ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

10.05.2022 м.Дніпро Справа № 803/12/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

учасники справи явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз у складі третейського судді Борисевич М.О. від 13.10.2020 у справі №137/2020

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк, м. Київ

до відповідача-1: Приватного підприємства Д.І.М., с. Михайлівка, Миколаївський район, Миколаївська область

до відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Миколаїв, Миколаївська область

про стягнення 109 271, 12 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз із позовом про солідарне стягнення з Приватного підприємства Д.І.М. та ОСОБА_1 на свою користь 108 727,48 грн заборгованості за тілом кредиту, 543,64 грн заборгованості за процентами (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 25.08.2020).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 13.10.2020 у справі №137/2020 позов задоволено; стягнуто солідарно з Приватного підприємства Д.І.М. та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" заборгованість за договором № б/н від 13.12.2019 в розмірі 109 271, 12 грн (108 727,48 грн заборгованості за кредитом, 543,64 грн заборгованості за процентами за користування кредитом) та третейський збір за подання позовної заяви в розмірі 4 000,00 грн.

У березні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк звернулося до Дніпровського апеляційного суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 13.10.2020 у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до приватного підприємства Д.І.М., ОСОБА_1 про солідарне стягнення 109 271,12 грн заборгованості та 1 135,00 грн судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.04.2021 в задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №803/12/21 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк задоволено частково; ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13.04.2021 скасовано; провадження у справі за заявою Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 13.10.2020 у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до Приватного підприємства Д.І.М., ОСОБА_1 про стягнення 109 271, 12 грн заборгованості закрито; повідомлено Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк про віднесення розгляду справи за його заявою до юрисдикції господарських судів; роз`яснено Акціонерному товариству Комерційному банку ПриватБанк право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутись до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

25.11.2021 на адресу Верховного Суду надійшла заява Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про направлення цієї справи за встановленою юрисдикцією до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09.12.2021 заяву Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено; справу № 803/12/21 за заявою Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 13.10.2020 у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до Приватного підприємства Д.І.М., ОСОБА_1 про стягнення 109 271, 12 грн передано на розгляд до Центрального апеляційного господарського суду як до суду першої інстанції.

28.12.2021 справа №803/12/21 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду та відповідно до протоколу автоматизованого її розподілу від 10.01.2022 передана на розгляд судді Орєшкіної Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022 справу №803/12/21 прийнято до свого провадження; призначено розгляд заяви Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз у складі третейського судді Борисевич М.О. від 13.10.2020 у справі №137/2020 у судове засідання на 15.02.2022.

19.01.2022 та 02.02.2022 від представника Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк Сеннова Олега Анатолійовича до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка ухвалою суду від 03.02.2022 задоволена, судове засідання у справі, призначене на 15.02.2022, визначено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк Сеннова Олега Анатолійовича з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

15.02.2022 у зв`язку з відпусткою головуючого судді Орєшкіної Е.В. розгляд справи у судовому засіданні не відбувся, про що складено інформаційну довідку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 розгляд заяви Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз у складі третейського судді Борисевич М.О. від 13.10.2020 у справі №137/2020 призначений в судове заідання з викликом сторін на 22.03.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Верховною Радою України 15.03.2022 Законом №2119-ІХ, з 26.03.2022 ще на 30 діб.

У зв`язку з наведеним, розгляд справи 22.03.2022 не відбувся.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.2 ст.12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2022 розгляд заяви Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз у складі третейського судді Борисевич М.О. від 13.10.2020 у справі №137/2020 призначений в судове заідання з викликом сторін на 10.05.2022.

12.04.2022 від представника Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк Сеннова Олега Анатолійовича надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеного на 10.05.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка ухвалою суду 15.04.2022 задоволена, судове засідання у справі, призначене на 10.05.2022, вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк Сеннова Олега Анатолійовича з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

У судове засідання, яке відбулося 10.05.2022, представник Приватного підприємства Д.І.М. не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви відповідач-1 повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною у заяві, яка співпадає з місцем державної реєстрації Приватного підприємства Д.І.М.; ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною у поданій заяві.

У судовому засіданні 10.05.2022 було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк Сенновим О.А. за допомогою програми EasyCon, про що складено акт від 10.05.2022.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно частини першої статті 354 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

При розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду за клопотанням однієї із сторін господарський суд витребовує справу з постійно діючого третейського суду, в якому вона зберігається. Справа має бути направлена до господарського суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому разі строк розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду продовжується до тридцяти днів з дня її надходження до суду (частина 2 статті 354 Господарського процесуального кодексу України).

03.02.2022 до Центрального апеляційного господарського суду від Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" надійшла справа №137/2020 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до Приватного підприємства Д.І.М., ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Дослідивши заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, матеріали третейської справи №137/2020 Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк, Центральний апеляційний господарський суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з частиною третьою статті 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

За приписами статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви (частина перша статті 56 Закону України "Про третейські суди").

Частиною шостою статті 56 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо: 1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом; 2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, аналіз наведених вище приписів дає підстави для висновку, що з`ясування відсутності або наявності підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду здійснюється господарським судом, зокрема і на підставі третейської угоди, обов`язок подання якої одночасно із вказаною заявою передбачений пунктом 2 частини 4 статті 353 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України, статті 56 Закону України "Про третейські суди".

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

У пункті 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Відповідно до частин 1, 4 - 6 статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Оригінал третейської угоди або належним чином завірена її копія додається до заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду (пункт 2 частини 4 статті 353 Господарського процесуального кодексу України).

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" посилається на те, що третейське застереження міститься у пункті 1.1.7.29 "Умов та правил надання банківських послуг"; третейське застереження не визнано недійсним; склад третейського суду відповідає вимогам закону; рішення третейського суду не містить способів захисту прав і охоронюваних законом інтересів, не передбачених законом; питання про права та обов`язки третіх осіб третейським судом не вирішувалося.

Між тим, матеріали справи та третейської справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач (Приватне підприємство «Д.І.М.») та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про відкриття рахунку та анкету про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, в якій міститься про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку, а також того, що вказаний документ взагалі містив умови, зокрема, й щодо третейського застереження.

Роздруківка із сайту Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" не може бути належним доказом такого ознайомлення відповідача, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила надання банківських послуг, що підтверджено й в постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 у справі №6-16цс15 та постановах Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №704/1023/16-ц, від 02.10.2019 у справі №322/1220/16 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

Апеляційний господарський суд вважає, що у даному випадку також неможливо застосувати до спірних правовідносин правила частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово ним змінювалися, тобто, позивач міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг у будь-якій редакції, яка найбільш сприятлива для задоволення позову.

У такий спосіб та за відсутності підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг (наявність), останні не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до правовідносин між сторонами, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

В матеріалах справи №803/12/21 та третейської справи №137/2020 відсутнє погодження Приватного підприємства Д.І.М. зі змістом витягу з Умов та правил надання банківських послуг, який міститься у матеріалах цієї справи та третейської справи, не міститься підпису представника Приватного підприємства Д.І.М., тому його не можна розцінювати як частину договору про відкриття поточного рахунку, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви, а відтак відсутні підстави стверджувати, що сторони погодили у письмовому вигляді третейське застереження в порядку, передбаченому Законом України "Про третейські суди", що, за змістом частини першої статті 5 Закону України "Про третейські суди", є обов`язковою умовою для передачі на розгляд третейського суду спору, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин.

Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та постановах Верховного Суду від 13.07.2021 у справі №876/33/21, від 02.02.2022 у справі № 876/69/21.

За таких обставин Центральний апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що дана справа не підвідомча третейському суду, відповідно, наявні підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду на підставі пункту 2 частини шостої статті 56 Закону України "Про третейські суди" та пункту 2 частини першої статті 355 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №876/68/19.

Враховуючи наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, що передбачені статтею 355 Господарського процесуального кодексу України, частиною 6 статті 56 Закону України "Про третейські суди", Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" від 13.10.2020 у справі №137/2020.

Керуючись статтями 253, 352, 354, 355, 356 Господарського процесуального кодексу, Центральний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" від 13.10.2020 у справі №137/2020 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до Приватного підприємства Д.І.М., ОСОБА_1 про стягнення 109 271,12 грн заборгованості відмовити.

Витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" 13.10.2020 у справі №137/2020 покласти на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 11.05.2022.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна