ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/55/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Жарського В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростень Постач"

про стягнення 27 000,00 грн

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 25.01.2022 справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростень Постач" про стягнення 27000,00грн розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

03.02.2022 до суду повернулася ухвала суду від 25.01.2022 надіслана на адресу відповідача, а саме: вул. Шевченка, буд. 27/1, м. Коростень, Житомирської області, з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 33-36).

Відповідно до ухвали суду від 01.03.2022 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 29.03.2022 о 10:00.

Відповідно до ухвали суду від 29.03.2022 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 21.04.2022 о 11:00.

13.04.2022 до суду повернулася ухвала суду від 29.03.2022, надіслана на адресу відповідача з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ухвали суду від 21.04.2022 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 16.05.2022 о 10:30.

02.05.2022 до суду повернулася ухвала суду від 21.04.2022, надіслана на адресу відповідача з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторони спору зобов`язані в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( ч. 4 ст. 11 Кодексу).

Як нагадує Суд у справі «Осіпов проти України», стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до змісту п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цієї особою суду; або за адресою, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З врахуванням викладеного та оскільки кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 13 Кодексу), судове засідання 16.05.2022 проведено без участі представників сторін за наявними у справі доказами з прийняттям скороченого рішення суду про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" звернулося з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростень-Постач" про стягнення 27 000,00грн попередньої оплати.

В обґрунтування підстав поданого позову позивач посилається на невиконання відповідачем свого зобов`язання по поставці попередньо оплаченого товару - пересувної гідравлічної рампи "JOST" у кількості 1 шт. та послуги з її перевезення з м. Миколаєва до м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області у строки та місці, визначених сторонами.

Правові підстави позову: ст. 530, 626, п. 2 ст. 693 ЦК України.

29.03.2022 позивач у заяві від 29.03.2022 за №29/03/22-1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 49).

Відповідач відзиву на позов не подав. Правом участі в судовому процесі не скористався.

Справу розглянуто за наявними матеріалами справи на підставі ч.9 ст. 165 та ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

30.09.2021 року відповідач ТОВ "Коростень Постач" (як постачальник) виставив до оплати позивачу ТОВ "Тім-Метиз" рахунок №126/09 на 2 (два) найменування на суму 54 000,00грн, а саме:

1)товари (роботи, послуги): пересувна гідравлічна рампа "JOST" (довжина 12000 мм, ширина 2400 мм, регульована висота 0,6-1,5м, максимальне навантаження 6000 кг, комплект ручного приводу, форкоп); гарантія 12 міс; в кількості 1,00 шт; ціна без ПДВ - 41 000, 00 грн; сума без ПДВ 41 000, 00 грн;

2) послуги з вантажних перевезень м. Миколаїв, Миколаївської області - м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області (дата доставки 01.10.2021 року); в кількості 1,00; ціна без ПДВ - 4 000, 00 грн; сума без ПДВ - 4 000, 00 грн, всього на суму 45 000, 00 грн, сума без ПДВ 9 000, 00 грн, всього із ПДВ - 54 000, 00 грн.

Позивач згідно платіжного доручення №10801 від 30.09.2021 здійснив частково попередню оплату на суму 27000,00грн в призначенні платежу якого вказав "пересувна гідравлічна рампа, послуги з вантаж перевезень по рах. 126/09 від 30/09/21 у сумі 22 500,00грн, ПДВ 20% 4 500, 00 грн" (а.с. 11).

08.10.2021 за вих. №0810/21 позивач надіслав відповідачу вимогу в якій просив повернути передоплату в сумі 27000,00грн (а.с. 21).

15.12.2021 за вих. №414 позивач повторно надіслав відповідачу претензію з вимогою про повернення попередньої оплати на суму 27 000, 00 грн.

Відповідач залишив без задоволення вимогу про повернення попередньої оплати на суму 27000,00грн, що зумовило позивача звернувся до суду про примусове стягнення з відповідача попередньої оплати за правилом ч. 2 ст. 693 ЦК України в розмірі 27000,00 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч.7 ст. 265 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст. 205 ЦК України).

На підтвердження вчинення правочину сторонами щодо продажу товару є рахунок на оплату №126/09 від 30.09.2021 на суму 54 000, 00 грн, в якому погоджено предмет, ціну та строк доставки товару - 01.10.2021.

Укладений між сторонами правочин від 30.09.2021 за своєю правовою природою є змішаним договором, - договором поставки, що регулюється параграфом 3 підрозділу 1 розділу ІІІ ЦК України та договором надання послуг, що регулюється главою 64 розділу ІІІ ЦК України.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 ГК України).

Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору постачальник приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від постачальника її передачі.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 265 ГК України).

Порядок та строки оплати товару у відносинах поставки врегульовують загальні норми ст.ст. 692 та 693 ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 ЦК України).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19 аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Позовна вимога покупця про стягнення з постачальника коштів в сумі 27 000, 00грн, сплачених в якості попередньої оплати, заявлена на підставі ч.2 ст. 693 ЦК України, оскільки строк поставки товару, з урахуванням його доставки, визначеного у пункті 2 рахунку на оплату №126/09 від 30.09.2021, закінчився 01.10.2021.

Учасник господарських відносин, що порушив майнові права іншого суб`єкта, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи пред`явлення ним претензії чи звернення до суду (ст. 222 ГК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку з фактичним закінченням строку поставки позивачу та яку останній зажадав повернути на суму 27000,00грн на підставі частини другої статті 693 ЦК України, а тому припинилося зобов`язання з поставки товару.

На підставі ст. 74 ГПК України позов доведено та не спростовано іншою стороною спору.

Щодо розподілу судового збору

Згідно із статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2481, 00 грн.

Відповідно ст. 129 ГПК України судовий збір за наслідками вирішення спору покладається на відповідача в повному розмірі.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростень-Постач" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Шевченка, 27/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, буд. 60, прим. 41, , ІПН 19, р/р НОМЕР_1 в КФ КБ "Приватбанк", МФО 305299):

- 27 000,00грн попередньої оплати;

- 2481,00грн судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.05.22

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу , 2 - позивачу (рек.) на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 3- відповідачу (рек. з пов. ) на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 та