ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2022 р. м. Київ Справа № 911/235/22

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7)

до Товариства з обмеженою відповідальністю ТК ЛАНД (08202, Київська обл., м. Ірпінь, віл Мінеральна, буд. 7е, оф. 1040)

про стягнення 625930,27 грн. заборгованості за договором поставки № ЗБВО_2021/02/043, у тому числі 530000,23 грн. основного боргу, 28959,37 грн. 10% річних, 47751,45 грн. пені, 19219,22 грн. інфляційних втрат,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської (далі АТ Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської, позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ТК ЛАНД (далі ТОВ ТК ЛАНД, відповідач) про стягнення 625930,27 грн. заборгованості за договором поставки № ЗБВО_2021/02/043, у тому числі 530000,23 грн. основного боргу, 28959,37 грн. 10% річних, 47751,45 грн. пені, 19219,22 грн. інфляційних втрат.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № ЗБВО_2021/02/043 від 04.02.2021 р., згідно з яким позивачем відповідачеві було поставлено товар. Проте, ТОВ ТК ЛАНД оплата за поставлений товар була здійснена частково, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 530000,23 грн. основного боргу, 28959,37 грн. 10% річних, 47751,45 грн. пені, 19219,22 грн. інфляційних втрат, і судові витрати покласти на відповідача.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, а також категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, зважаючи на заявлене позивачем клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та на заявлену у даному спорі ціну позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за поданою Акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської позовною заявою Акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської до Товариства з обмеженою відповідальністю ТК ЛАНД про стягнення 625930,27 грн. заборгованості за договором поставки № ЗБВО_2021/02/043, у тому числі 530000,23 грн. основного боргу, 28959,37 грн. 10% річних, 47751,45 грн. пені, 19219,22 грн. інфляційних втрат, є малозначною та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.01.2022 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи.

Копія вказаної ухвали суду отримана позивачем 28.01.2022 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 580, а представник відповідача ознайомився з матеріалами даної справи 08.02.2022 р., що підтверджується відповідною відміткою на клопотанні про ознайомлення № 24/22 від 02.02.2022 р. (вх. № 2406/22 від 03.02.2022 р.).

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 ГПК України до заяв по суті справи належать відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

Відзиву на позов або будь-яких інших заперечень чи пояснень по суті спору відповідачем до справи подано не було. Водночас, учасники процесу про судовий розгляд справи були повідомлені належно в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

З огляду на зазначене, у відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

04.02.2021 р. між Акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТК ЛАНД (покупець) було укладено договір поставки № ЗБВО_2021/02/043, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю на умовах цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити залізобетонні вироби, які надалі іменуються «товар», в асортименті та за цінами, визначеними сторонами в видаткових накладних.

Згідно з п. 2.1 договору товар поставляється покупцю партіями на підставі погоджених постачальником заявок покупця, які направляються постачальнику на електронну пошту, яка зазначена в розділі 10 цього договору, не пізніше ніж за 1 добу до початку поставки.

У відповідності з п. 4.1 договору ціна товару визначається за взаємною згодою сторін і зазначається в видаткових накладних.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника протягом 14 (чотирнадцяти) днів з дати поставки товару. Але незалежно від строку оплати, покупець повинен повністю сплатити поставлений товар до закінчення строку дії договору. Датою платежу є дата зарахування коштів на рахунки постачальника.

Порушенням договору є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (п. 5.1 договору).

Умовами п. 5.2 договору встановлено, що визначені договором терміни є конкретними та зрозумілими сторонам і зобов`язані виконуватись ними відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений умовами договору, підлягає виконанню з настанням обумовленої події як обов`язок негайного виконання.

Відповідно до п. 5.3 договору в разі невчасного внесення покупцем належної плати за поставлений товар, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також 10% річних від простроченої суми. Нарахування пені за цим договором не припиняється через шість місяців з дня, коли відповідне зобов`язання має бути виконане. Відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України, із змінами і доповненнями, сторони погодили, що для вимог про стягнення пені за цим договором встановлюється строк позовної давності 3 роки.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і скріплення печатками і діє до 04 лютого 2022 року (п. 9.1 договору).

На виконання умов договору постачальник передавав, а покупець отримував товар, що підтверджується, зокрема, накладними № 5/43279 від 27.05.2021 р. на суму 108356,92 грн., № 5/47328 від 07.06.2021 р. на суму 225571,06 грн., № 5/47796 від 18.06.2021 р. на суму 92353,63 грн., № 1/42568 від 09.06.2021 р. на суму 105043,10 грн., № 5/50223 від 14.06.2021 р. на суму 45007,73 грн., № 5/55783 від 23.06.2021 р. на суму 28438,20 грн., № 7/20579 від 24.06.2021 р. на суму 28218,96 грн., підписаними представниками сторін та скріпленими печатками товариств.

У погашення заборгованості за накладною № 5/43279 від 27.05.2021 р. позивачем було зараховано загалом 102989,37 грн. оплати за отриманий від постачальника товар згідно з платіжними дорученнями № 136 від 16.08.2021 р., № 134 від 03.08.2021 р. № 109 від 25.06.2021 р., копії яких долучено до матеріалів справи. Відтак, залишок заборгованості за вказаною накладною становить 5367,55 грн.

Решта поставленого позивачем відповідачеві за зазначеними вище накладними товару оплачена останнім не була, у зв`язку з чим, звертаючись з позовом до суду, позивач вказує, що покупець не виконав зобов`язання з оплати поставленого товару загалом на суму 530000,23 грн.

Поряд з цим, позивач відзначає, що Акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської та Товариством з обмеженою відповідальністю ТК ЛАНД підписувалися акти звіряння взаємних розрахунків, зокрема, за період з 01.04.2021 р. по 02.06.2021 р. на суму 571704,27 грн. та за період з 01.06.2021 р. по 30.06.2021 р. на суму 596336,95 грн.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити а нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час прийняття рішення, відповідач заборгованість за отриманий від позивача товар не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували наявність чи розмір заявленого позивачем до стягнення боргу у сумі 530000,23 грн.

Отже, факт порушення відповідачем зобов`язань за договором судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 530000,23 грн. є належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 47751,45 грн. пені, 28959,37 грн. 10% річних та 19219,22 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до ч. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5.2 договору в разі невчасного внесення покупцем належної плати за поставлений товар, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також 10% річних від простроченої суми. Нарахування пені за цим договором не припиняється через шість місяців з дня, коли відповідне зобов`язання має бути виконане. Відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України, із змінами і доповненнями, сторони погодили, що для вимог про стягнення пені за цим договором встановлюється строк позовної давності 3 роки.

Заявлена позивачем до стягнення з відповідача пеня нарахована на заборгованість останнього щодо кожної накладної окремо, у тому числі - за період з 11.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 5367,55 в сумі 493,67 грн., з 12.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 225571,06 грн. в сумі 20653,66 грн., з 13.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 92353,63 грн. в сумі 8418,10 грн., з 14.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 105043,10 грн. в сумі 9531,58 грн., з 29.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 45007,73 грн. в сумі 4083,99 грн., з 08.07.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 28438,20 грн. в сумі 2299,99 грн., з 09.07.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 28218,96 грн. в сумі 2270,66 грн.

Як вбачається з розрахунку позивача, він був зроблений невірно з наступних підстав.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як сторонами було встановлено у п. 4.3 договору, покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника протягом 14 (чотирнадцяти) днів з дати поставки товару. Але незалежно від строку оплати, покупець повинен повністю сплатити поставлений товар до закінчення строку дії договору. Датою платежу є дата зарахування коштів на рахунки постачальника.

Виходячи з визначення моменту виникнення заборгованості (на 15-й день після поставки товару) щодо кожної накладної окремо, суд дійшов висновку, що вірний розмір пені становить 45735,97 грн., у тому числі

Період 1 (11/06/2021 - 31/12/2021)

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
5 367,5511.06.2021 - 22.07.2021427,500.04192,65
5 367,5523.07.2021 - 09.09.2021498,000.044115,29
5 367,5510.09.2021 - 09.12.2021918,500.047227,50
5 367,5510.12.2021 - 31.12.2021229,000.04958,23
Період 2 (22/06/2021 - 31/12/2021)

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
225 571,0622.06.2021 - 22.07.2021317,500.0412 873,71
225 571,0623.07.2021 - 09.09.2021498,000.0444 845,14
225 571,0610.09.2021 - 09.12.2021918,500.0479 560,50
225 571,0610.12.2021 - 31.12.2021229,000.0492 447,29
Період 3 (23/06/2021 - 31/12/2021)

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
92 353,6323.06.2021 - 22.07.2021307,500.0411 138,61
92 353,6323.07.2021 - 09.09.2021498,000.0441 983,71
92 353,6310.09.2021 - 09.12.2021918,500.0473 914,28
92 353,6310.12.2021 - 31.12.2021229,000.0491 001,97
Період 4 (24/06/2021 - 31/12/2021)

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
105 043,1024.06.2021 - 22.07.2021297,500.0411 251,88
105 043,1023.07.2021 - 09.09.2021498,000.0442 256,27
105 043,1010.09.2021 - 09.12.2021918,500.0474 452,10
105 043,1010.12.2021 - 31.12.2021229,000.0491 139,65
Період 5 (29/06/2021 - 31/12/2021)

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
45 007,7329.06.2021 - 22.07.2021247,500.041443,91
45 007,7323.07.2021 - 09.09.2021498,000.044966,74
45 007,7310.09.2021 - 09.12.2021918,500.0471 907,59
45 007,7310.12.2021 - 31.12.2021229,000.049488,30
Період 6 (08/07/2021 - 31/12/2021)

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
28 438,2008.07.2021 - 22.07.2021157,500.041175,30
28 438,2023.07.2021 - 09.09.2021498,000.044610,84
28 438,2010.09.2021 - 09.12.2021918,500.0471 205,31
28 438,2010.12.2021 - 31.12.2021229,000.049308,53
Період 7 (09/07/2021 - 31/12/2021)

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
28 218,9609.07.2021 - 22.07.2021147,500.041162,36
28 218,9623.07.2021 - 09.09.2021498,000.044606,13
28 218,9610.09.2021 - 09.12.2021918,500.0471 196,02
28 218,9610.12.2021 - 31.12.2021229,000.049306,16
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення з відповідача на підставі п. 5.2 договору 10% річних нараховані на заборгованість останнього щодо кожної накладної окремо, у тому числі - за період з 11.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 5367,55 в сумі 299,99 грн., з 12.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 225571,06 грн. в сумі 12545,46 грн., з 13.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 92353,63 грн. в сумі 5111,08 грн., з 14.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 105043,10 грн. в сумі 5784,57 грн., з 29.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 45007,73 грн. в сумі 2478,51 грн., з 08.07.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 28438,20 грн. в сумі 1379,06 грн., з 09.07.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 28218,96 грн. в сумі 1360,70 грн.

Виходячи із здійсненого вище визначення судом вірного моменту виникнення заборгованості щодо кожної накладної окремо, суд дійшов висновку, що вірний розмір 10% річних становить 27615,58 грн., у тому числі -

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 11/06/2021 до 31/12/2021 5 367,55 x 10.00 % x 204 : 365 : 100204299,99 грн.
з 22/06/2021 до 31/12/2021 225 571,06 x 10.00 % x 193 : 365 : 10019311 927,46 грн.
з 23/06/2021 до 31/12/2021 92 353,63 x 10.00 % x 192 : 365 : 1001924 858,05 грн.
з 24/06/2021 до 31/12/2021 105 043,10 x 10.00 % x 191 : 365 : 1001915 496,78 грн.
з 29/06/2021 до 31/12/2021 45 007,73 x 10.00 % x 186 : 365 : 1001862 293,54 грн.
з 08/07/2021 до 31/12/2021 28 438,20 x 10.00 % x 177 : 365 : 1001771 379,06 грн.
з 09/07/2021 до 31/12/2021 28 218,96 x 10.00 % x 176 : 365 : 1001761 360,70 грн.
Розмір інфляційних втрат, визначений позивачем, становить 19219,22 грн., нарахованих на заборгованість відповідача, щодо кожної накладної окремо, у тому числі - за період з 11.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 5367,55 в сумі 195,83 грн., з 12.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 225571,06 грн. в сумі 8229,70 грн., з 13.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 92353,63 грн. в сумі 3369,41 грн., з 14.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 105043,10 грн. в сумі 3832,37 грн., з 29.06.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 45007,73 грн. в сумі 1642,05 грн., з 08.07.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 28438,20 грн. в сумі 978,70 грн., з 09.07.2021 р. до 31.12.2021 р. на суму 28218,96 грн. в сумі 971,16 грн.

Виходячи з визначення вірного моменту виникнення заборгованості щодо кожної накладної окремо, суд дійшов висновку, що вірний розмір інфляційних втрат становить 18251,07 грн., у тому числі -

Період 1

IIc (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) = 1.03648383

Інфляційне збільшення:

5 367,55 x 1.03648383 - 5 367,55 = 195,83 грн.

Період 2

IIc (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) = 1.03441500

Інфляційне збільшення:

225 571,06 x 1.03441500 - 225 571,06 = 7 763,03 грн.

Період 3

IIc (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) = 1.03441500

Інфляційне збільшення:

92 353,63 x 1.03441500 - 92 353,63 = 3 178,35 грн.

Період 4

IIc (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) = 1.03441500

Інфляційне збільшення:

105 043,10 x 1.03441500 - 105 043,10 = 3 615,06 грн.

Період 5

IIc (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) = 1.03441500

Інфляційне збільшення:

45 007,73 x 1.03441500 - 45 007,73 = 1 548,94 грн.

Період 6

IIc (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) = 1.03441500

Інфляційне збільшення:

28 438,20 x 1.03441500 - 28 438,20 = 978,70 грн.

Період 7

IIc (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) = 1.03441500

Інфляційне збільшення:

28 218,96 x 1.03441500 - 28 218,96 = 971,16 грн.

З урахуванням зазначеного, заявлені позивачем вимоги про стягнення 10% річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТК ЛАНД (08202, Київська обл., м. Ірпінь, віл Мінеральна, буд. 7е, оф. 1040, код 41581153) на користь Акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7, код 05523398) 530000 (п`ятсот тридцять тисяч) грн. 23 коп. основного боргу, 45735 (сорок п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) грн. 97 коп. пені, 27615 (двадцять сім тисяч шістсот п`ятнадцять) грн. 58 коп. 10% річних, 18251 (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят одну) грн. 07 коп. інфляційних втрат, 9324 (дев`ять тисяч триста двадцять чотири) грн. 04 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складене 23.05.2022 р.

Суддя В.М. Бабкіна