ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022 р. Справа № 917/1915/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Погрібної С.В., секретара судового засідання Костандян О.В., після виходу судді з відпустки, розглянувши справу № 917/1915/21

за позовною заявою Державного підприємства спеціального зв`язку, площа Вокзальна, 3, м. Київ, 01032

до Головного управління Національної поліції у Полтавській області, вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014

про стягнення 281 842,08 грн.,

Без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Державного підприємства спеціального зв`язку до Головного управління Національної поліції у Полтавській області про стягнення 281 842,08 грн. заборгованості за Договором від 06.04.2020 р. № 135/409 та від 30.11.2020 р. № 135/1216.

Ухвалою суду від 14.12.2021 р. на підставі статті 174 ГПК України позовну заяву Державного підприємства спеціального зв`язку залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків.

28.12.2021 р. до суду надійшла заява Державного підприємства спеціального зв`язку про усунення недоліків (вх. № 14418).

Ухвалою суду від 28.12.2021 року було відкрито провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дана ухвала Господарського суду Полтавської області була надіслана сторонам засобами поштового зв`язку та розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідач заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження суду не надав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

19.01.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву вх. № 605, відповідно до якого відповідач проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 5 статті 12 ГПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки. Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази і письмові пояснення, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Між Державним підприємством спеціального зв`язку в особі Полтавського обласного вузла спеціального зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку (далі Позивач, Виконавець) та Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області (далі Відповідач, Відправник) було укладено договір від 06.04.2020 № 135/409 та договір від 30.11.2020 № 135/1216 (далі Договори, копії наявні у матеріалах справи).

Відповідно до пункту 2.1 Договорів Виконавець (Позивач) зобов`язується приймати від Відправника (Відповідач) в приміщенні спецзв`язку відправлення, які відповідають вимогам спеціального зв`язку та забезпечити перевезення та доставку цих відправлень до адресатів в терміни, згідно Переліку класів доставки відправлень по території України.

Приймання відправлень, які призначенні для перевезення та доставки, на бажання Відправника може здійснюватися в його приміщення за попереднім викликом (заявкою), де вказується точна адреса приймання відправлень, відповідальна особа, номер телефону. Кількість відправлень, напрямок їх пересилання та обумовлюється термін доставки.

На виконання зазначених вище умов Договорів Позивачем, було прийнято від Відповідача (копії реєстрів з підписами Відповідача додаються) та доставлено у відповідні пункти призначення посилки, (копії реєстрів про вручення відповідних посилок додаються). В свою чергу Головне управління Національної поліції у Полтавській області, як Відправник, зобов`язалося оплатити надані послуги згідно діючих тарифів.

Пунктом 2.2 Договорів передбачено, що на Відправника покладено обов`язок знайомитись з інформацією Виконавця в залах обслуговування та на офіційному сайті, зокрема, але не виключно - щодо умов обслуговування та тарифів.

Пунктом 3.2 Договорів встановлено: в кінці кожного місяця Виконавець надає Відправнику в приміщення спецзв`язку для підписання акт виконання послуг спецзв`язку та відповідний рахунок на оплату. Відправник здійснює оплату за послуги Виконавця протягом трьох банківських дні з моменту отримання рахунку та акту виконання послуг спецзв`язку.

На виконання вказаних Договорів, у період з 01.06.2020 р. по 31.12.2020 р. Позивачем надано відповідні послуги на загальну суму 284 533,02 грн., проте Відповідачем сплачено лише 38 474,00 грн. Таким чином - загальна заборгованість Відповідача за Договорами, станом на дату звернення до суду, становить 246 059,02 грн.

На виконання вказаного пункту, у кінці кожного місяця Відповідачу було надано для підписання Акти здачі-приймання робіт: (надання послуг) № 540 від 30 червня 2020 р.; № 541 від 31 липня 2020 р.; № 542 від 31 серпня 2020 р.; № 543 від 30 вересня 2020 р.; № 544 від 30 жовтня 2020 р.; № 545 від 30 листопада 2020 р.; № 546 від 31 грудня 2020 р. та відповідні рахунки на оплату № 441 від 30.10.2020; № 562 від 31.12.2020; № 390 від 30.09.2020; № 510 від 30.11.2020; № 271 від 30.06.2020; № 296 від 31.07.2020; № 343 від 31.08.2020 (копії наявні у матеріалах справи).

В порушення умов Договору відповідач ухилився від підписання актів наданих послуг та проведення їх остаточної оплати .

За твердженням Позивача, будь-яких претензій з боку Відповідача щодо повноти та якості наданих послуг - не заявлено, а отже - вони є такими, що прийняті Відповідачем у повному обсязі.

Відповідно до п. 3.1 Договорів: за послуги Виконавця по забезпеченню умов даного договору Відправником сплачуються кошти згідно діючих тарифів на послуги спеціального зв`язку на день надання послуги.

Між сторонами неодноразово проводилась звірка взаєморозрахунків, дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Актів звіряння, які підписані представниками сторін та скріплені їх печатками, а саме :

- за червень 2020 р. заборгованість відповідача складає 44 610,54 грн.

- за липень 2020 р. заборгованість відповідача складає 84 537,42 грн.

- за серпень 2020 р. заборгованість відповідача складає 116 054,58 грн.

- за вересень 2020 р. заборгованість відповідача складає 152 874,66 грн.

- за жовтень 2020 р. заборгованість відповідача складає 196 037,94 грн.

- за листопад 2020 р. заборгованість відповідача складає 232 115,22 грн.

- за грудень 2020 р. заборгованість відповідача складає 246 059,02 грн.

Проте, за надані Позивачем та отримані Відповідачем у період з 01.06.2020 р. по 31.12.2020 р. послуги з пересилання спеціальних відправлень - останній перерахував 38 474,00 грн. (04.12.2020 р.). Залишок заборгованості у сумі 246 059,02 грн., станом на дату звернення до суду, не сплачено.

Враховуючи невиконання відповідачем умов Договорів, щодо проведення остаточної оплати вартості наданих послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача 281 842,08 грн. заборгованості за Договорами від 06.04.2020 р. № 135/409 та від 30.11.2020 р. № 135/1216, з яких : 246 059,02 грн. основний борг, 27 352,22 грн. інфляційні нарахування та 8 430,84 грн. 3% річних.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач належним чином виконав зобов`язання за Договорами, а саме : послуги надав, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) надавались Відповідачу. Доказів у спростування зазначеного суду не надано.

Відповідно до приписів чинного законодавства України, Акт вважається прийнятим, а послуга надана в повному обсязі та належним чином: у разі підписання акту, або в разі не підписання або неповернення його клієнтом і не відправки претензій або зауважень до Виконавця.

Матеріалами справи підтверджується, що претензій з боку Відповідача щодо повноти та якості наданих послуг - не заявлено. На наявність, претензій Відповідач у Відзиві на позов, не посилається.

Отже, Акти наданих послуг вважаються підписаними, а тому Відповідач не звільняється від обов`язку оплатити роботи/послуги, надані за Договорами.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вищезазначеними Договорами та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України сплатив вартість отриманих послуг не у повному обсязі. Заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 246 059,02 грн.. Дана обставина відповідачем не спростована.

Заперечення відповідача, щодо обов`язку Позивача припинити приймання відправлень від Відправника у разі несвоєчасної оплати послуг, судом не оцінюються як правомірні, оскільки розділами 3 Договорів, визначено право позивача припинити приймання відправлень від Відправника у разі несвоєчасної оплати.

Суд оцінює як правомірні доводи Позивача, що підписання Відповідачем Актів звіряння свідчить про визнання боргу перед Позивачем. Аналогічна правова позиція неодноразово викладалась у Постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 246 059,02 грн. вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 27 352,22 грн. інфляційних втрат з липня 2020 р. по жовтень 2021 р. та 8 430,84 грн. 3% річних за період з 04.07.2020 р. по 18.11.2021 р. (з урахуванням моменту виникнення зобов`язань з оплати послуг та проведених відповідачем проплат), суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими достатніми та належними доказами, а отже підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що сума судового збору в розмірі 4 227,64 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд,-

Вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014, ) на користь Державного підприємства спеціального зв`язку (площа Вокзальна, 3, м. Київ, 01032, ) 246 059, 02 грн. - основний борг; 27 352,22 грн. - інфляційні втрати; 8 430,84 грн. - 3% річних та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 227,64 грн.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

З огляду на введення воєнного стану на території України та вихід судді з відпустки рішення складено та підписане 17.05.2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.257 ГПК України).

Суддя Погрібна С.В.