ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3281/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Згурівської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скло-Україна»

прo розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення 236 412,42 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засіданні Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Третяк Д.О.

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Згурівської селищної ради (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скло-Україна» (надалі відповідач) прo розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення 236 412,42 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2021 року відкрито провадження у справі № 911/3281/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.12.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.12.2021 року підготовче засідання відкладено на 23.12.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 20.12.2021 року від позивача надійшла заява № 07.01-07/3485/2114 від 20.12.2021 року щодо відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.12.2021 року підготовче засідання відкладено на 13.01.2022 року.

У підготовому засіданні 13.01.2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 13.01.2022 року не з`явився.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 13.01.2022 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст.177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 27.01.2022 року.

В судовому засіданні 27.01.2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 27.01.2022 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Згурівська селищна рада є власником земельної ділянки площею 1,5000 га, кадастровий номер :04:009:0002, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташованої в межах Згурівської селищної ради за адресою смт. Згурівка, вул.Східна, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 111749991, дата 25.01.2018).

Згідно з Договором оренди земельної ділянки, придбаної на земельних торгах (аукціоні) № 2/18, укладеним між Згурівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скло-Україна» 01.02.2018 року, який був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.02.2018 року, номер запису про інше речове право 24704289, земельна ділянка площею 1,5000 га, кадастровий номер :04:009:0002, була передана Згурівською селищною радою в оренду відповідачу - ТОВ «Скло-Україна».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Об`єктом оренди Договору № 2/18 є земельна ділянка для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості загальною площею 1,5 га (15000 кв.м), кадастровий номер :04:009:0002, яка знаходиться за адресою: смт. Згурівка, вулиця Східна.

Відповідно до п.4.1. Договору №2/18 орендна плата за користування земельною ділянкою за результатом аукціону становить 3,3 % від нормативної грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 71 490,80 грн.

Відповідно до п.4.3. Договору № 2/18 орендна плата за перший рік користування земельною ділянкою (в період з 01.02.2018 року по 31.01.2019 року) становить 37 490, 80 грн. В наступні роки орендна плата сплачується Орендодавцю щомісячно рівними частинами не пізніше останнього числа місяця кожного місяця. Щомісячний платіж за даним договором оренди становить 5 957,57 грн. Така сума є сталою тільки у випадку, якщо нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки не змінювалася.

Відповідно до п.п.8.1.3. п.8.1. Договору № 2/18 Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно інформації № 219/170-21 від 06.07.2021 року, наданої Відділом у Згурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області на запит Згурівської селищної ради від 01.07.2021 року № 07.01-06/1166, нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 1,5000 га, кадастровий номер :04:009:0002, цільове призначення - 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що розташована в межах смт. Згурівка становить: за 2018 рік - 2166393,58 грн.; за 2019 рік - 2166393,58 грн.; за 2020 рік - 2166393,58 грн.; за 2021 рік - 2653200,00 грн.

Виходячи з наданої інформації, починаючи з 01.02.2019 року, відповідач зобов`язаний сплачувати Згурівській селищній раді щомісячно рівними частинами до останнього числа місяця кожного місяця таку орендну плату:

- у 2019 році у сумі 65533,27 грн. За даними надходжень платників орендної плати за 2019 рік, які є у розпорядженні Згурівської селищної ради, ТОВ «Скло-Україна» взагалі не сплатило у 2019 році (за період з 01.02.2019 року по 31.12.2019 року) в бюджет Згурівської селищної ради орендну плату за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:009:0002. В результаті несплати орендної плати за договором оренди у 2019 році за ТОВ «Скло-Україна» наявна заборгованість у сумі 65533,27 грн. зі сплати орендної плати за 2019 рік.

- у 2020 році у сумі 71490,80 грн. За даними надходжень платників орендної плати за 2020 рік, які є у розпорядженні Згурівської селищної ради, ТОВ «Скло-Україна» взагалі не сплатило у 2020 році (за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року) в бюджет Згурівської селищної ради орендну плату за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:009:0002.

В результаті несплати орендної плати за договором оренди у 2020 році за ТОВ «Скло-Україна» наявна заборгованість у сумі 71490,80 грн. зі сплати орендної плати за 2020 рік.

- у 2021 році за період з 01.01.2021 по 31.10.2021 у сумі 72963,00 грн. За даними надходжень платників орендної плати за 2021 рік, які є у розпорядженні Згурівської селищної ради, ТОВ «Скло-Україна» взагалі не сплатило у 2021 році (за період з 01.01.2021 року по 31.10.2021 року) в бюджет Згурівської селищної ради орендну плату за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:009:0002. В результаті несплати орендної плати за Договором оренди у 2021 році за ТОВ «Скло-Україна» наявна заборгованість у сумі 72963,00 грн. зі сплати орендної плати за 2021 рік.

Відтак, станом на дату подання позовної заяви, за ТОВ «Скло-Україна» наявна заборгованість зі сплати орендної плати в бюджет Згурівської селищної ради за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:009:0002 в період з 01.02.2019 року по 31.10.2021 року в сумі 209 987,07 грн.

У зв?язку з порушенням відповідачем виконання грошового зобов??язання зі сплати орендної плати просить на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача 8058,24 грн. 3% річних та 18367,11 грн. інфляційних за період з 01.03.2019 року по 02.11.2021 року.

В позові позивач просить стягнути з відповідача 209 987,07 грн. основного боргу зі сплати орендної плати, 8058,24 грн. 3% річних, 18367,11 грн. інфляційних.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те. чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Такий висновок встановлений в Постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 484/301/18. Суд зазначив, що оскільки встановлено факт систематичної несплати орендної плати, відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», частини першої статті 141 ЗК України, статті 651 ЦК України та умов договору це є правовою підставою для розірвання договору.

З огляду на викладене позивач в позові просить також розірвати Договір оренди земельної ділянки придбаної на земельних торгах (аукціоні) від 01.02.2018 року № 2/18, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Скло-Україна» та Згурівською селищною радою, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.02.2018 року, номер запису про інше речове право 24704289.

В ході розгляду справи відповідач в судові засідання не з?являвся, відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

В ході розгляду справи судом досліджено та встановлено наступне. Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного Договору оренди земельної ділянки. Відповідний факт підтверджено матеріалами справи і сторонами не заперечується.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на тривале та систематичне, тобто більше декількох разів порушення відповідачем, як орендарем, зобов`язань щодо сплати орендних платежів, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати орендної плати в бюджет Згурівської селищної ради за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:009:0002 в період з 01.02.2019 року по 31.10.2021 року в сумі 209 987,07 грн.

Відповідачем факт не сплати орендних платежів відповідачем не заперечено та не спростовано.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відвосини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно зі ст.ст. 13, 17 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

Пунктом 14.1.136 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, і платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору; відшкодування збитків.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (стаття 615 цього ж Кодексу).

Факт систематичного порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань у частині своєчасного та у повному обсязі внесення орендної плати підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем не заперечено та не спростовано.

Таким чином, за наслідками розгляду спору доведено факт прострочення відповідачем сплати орендних платежів за користування земельною ділянкою в період з 01.02.2019 року по 31.10.2021 року в сумі 209 987,07 грн., тому позовні вимоги у відповідній частині правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, нарахування річних та інфляційних проведені по кожному періоду заборгованості на фактично існуючі суми боргу, існування яких у відповідні періоди відповідачем не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення 8058,24 грн. 3% річних та 18367,11 грн. інфляційних.

Також, з обставин спору вбачається, що відповідач в період з 01.02.2019 року по 31.10.2021 року, тобто протягом кількох років не сплачує орендну плату, що є істотним порушенням умов Договору і підставою для дострокового розірвання Договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом «д» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою визначено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Положеннями частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, як підстава для розірвання договору оренди.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотні умови договору оренди землі визначено ст.ст. 15, 21-23 Закону України «Про оренду землі», до яких віднесено орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

З огляду на зміст ст.ст. 13, 21, 24 Закону України «Про оренду землі», основною метою надання земельної ділянки в оренду та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою є істотним порушенням прав орендодавця за договором оренди землі, внаслідок якого орендодавець значною мірою позбавляється своєчасно сплачених орендних платежів, на які він розраховував при укладенні договору.

Пунктом 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватись належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією, про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

За наведених обставин, враховуючи систематичну несплату відповідачем орендних платежів за користування земельною ділянкою, з огляду на норму п. «д» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України, ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та ч.1 ст.782 Цивільного кодексу України систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати є істотним порушенням прав орендодавця земельної ділянки і є підставою для розірвання договору оренди землі згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання Договору оренди земельної ділянки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Крім того, суд вважає за доцільне послатися на норми процесуального законодавства, які, серед іншого, передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України). Чинне господарське процесуальне законодавство ґрунтується на принципі змагальності сторін, а у ч. 2 ст.74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Згурівської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скло-Україна» прo розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення 236 412,42 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Скло-Україна» (07600, Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, площа Базарна, ) на користь Згурівської селищної ради (07600, Київська область, Згурівський район, смт.Згурівка, вулиця Українська, 10, ) 209 987,07 грн. основного боргу зі сплати орендної плати, 8058,24 грн. 3% річних, 18367,11 грн. інфляційних та 5816,19 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Розірвати Договір оренди земельної ділянки, придбаної на земельних торгах (аукціоні) від 01.02.2018 року № 2/18, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Скло-Україна» та Згурівською селищною радою, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.02.2018 року, номер запису про інше речове право 24704289.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 20.05.2022 року