ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2022 Справа № 914/2411/21

За позовом: Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства Леванда, м. Львів,

про стягнення 721'703,50 грн безпідставно збережених коштів,

Суддя Яворський Б.І.,

при секретарі Муравець О.

Представники сторін:

від позивача: Бірюков Ю.І.,

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу - програмно-апаратного комплексу Акорд.

Суть спору. На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівської міської ради до Приватного підприємства Леванда про стягнення 721'703,50 грн безпідставно збережених коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ухвалою ЛМР від 10.07.2008 № 2039 ПП «Джура-Експрес» було погоджено місце розташування земельних ділянок на вул. Повітряній, 1 площею 0,3618 га та 0,2489 га, надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для реконструкції існуючих будівель під розміщення адміністративно-торгових і складських будівель та їх обслуговування за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для передачі в оренду. Далі ухвалою ЛМР від 03.03.2017 № 1642 вилучено за згодою з користування ВАТ «Львівська товарно-сировинна фірма «Львівресурси» земельну ділянку загальною площею 0,6107 га на вул. Повітряній, 1; затверджено ПП Джура-Експрес проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано земельні ділянки на вул. Повітряній, 1: земельну ділянку площею 0,3618 га (кадастровий номер :06:019:0018) в оренду терміном на 10 років, земельну ділянку площею 0,2489 га (кадастровий номер :06:019:0019) в оренду терміном на 5 років. Даною ухвалою також зобов`язано ПП Джура-Експрес у тримісячний термін укласти з ЛМР договори оренди землі, однак підприємство договори оренди землі не уклало. На даний момент земельними ділянками площею 0,3618 га (кадастровий номер :06:019:0018) та 0,2489 га (кадастровий номер :06:019:0019) користується ПП «Леванда», адже згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ПП «Леванда» з 28.09.2019 зареєстровано нерухоме майно будівлі, які знаходяться на земельних ділянках площею 0,3618 га кадастровий номер :06:019:0018 та площею 0,2489 га кадастровий номер :06:019:0019 на вул.Повітряній,1 у м.Львові. Відповідач використовує дані земельні ділянки за відсутності рішення ЛМР про передачу їх у власність чи користування та не сплачує коштів за таке користування. Тому позивач просить стягнути з відповідача 721'703,50 грн. безпідставно збережених коштів. Розрахунок проведений на підставі Витягів із технічної документації про НГО земельної ділянки.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 09 серпня 2021 року справу № 914/2411/21 передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою суду від 13.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, суд встановив строк для реалізації сторонами своїх процесуальних прав.

Підготовчі засідання 09.09.2021 та 30.09.2021 відкладалися через неявку відповідача.

20.10.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що саме по собі звернення ПП «Джура-Експрес» до ЛМР про оформлення права землекористування на земельні ділянки площею 0,3618 га та 0,2489 га ще не свідчить, що позивач фактично користується такою площею; акт обстеження, на який покликається позивач, складений без участі директора ПП «Леванда»; лише після державної реєстрації права власності земельна ділянка набуває статусу об`єкта, щодо якого можуть виникнути будь-які цивільні права, а за ЛМР право власності на зазначені земельні ділянки не зареєстровано і позивач не довів наявну можливість реалізації права власності на ці ділянки з 28.09.2019 по 01.08.2021; загальна площа земельних ділянок складає 6107 кв.м., а площа всього нерухомого майна, належного відповідачу 2055,4 кв.м.

Протокольною ухвалою від 21.10.2021 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву до 11.11.2021.

11.11.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 02.12.2021. Подальший рух справи відображено у відповідних ухвалах. У судових засіданнях 29.12.2021 та 10.02.2022 оголошувалися перерви.

У судове засідання 21.04.2022 представник відповідача не з`явився, хоча повідомлявся про дату і час судового засідання, суд відклав розгляд справи на 03.05.2022, явка у судове засідання обов`язковою не визнавалася.

Враховуючи, що судові засідання неодноразово відкладалися через неявку учасників процесу, а також беручи до уваги те, що позиція відповідача відображена у поданих ним до суду документах по суті справи та висловлювалася під час його виступу із вступним словом у судовому засіданні 10.02.2022 і участь сторін обов`язковою у судовому засіданні 05.05.2022 не визнавалася, суд продовжив розгляд справи за відсутності відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

У судовому засіданні 05.05.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Ухвалою ЛМР від 10.07.2008 №2039 ПП «Джура-Експрес» було погоджено місце розташування земельних ділянок та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул.Повітряній, 1 у м.Львові для реконструкції існуючих будівель під розміщення адміністративно-торгових і складських будівель та їх обслуговування за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі комерції: земельну ділянку площею 0,3618 га в оренду терміном на 10 років, земельну ділянку площею 0,2489 га в оренду терміном на 5 років у межах червоних ліній з обмеженнями без права капітального будівництва.

Згідно Свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю від 28.12.2006 ПП «Джура-експрес» належить на праві власності нежитлова будівля (майстерня) площею 529,7 кв.м., яка розташована на вул.Повітряній, 1 у м.Львові.

Згідно Свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю від 28.12.2006 ПП «Джура-експрес» належить на праві власності нежитлова будівля (гараж) площею 153,1 кв.м., яка розташована на вул.Повітряній, 1 у м.Львові.

Згідно Свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю від 07.12.2007 ПП «Джура-експрес» належить на праві власності нежитлова будівля (гараж) площею 419,7 кв.м., яка розташована на вул.Повітряній, 1 у м.Львові.

Згідно Свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю від 07.12.2007 ПП «Джура-експрес» належить на праві власності нежитлова будівля (склад) площею 657,7 кв.м., яка розташована на вул.Повітряній, 1 у м.Львові.

Згідно Свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю від 07.12.2007 ПП «Джура-експрес» належить на праві власності нежитлова будівля (прохідна) площею 34,4 кв.м., яка розташована на вул.Повітряній, 1 у м.Львові.

Згідно Свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю від 23.03.2010 ПП «Джура-експрес» належить на праві власності нежитлова будівля (адміністративний корпус) площею 413,9 кв.м., яка розташована на вул.Повітряній, 1 у м.Львові.

У січні 2014 ПП «Джура-Експрес» зверталося до директора КП «Картограф» із заявою про виготовлення проекту відведення на земельну ділянку для реконструкції і обслуговування існуючих будівель під адміністративно-торгові і складські будівлі за адресою: м.Львів, вул.Повітряна,1.

У матеріалах справи знаходяться виготовлені КП «Картограф» для ПП «Джура-експрес» кадастрові плани земельних ділянок площею 0,2489 га та 0,3618 га. На кадастрових планах позначені будівлі та містяться відмітки про погодження кадастрових планів начальником відділу Держземагенства у м.Львові.

Ухвалою ЛМР від 03.03.2017 №1642 вилучено за згодою з користування ВАТ Львівська товарно-сировинна фірма Львівресурси земельну ділянку загальною площею 0,6107 га на вул. Повітряній, 1 у м.Львові, затверджено ПП Джура-Експрес проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано земельні ділянки на вул.Повітряній, 1 для реконструкції існуючих будівель під розміщення адміністративно-торгових і складських будівель та їх обслуговування за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення: земельну ділянку площею 0,3618 га (кадастровий номер :06:019:0018) в оренду терміном на 10 років, а земельну ділянку площею 0,2489 га (кадастровий номер :06:019:0019) у межах червоних ліній з обмеженням без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень, в оренду терміном на 5 років; зобов`язано ПАТ Джура-Експрес у тримісячний термін укласти з Львівською міською радою договори оренди землі, встановивши річну орендну плату за землю у розмірі 6 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, та зареєструвати їх у встановленому порядку.

В Акті обстеження від 07.05.2020 року №16, складеному працівниками відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування ЛМР, зазначено, що за результатами проведеного обстеження земельних ділянок на вул. Повітряній, 1 у м. Львові, встановлено, що земельні ділянки площею 0,3618 га (кадастровий номер :06:019:0018) та площею 0,2489 га (кадастровий номер :06:019:0019) на вул. Повітряній, 1 у м. Львові повністю зайняті будівлями та спорудами ПП «Леванда» та фактично використовуються даним підприємством за відсутності відповідних рішень ЛМР про передачу їх у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо таких земельних ділянок.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (дата формування довідок 22.07.2021 та 24.09.2021) за ПП «Леванда» зареєстровані: нежитлова будівля - гараж літ. «Ж- 1» загальною площею 153,1 кв.м. (№ ОНМ 101), нежитлова будівля літ. «Г-1» загальною площею 529,7 кв.м. (№ ОНМ 101), нежитлова будівля літ «А-2» - адміністративний корпус загальною площею 413,9 кв.м. (№ ОНМ 101), нежитлова будівля літ. «Д-1» - гараж загальною площею 419,7 кв.м. (№ ОНМ 01), нежитлова будівля літ. «В-1» - прохідна загальною площею 34,4 кв.м. (№ ОНМ 01), нежитлова будівля літ. «Б-1» - склад загальною площею 657,7 кв.м. (№ ОНМ 01), право власності на які було набуте ПП «Леванда» 28.09.2019 року на підставі розподільчого балансу ПП «ВТО» шляхом виділу у ПП «Леванда» станом на 01.08.2019, серія та номер р.№ 855.

Згідно Витягу із технічної документації про НГО земельної ділянки площею 0,2489 га, кадастровий номер :06:019:0019, що знаходиться на вул.Повітряній, 1 у м.Львові (дата формування витягу 24.06.2021) нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 2'661'910,83 грн.

Згідно Витягу із технічної документації про НГО земельної ділянки площею 0,3618 га, кадастровий номер :06:019:0018, що знаходиться на вул.Повітряній, 1 у м.Львові (дата формування витягу 24.06.2021) нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 3'869'342,46 грн.

ОЦІНКА СУДУ.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч.2 ст.74 ГПК України).

Приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Приписами частини ч. 1 ст. 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюючи владні управлінські функції при прийнятті рішень щодо земель державної та комунальної власності мають діяти виключно у порядок та спосіб визначений законом.

Згідно статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення відповідних правовідносин), у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.84 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення відповідних правовідносин), у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів автономної Республіки Крим, обласних Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації, центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, відповідно до закону.

Частина 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення відповідних правовідносин) передбачає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст.206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (пп. 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України). Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.72, 14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Таким чином, в залежності від правових підстав передання прав землекористування ділянками законодавець вживає поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності».

Відповідно до ст.ст. 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 9 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків (ч.2 ст. 152 ЗК України).

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20 відзначила, що якщо землекористувач сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, використовує її без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначені правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, а також підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20.

У даному випадку судом встановлено, що відповідач без оформлення права користування чи права власності фактично використовує земельні ділянки та не сплачує за таке користування, тобто, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування земельними ділянками.

Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що ділянки не є сформованими, а за позивачем не зареєстровано право власності на них, адже у силу наведених вище положень ЗК України, земельні ділянки є комунальною власністю і розпорядження ними здійснює ЛМР, окремо реєструвати право власності за ЛРМ на ці ділянки не потрібно. Дані земельні ділянки є сформованими, їх межі чітко визначені, адже їм присвоєні кадастрові номери. На зазначених ділянках знаходяться будівлі, право власності на які зареєстровано за відповідачем. Такі ділянки виділялися та формувалися власне для розміщення відповідних будівель, тому твердження відповідача про те, що він використовує меншу площу суд не бере до уваги.

Розрахунок безпідставно збережених коштів правомірно проведено на підставі витягів про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок, адже НГО земельних ділянок у м.Львові протягом періоду, за який проводиться нарахування (2019-2021) не змінювалася середня (базова) вартість 1 кв.м. земель міста визначена ухвалою ЛМР №631 від 30.06.2016 423,10 грн., а ставка орендної плати ухвалою ЛМР №1995 від 25.05.2017 6%.

Щодо інших аргументів учасників провадження, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, оскільки не спростовують наведених висновків суду, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Сєрявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням №436 від 23.07.2021 на суму 10'826,00 грн. Однак, враховуючи ціну позову 721'703,50 грн., судовий збір повинен становити 10'825,55 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то судовий збір покладається на відповідача. Відтак, суд стягує з ПП «Леванда» на користь ЛМР 10'825,55 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Відтак, питання повернення зайво сплаченої суми судового збору може бути вирішене за клопотанням позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 73, 74, 76-80, 86, 123, 129, 222, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Леванда» (79025, м.Львів, вул.Повітряна,1, ) на користь Львівської міської ради (79006, м.Львів, пл.Ринок,1, ) 721'703,50 грн. безпідставно збережених коштів та 10'825,55 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.05.2022.

Суддя Яворський Б.І.