УХВАЛА

м. Київ

19.05.2022Справа № 910/3477/22

Суддя Господарського суду міста Києва Борисенко І.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартпром- Груп" заборгованості за договором про надання консультаційних послуг від 26.03.2020 № 26/0033-20, встановив, що подана заява не підлягає задоволенню.

ВСТАНОВИВ:

Через підсистему "Електронний Суд" ОСОБА_1 звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартпром- Груп" стягнення заборгованості у розмірі 92 000,00 грн. за Договором про надання консультаційних послуг від 26.03.2020 № 26/03-20.

Розглянувши матеріали, які надійшли до суду, суд вказує таке.

Відповідно до статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Як встановлено судом, заявником у заяві про видачу судового наказу вказано фізичну особу ОСОБА_1 , проте стороною Договору про надання консультаційних послуг від 26.03.2020 № 26/03-20 на підставі якого заявлено вимогу про стягнення є фізична особа - підприємець Морозова Вікторія Юріївна. Будь - яких доказів щодо переходу права вимоги заява не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Крім того, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Також, суд звертає увагу заявника, на коло учасників господарського процесу, серед яких є виключно фізичні особи - підприємці та юридичні особи (ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до статей 147, 148, 150, 152, 153, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартпром- Груп" заборгованості у розмірі 92 000,00 грн. за договором про надання консультаційних послуг від 26.03.2020 № 26/03-20.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена.

Суддя І.І. Борисенко