агрофірма "Старт" ОСОБА_2 до солідарної відповідальності, докази направлення надати суду.

Ухвалою суду від 14.03.2022 визнано поважними причини, що унеможливлюють проведення судового засідання у справі, яке було призначено на 15.03.2022 о 10:30 год.

Ухвалою суду від 14.04.2022 розгляд заяви ТОВ "Агріі України" в частині визнання керівника боржника ОСОБА_2 (РНКПО НОМЕР_2 ) таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та покладення на нього солідарної відповідальності за вимогами кредиторів у справі №904/5760/20 про банкрутство ПП «Агрофірма «Старт» призначити в судовому засіданні на 17.05.2022 о 12:15 год.

У судове засідання, призначене на 17.05.2022, з`явився представник заявника.

Представник заявника підтримав заяву ТОВ "Агріі України" в частині визнання керівника боржника ОСОБА_2 таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та покладення на нього солідарну відповідальність за вимогами кредиторів у справі №904/5760/20 про банкрутство ПП «Агрофірма «Старт».

Розглянувши вищезазначену заяву, суд дійшов такого висновку та з таких підстав.

Щодо передумов для солідарної відповідальності керівника боржника за незадоволення вимог кредиторів.

Відповідно до положень абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ "Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство" законодавець встановлює умови, за яких у боржника виникає обов`язок звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі, а саме: боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У разі порушення цих вимог, яке допущене керівником боржника, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи.

Суд зазначає, що положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" який втратив чинність з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ, та який також містив умови, за яких боржник був зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі (частина п`ята статті 11 та стаття 95 цього Закону) так само встановлювали солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів, але у випадку недотримання вимог щодо особливостей застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником згідно з частиною першою статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (частина шоста статті 95 цього Закону). Водночас Закон не містив положень про відповідальність за не звернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності .

В положеннях Кодексу України з процедур банкрутства законодавець передбачив єдиний порядок провадження у справі про банкрутства, тим самим відмовившись від здійснення провадження у справі за відмінним від єдиного - особливим (скороченим, спрощеним тощо) порядком здійснення провадження у справі про банкрутства, який допускався згідно із Законом про банкрутство.

Отже з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ законодавець як новелу у спеціальному нормативному акті з питань банкрутства запровадив солідарну відповідальність у разі порушення вимоги цього Кодексу щодо обов`язку та строку для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (зокрема, у разі загрози неплатоспроможності) визначивши суб`єктом цієї відповідальності лише керівника боржника, та встановивши строк для виконання боржником відповідного обов`язку - один місяць.

Отже солідарна відповідальність керівника боржника - це вид спеціальної цивільно-правової відповідальності, відповідно до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора, після виявлення такого порушення ухвалою господарського суду. Будь-яких інших підстав притягнення до солідарної відповідальності Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено.

При цьому предметом розгляду є саме дослідження можливості покладення солідарної відповідальності на керівника боржника, а не розгляд заяв кредиторів про покладення солідарної відповідальності з конкретними вимогами до зазначеної особи.

У цих висновках Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 31.03.2021 у справі № 910/3191/20.

Враховуючи, що підставою для вимог Кредитора про солідарну відповідальність керівника Боржника стало порушення, прямо визначене частиною шостою статті 34 КУзПБ, а саме - недотримання боржником вимоги щодо обов`язку у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності (якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами), то Суд щодо порядку доведення заявником, щодо необхідної і достатньої сукупності умов для встановлення судом наведеного порушення як підстави для застосування солідарної відповідальності зазначає про необхідність доведення заявником та встановлення судом двох юридичних фактів:

- порушення визначеного абзацом другим частини шостою статті 34 КУзПБ місячного строку

- та наявності у боржника протягом цього строку та/або більше ознак загрози неплатоспроможності боржника.

Щодо правил обчислення визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку та щодо порядку доведення учасником і встановлення судом ознак загрози неплатоспроможності Суд зазначає про таке.

Загроза неплатоспроможності як підстава для звернення боржника із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутства не є новелою Кодексу України з процедур банкрутства, а є успадкуванням окремих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

І Закон, і Кодекс України з процедур банкрутства так визначають загрозу неплатоспроможності - якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Отже умовами/складовими для встановлення щодо боржника такого складного за своїм змістом юридичного факту як загроза неплатоспроможності боржника є одночасна (зокрема протягом місячного періоду, визначеного частиною шостою статті 34 КУзПБ) наявність, в свою чергу, таких юридичних фактів:

(1) існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо);

(2) розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх активів Боржника очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед всіма кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.

При цьому, з огляду на положення частини шостої статті 39 КУзПБ (згідно з якими однією із підстав для відмови господарським судом у відкритті провадження у справі є наявність за вимогами кредитора спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження) для існування загрози неплатоспроможності боржника, за відсутності між ним і кредитором спору про право, цей Закон не вимагає безспірності вимог кредиторів до боржника, тобто не вимагає прийняття судового рішення та/або видачу виконавчого документа щодо вимог кредитора до боржника, які (вимоги) стали підставою для звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Правильність цього висновку підтверджується, якщо звернутись до положень частин другої, третьої та четвертої статті 34 КУзПБ, якими визначені вимоги до документів/доказів, що додаються як до заяви кредитора, так і до заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство, серед яких відсутня вимога про додання до відповідної заяви судового рішення та/або видачу виконавчого документа щодо вимог кредитора до боржника.

З викладеного випливає висновок, що обчислення визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку для обов`язку боржника звернутись із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності починається з того моменту, коли за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини між кредитором (кредиторами) та боржником (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), одночасно має місце факт настання строку виконання боржником зобов`язань щонайменше перед двома його кредиторами (1) разом із фактом перевищення в той самий момент (звітний період) сумарного розміру цих зобов`язань над розміром всіх активів Боржника (2), які в сукупності і свідчать про ознаки загрози неплатоспроможності боржника.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 02.03.2016 у справі № 6-2491цс15, а також з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 914/1033/17, від 11.05.2018 у справі №914/1487/17, від 15.05.2018 у справі №921/412/17-г/7, від 24.10.2018 у справі №308/8645/15цс, від 05.12.2018 у справі №589/2800/15-ц, щодо підстав виникнення зобов`язальних правовідносин, відповідно до яких:

- за своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб; за загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства пов`язують виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду; рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність;

- за змістом статті 11 Цивільного кодексу України зобов`язальні правовідносини виникають з актів цивільного законодавства, а рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

При цьому зобов`язання боржника перед кредитором не має містити в своїй суті спору про право між кредитором та боржником.

Відповідно до частини 1 статті 11 цього закону фінансова звітність підписується керівником (власником) підприємства або уповноваженою особою у визначеному законодавством порядку та бухгалтером або особою, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Відповідно до пункту 3 розділу І Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013, № 73 (далі - Положення) баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал.

Пунктом 1 розділу ІІ Положення передбачено, що фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі - баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі - звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності. Баланс підприємства складається на кінець останнього дня звітного період.

Згідно з пунктом 7 цього розділу Положення у балансі відображаються активи, зобов`язання та власний капітал підприємства.

Отже, баланс є невід`ємною складовою фінансової звітності і на нього поширюються вимоги щодо оформлення, підписання тощо, які встановлені для фінансової звітності.

Частиною 2 цієї статті Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що порядок та строки подання фінансової звітності, консолідованої фінансової звітності, звіту про управління та звіту про платежі на користь держави до органів державної влади, крім суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у видобувних галузях, визначаються Кабінетом Міністрів України, для банків - Національним банком України.

Порядок і строки подання фінансової звітності конкретизовані в Порядку подання фінансової звітності, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000, № 419 (далі - Порядок), дія якого поширюється на всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми господарювання і форми власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством (пункт 1)

Згідно приписами пункту 2 Порядку фінансова звітність подається органам, до сфери управління яких належать підприємства, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, а також згідно із законодавством - іншим органам та користувачам, зокрема органам державної статистики.

Відповідно до пункту 5 Порядку проміжна фінансова звітність (I квартал, перше півріччя, дев`ять місяців), крім консолідованої, подається підприємствами органам, зазначеним у пункті 2 (крім органів Казначейства), не пізніше 25 числа місяця, що настає за звітним кварталом, а річна - не пізніше 28 лютого наступного за звітним року.

Проміжна (I квартал, перше півріччя, дев`ять місяців) або річна фінансова звітність подається підприємствами органам доходів і зборів у строки, передбачені для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Водночас норми частини четвертої статті 34 КУзПБ встановлюють вимогу щодо додання до заяви боржника про порушення справи про банкрутство бухгалтерського балансу боржника на останню звітну дату, однак без урахування законодавчо встановленої вимоги про строк його подання до відповідних органів (зокрема, контролюючих).

Тобто формування та складення боржником бухгалтерського балансу, що додається ним до заяви про порушення справи про банкрутство, здійснюється виходячи з останнього звітного періоду, що передує та завершився на дату звернення боржника із заявою про порушення справи про банкрутство (I квартал, перше півріччя, дев`ять місяців, або річна).

А тому при визначенні звітного періоду, за який формується та складається боржником бухгалтерський баланс для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство, не враховується вимога щодо дати виникнення у боржника обов`язку подати фінансову звітність (баланс) відповідним органам (зокрема, контролюючим) відповідно до Порядку та Податкового кодексу України.

У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах, що викладена в постанові від 22.01.2020 у справі № 910/8992/19.

Враховуючи наведені положення Законів (пункти 7.8-7.10) та підсумовуючи висновки, Суд зазначає, що особа, звертаючись із заявою про солідарну відповідальність керівника боржника через порушення положень абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ з підстав, наведених в абзаці другому частини першої цієї статті КУзПБ, має довести перебування боржника у стані загрози неплатоспроможності, вказавши на відповідні ознаки загрози платоспроможності, що мають місце, а також пославшись на відповідні докази, зокрема, опираючись на відомості, які містяться у документах за переліком, що мають надаватись боржником при зверненні із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі загрози неплатоспроможності.

Поряд з цим Суд враховує, що за наведеного в частині четвертій статті 34 КУзПБ переліку документів повноваження їх складати/оформляти, формувати відповідні відомості належать боржнику та, відповідно, можливість безпосередньо надати має боржник, тоді як для кредитора ця можливість, як правило, ускладнюється.

Щодо наявності заборгованості, судом встановлені такі обставини.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 по справі №904/786/20 за позовом ТОВ «Агрії Україна» до ПП «Агрофірма «Старт» було встановлено, що ТОВ «Агрії Україна» за договором купівлі-продажу № 18 НХ 011 ДНКС від 27.02.2018, поставила боржнику товар на загальну суму 2 080 607,12 грн. Згідно умов Договору і специфікацій строк зобов`язання настав 15.11.2018, але до вказаної дати боржник розрахувався часткового, в зв`язку з чим станом на 16.11.2018 утворилась заборгованість в розмірі 699 651,96 грн. З огляду на обгрунтованість боргу і штрафних санкцій, загалом вказаним судовим рішенням було стягнуто з боржника 996 470,24 грн, яка складається з:

1) Основної суми боргу - 699 651,96 грн.

2) Суми пені - 125 189 грн.

3) Суми відсоткових річних (20%) - 82 616 грн.

4) Суми штрафу - 27 986 грн.

5) Сума інфляційних - 4 4459,81 грн.

6) Суми судового збору -16 567,47 грн.

Рішення суду не оскаржене і набрало закону силу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 по справі №904/1314719 за позовом АТ «ПроКредит Банк» до ПП «Агрофірма «Старт» було встановлено, що АТ «ПроКредит Банк» укладено з боржником рамкова угода №FW502.146 від 23.12.2010 та договір про надання траншу №1501.46161/FW502.146 від 24.03.2017, на підставі яких боржнику було надано кредит в розмірі 4 020 000 грн. Свої зобов`язання в частині своєчасного та повного погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав.

Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідача за договором про надання

траншу №1501.46161/FW502.146 від 24.03.2017 складає 2 932 409,43 грн, з яких:

- заборгованість за кредитом у розмірі - 2 718 862,71 грн;

- заборгованість за відсотками у розмірі - 49 134,69 грн;

- відсотки за неправомірне користування кредитом - 57 765,83 грн;

- пеня - 106 646,20 грн.

На підставі викладеного станом на 09.10.2019 заборгованість боржника перед АТ "ПроКредит Банк» склала 2 932 409,43 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 по справі №904/4899/18 за позовом ПП "Агропром 2008" до ПП «Агрофірма «Старт» було встановлено, за договором поставки 22/12 від 12 грудня 2014 року ПП «Агрофірма «Старт» зобов`язалась поставити соняшник ПП "Агропром 2008".

ПП "Агропром 2008" перерахувала кошти ПП «Агрофірма «Старт» за майбутній поставлений врожай. ПП «Агрофірма «Старт» поставила соняшник часткового, в зв`язку з чим у ПП «Агрофірма «Старт» виникла заборгованість перед ПП "Агропром 2008" в сумі 600 000 грну вигляді повернення попередньої оплати.

31.10.2018 позивач направив відповідачу вимогу від 30.10.2018 про повернення передньої оплати за договором поставки у розмірі 698 314,08 грн та курсової різниці у розмірі 519 735,87 грн, яка отримана відповідачем 01.11 .2018.

Згідно умов поставки сума визначена до повернення підлягає перерахуванню на розрахунковий рахунок покупця протягом 3-х банківських днів з моменту отримання постачальником від покупця вимоги про повернення грошових коштів.

З урахуванням встановлених обставин, досліджених доказів, штрафних санкцій і курсової різниці, вказаним рішенням було стягнуто з боржника заборгованість у сумі 2 426 187,65 грн.

З огляду на вказане заборгованість боржника в розмірі 1 119 735,87 грн, згідно договору поставки виникла 05.11.2018.

На підставі вказаного аналізу, заборгованість боржника перед кредиторами утворилась :

> 15.11.2018 у розмірі - 699 651,96 грн, перед ТОВ «Агріі Україна»;

> 05.11.2018 у розмірі -1 119 735,87 грн, перед ПП "Агропром 2008";

> 09.10.2019 у розмірі - 2 718 862,71 грн, перед АТ «ПроКредит Банк».

Щодо розміру активів, які сумарно не перевищують розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, судом встановлені такі обставини.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У зв`язку з вищезазначеним, суд розглядає звітний період станом на кінець 2019 року.

Як було вже встановлено вище, станом на 15.11.2018 загальна заборгованість яка виникла у боржника перед ТОВ «Агрії Україна» і ПП «Агропром 2008» складає 1 789 387,83 грн (699 651,96+1 119 735,87), а з 09.20.2019 додалася ще заборгованість перед АТ «ПроКредит Банк» в сумі 2 718 862,71 грн.

В рамках справи проведено аналіз фінансово-господарського стану суб`єкту господарювання Приватного підприємства "Агрофірма "Старт" щодо наявності ознак неплатоспроможності із визначенням фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (далі Аналіз).

Аналіз проведено за період часу з 2018 року по 2020 рік, саме за той період коли у боржника виникла заборгованість перед кредиторами.

Згідно висновків Розділу 4.4. Аналізу, ПП «Агрофірма «Старт» за показниками коефіцієнту покриття, співвідношення активів та зобов`язань, а також враховуючи фактичну відсутність провадження фінансово-господарської діяльності, що має наслідком відсутність доходів від такої діяльності, перебуває у стані надкритичної неплатоспроможності.

Навіть якщо взяти самостійно проаналізувати фінансовий звіти боржника за 2018 І 2019 рік, виходячи, що поточна платоспроможність розраховується за формулою: сума "Поточні зобов`язання» Пасиву (код рядку 1695) - «Гроші та їх еквіваленти» Активу (код рядку 1165), можливо побачити, що платоспроможність боржника наприкінці 2018 і 2019 років має від`ємний результат.

> 7 023 050 грн (Поточні зобов`язання) - 2 060 грн (Гроші та їх еквіваленти) = - 7 020 009 грн.

> 6 136 090 грн (Поточні зобов`язання) -1 010 грн (Гроші та їх еквіваленти) = -6 135 008 грн.

17.01.2019 керівником боржника призначено Білого І.В. Станом на дату його призначення

заборгованість, яка існувала при ОСОБА_1 продовжувала існувати, а 09.10.2019 з боржника судовим рішенням було додатково стягнуто на користь нового кредитора АТ «ПроКредит Банк» заборгованість у розмірі 2 718 862,71 грн.

Згідно Аналізу станом на 17.01.2019 боржник продовжував знаходиться у стані

надкритичної неплатоспроможності, а тому ОСОБА_2 , враховуючи набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства 21.10.2019, після подання фінансової звітності за 2019 рік, повинен був звернутися до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, що останнім зроблено не було. Замість цього він продовжував вести господарську діяльність протягом року, що вказує на порушення з його боку ч. 6 ст. 34 КУзПБ.

Розглянувши заперечення вих.№03ю від 03.01.2022 керівника проти заяви кредитора про притягнення колишнього директора ПП "Агрофірма "Старт" ОСОБА_2 до солідарної відповідальності, суд дійшов висновку про відхилення вищезазначених заперечень враховуючи наступне.

ОСОБА_2 в запереченнях вказує, що станом на 05.06.2019 у ПП «Агрофірма «Старт» були відсутні кошти і активи для звернення до суду з заявою про банкрутство, а також на те, що 05.06.2019 всі банківські рахунки були арештовані в рамках виконавчого провадження 59208876. Через вказані обставини Білий не мав можливості сплатити кошти за судовий збір для подання заяви про банкрутство і авансування арбітражного керуючого.

Кодекс України з процедур з банкрутства було введено в дію 21.10.2019, тобто саме після цієї дати і подання фінансової звітності за 2019 рік Білий повинен був звернутися, протягом місяця, до суду з заявою про банкрутство, в зв`язку з тим, що заборгованість на підставі договорів перед кредиторам в той самий момент коли активи боржника були менше ніж його зобов`язання, виникли раніше, про це детально було відображено в заяві про накладення солідарної відповідальності на керівника.

Згідно балансу на 31 грудня 2019 року у боржника на кінець 2019 року відображені «запаси» (строка 1100) на 4 572 000 грн. Враховуючи, що боржник має землі в оренді і вирощує зернові культури, то запаси це врожай, який Білий продав і кошти разом з засновниками використав на свої власні потреби.

Так в оренді у боржника знаходяться земельні ділянки з кадастровими номерами:

- :01:059:0016

- :01:001:0887

- :01:001:0885

- :01:060:0015

- :01:001:0882

- :01:001:0881

- :01:001:0752

- :01:001:0732

- :01:001:0802

В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відносно цих ділянок вказано «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі З % відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або, за письмовою згодою Орендодавця, у натуральній або відробітковій (надання послуг) формах, перелік яких визначається додатком до договору» або вказано «За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку оренду плату в грошовій формі у розмірі не менше 3 % (трьох відсотків) від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки згідно Указу Президента України від 02.02.2002 №92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних ділянок та земельних часток (паїв)" із змінами від 13.09.2002 та Указу Президента України від 19.09.2008 № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)". Також в орендну плату входить культивація та оранка присадибної ділянки розміром до 0,40 га, та надання необхідної допомоги щодо організації ритуальних заходів в разі смерті Орендодавця у розмірі визначеному наказом Орендаря на початок року».

3 врахування наведеного, боржник з 05.06.2019 вирощує врожаї на орендованих землях, яким частково розраховується з орендодавцями, а частково продає і отримує кошти.

В заяві про покладення солідарної відповідальності на керівника кредитор чітко вказав, що земельні ділянки за кадастровими номерами:

:01:002:0207;

:01:059:0016;

:01:051:0004;

:01:001:0477;

:01:001:0802;

:01:001:0455;

:01:001:0752;

:01:001:0885;

:01:001:0425;

:01:001:0061

які знаходяться у боржника в оренді, в період з грудня 2019 року по лютий 2020 року, були передані в суборенду ТОВ "МАКСИМАЛ-АГРО".

В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відносно цих ділянок вказано «За користування земельною ділянкою Суборендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату в грошовій формі у розмірі встановленому на рівні орендної плати, яка розраховується Орендарем відповідно до Договору оренди землі, а саме не менше 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.»

З врахуванням наведеного боржник з грудня 2019 року по дату відкриття провадження у справі про банкрутства боржника (10.11.2020), тобто протягом 11 місяців, отримував від ТОВ "МАКСИМАЛ-АГРО" кошти, як плата за суборенду, яку скоріш за все надавалася готівкою. А тому, Білий мав і кошти і можливості і наведене спростовує заперечення Білого.

З наведеного вбачається, що з дати накладення арешту на банківські рахунки боржника (05.06.2019) по дату відкриття провадження у банкротство, боржник проводив судову активність, що передбачає сплату судового збору, однак для подання заяви про банкрутство цих коштів не було.

Вказаний висновок спростовує заперечення ОСОБА_2 про відсутність коштів для звернення до суду з заявою про банкрутство.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе заяву ТОВ "Агріі України" в частині визнання керівника боржника ОСОБА_2 (РНКПП НОМЕР_2 ) таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та покладення на нього солідарної відповідальності за вимогами кредиторів у справі №904/5760/20 про банкрутство ПП «Агрофірма «Старт» - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ТОВ "Агріі України" в частині визнання керівника боржника ОСОБА_2 (РНКПП НОМЕР_2 ) таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та покладення на нього солідарної відповідальності за вимогами кредиторів у справі №904/5760/20 про банкрутство ПП «Агрофірма «Старт» - задовольнити.

2. Визнати керівника боржника ОСОБА_2 (РНКПО НОМЕР_2 ) таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та покласти на нього солідарну відповідальність за вимогами кредиторів у справі №904/5760/20 про банкрутство ПП «Агрофірма «Старт».

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 17.05.2022 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 23.05.2022.

Суддя А.Є. Соловйова