ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"11" травня 2022 р. м. Київ Справа №911/645/22

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АББАКОР ТРЕЙД» (02100, м. Київ, вул. Бажова, 9)

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд.16)

про стягнення 153466,34 грн

встановив:

У квітні 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «АББАКОР ТРЕЙД (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі відповідач) про стягнення 153466,34 грн заборгованості за договором поставки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем як постачальником та відповідачем як покупцем укладено договір поставки зернових культур №33-21-01 від 08.02.2021. Додатковими угодами №1, №2, №3, №4, №5, №6 до вказаного договору поставки сторони узгодили обсяг поставки продукції та ціну. Позивач належним чином виконував договір поставки і поставив відповідачу протягом лютого-травня 2021 продукцію на загальну суму 9992061,67 грн. Відповідач здійснив позивачу оплати за договором поставки на загальну суму 9844999,99 грн, і таким чином основна заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки становить 147061,68 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем вартості поставленої продукції за договором поставки позивач просить суд стягнути з відповідача 147061,68 грн основного боргу, а також 6404,66 грн 3% річних, а всього разом 153466,34 грн. Заявлений ним позов позивач просить суд розглянути у загальному провадженні.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до позовної заяви.

Суд зазначає, що дотримання цих вимог пов`язане, серед іншого, з виконанням завдання господарського судочинства.

У поданій позовній заяві позивач просить суд справу розглянути за правилами загального провадження. Правового обґрунтування розгляду справи за правилами загального провадження позивач не навів. При цьому, відповідно до ч.3 ст.12 Господарського процесуального кодексу України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. За змістом ч.5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, належать до категорії малозначних справ, що розглядаються у спрощеному провадженні.

Отже, беручи до уваги, що ціна позову у поданій позивачем позовній заяві (153466,34 грн) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є підстави для висновку про те, що такий спір належить до категорії малозначних справ, що підлягає розгляду у спрощеному провадженні.

При цьому, у пунктах 3, 5 та 8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити в тому числі: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви. Відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З позовної заяви вбачається, що поставка продукції позивачем відповідачу здійснювалась частинами (партіями), а саме відповідно до позовної заяви продукція поставлена кількома партіями протягом лютого-травня 2021, про що позивачем до позовної заяви додані відповідні видаткові та товаро-транспортні накладі .

В обґрунтування розрахунку суми основного боргу позивачем в позовній заяві наведена таблиця (стор. 4-7 позовної заяви) із зазначенням:

- суми поставленої продукції по кожній поставці (партії),

- накладних, якими підтверджується поставка кожної партії

- належної дати оплати кожної відповідної партії,

- суми оплати, що надійшла від відповідача, з вказівкою платіжного доручення.

З наведеного розрахунку (таблиці) вбачається, що розмір основного боргу відповідача у спірному періоді постійно змінювався (по мірі здійснення позивачем поставок та по мірі здійснення відповідачем платежів за договором поставки), однак позивачем в розрахунку не відображено зміну розміру заборгованості відповідача на відповідну дату. Для відображення зміни розміру заборгованості відповідача на відповідну дату сам же позивач в розрахунку позовної заяви (таблиці на стор. 4-7 позовної заяви) створив окрему колонку «різниця (сума боргу)», однак позивач її чомусь не заповнив. Тобто позивач не визначив розмір основного боргу відповідача на відповідні дати та не відобразив цей розрахунок в позовній заяві.

При цьому, визначення розміру основного боргу відповідача на відповідні дати у спірному періоді (по мірі здійснення позивачем поставок та здійснення відповідачем платежів за договором поставки) є обставиною, що має суттєве значення для розгляду спору, оскільки позивачем в позовній заяві заявлені також вимоги про стягнення 3% річних, які, в свою чергу, розраховані від суми основного боргу відповідача по мірі її зміни (розрахунок 3% річних наведений позивачем в таблиці на стор. 9 позовної заяви).

Отже, позивачу необхідно підрахувати та в позовній заяві відобразити розрахунок розміру основного боргу відповідача на відповідні дати у спірному періоді (по мірі здійснення позивачем поставок та здійснення відповідачем платежів за договором поставки). Цей розрахунок позивач може відобразити шляхом заповнення відповідними даними про розмір основного боргу колонки «різниця (сума боргу)» таблиці на стор. 4-7 позовної заяви, яку позивач не заповнив, або надати окремий розрахунок.

Крім того, у позовній заяві позивач посилається на те, що ціна та обсяг продукції, що поставлялась за договором поставки позивачем відповідачу, узгоджувалась сторонами в додаткових угодах до договору поставки, і позивачем належним чином виконувались умови договору поставки.

Так, додатковою угодою №1 від 08.02.2021 сторони узгодили обсяг поставки - 200 тон та ціну 7900 грн. з ПДВ за тону, додатковою угодою №2 від 23.02.2021 сторони узгодили обсяг поставки 300 тон та ціну 7900 грн з ПДВ за тону, додатковою угодою №3 від 10.03.2021 сторони узгодили обсяг поставки - 400 тон та ціну 7700 грн. з ПДВ за тону, додатковими угодами №4, №5 та №6 сторони також узгодили відповідний обсяг поставки та ціну за тону з ПДВ.

Отже, відповідно до додаткових угод, обсяг поставки та ціна партій товару були різними (неоднаковими).

Із відомостей, наведених позивачем в позовній заяві, та доданих до позовної заяви накладних вбачається, що позивач почав поставки відповідачу з лютого 2021 і в лютому 2021 поставив кукурудзу: 72,76 т (вид.накладна №27 від 18.02.2021), 53,5 т (вид.накладна №28 від 19.02.2021), 74,44 т (вид.накладна №30 від 20.02.2021), 34,78 т (вид.накладна №32 від 23.02.2021) та 104,62 т (вид.накладна №40 від 27.02.2021), всього таким чином в лютому 2021 було поставлено 340,1 т (72,76+53,5+74,44+34,78+104,62) за ціною 6583,33 грн без ПДВ.

Тобто, вбачається, що відповідно до додаткових угод №1 та №2 було обумовлено поставку кукурудзи позивачем відповідачу в загальному обсязі 500 т (200 т + 300 т), а відповідно до наданих позивачем накладних ним у лютому 2021 було поставлено 340,1 т.

Наступна поставка, відповідно до відомостей, наведених позивачем в позовній заяві, та доданих до позовної заяви накладних, здійснювалась позивачем вже в березні 2021 в кількості 103,66 т. (зг.вид.накладної №30 від 11.03.2021). При цьому в накладній від 11.03.2021 наведена вже інша (більша) ціна за тону 6754,39 грн без ПДВ, ніж та ціна, за якою здійснювались попередні поставки. В подальшому, відповідно до відомостей, наведених позивачем в позовній заяві, позивач продовжував здійснювати поставки, при цьому в доданих до позовної заяви видаткових накладних вказувалась різна (неоднакова) ціна за тону без ПДВ.

Водночас, додані позивачем до позовної заяви накладні про передачу (поставку) продукції (партій), де вказана в тому числі ціна за тону без ПДВ, містять посилання лише на договір поставки (без прив`язки до додаткової угоди з актуальною ціною відповідної партії), а сам позивач в позовній заяві також не зазначає відомостей про те, за якою ціною без ПДВ (на підставі якої додаткової угоди до договору поставки) поставлялась позивачем відповідачу та чи інша конкретна партія товару. Позивач в позовній заяві обмежився лише зазначенням того, що позивачем належним чином виконувались умови договору поставки, та перерахуванням додаткових угод. Отже, в даному викладі обставин позивачем не вказано, чи наступні поставки (з березня 2021) були здійснені позивачем на підставі додаткових угод №1 та №2 (у межах невибраного обсягу та за старою ціною, узгодженою в них) чи вони здійснювали вже на підставі додаткової угоди №3 та наступних додаткових угод (за новою ціною, погодженою в них).

У зв`язку з цим, позивачу необхідно викласти в позові відомості про додаткову угоду (актуальну ціну за тону), на підставі якої була поставлена позивачем відповідачу кожна із партій товару, про які зазначає позивач в позовній заяві. Ці відомості позивач може відобразити шляхом створення додаткової колонки «додаткова угода» в таблиці на стор. 4-7 позовної заяви та наведення в цій колонці відомостей про додаткову угоду щодо кожної поставленої партії, або надати виклад таких відомостей окремо.

Також, відповідно до ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач в позовній заяві вказав місцезнаходження відповідача (м. Бровари, вул. Гагаріна, 16), а також вказав фактичною адресою відповідача м. Київ, вул. Фізкультури, 30В, офіс 600, та надав докази направлення копії позовної заяви відповідачу на адресу м. Київ, вул. Фізкультури, 30В, офіс 600.

В той же час, відповідно до публічно доступного сайту відповідача ukrspirt.com, розділ контакти, на теперішній час фактичною адресою відповідача є: 01033, м. Київ, вул. Антоновича 33В, БЦ Максим, юридичною адресою є: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16.

Доказів того, що на момент звернення позивача із цим позовом фактичною адресою відповідача є адреса м. Київ, вул. Фізкультури, 30В, офіс 600, куди позивач відправив копію позовної заяви, немає, натомість вбачається наявність у відповідача іншої фактичної адреси, ніж та, що вказана позивачем в позовній заяві.

Отже, позивачем не надано документів, які підтверджують відправлення на адресу відповідача копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Таким чином, позивачу необхідно відправити копію позовної заяви і додані до неї документи на дійсну адресу відповідача та надати суду підтверджуючі документи.

Наведене є недоліками позовної заяви, що підлягають усуненню.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, усунення позивачем недоліків позовної заяви повинне бути здійснене з урахуванням положень п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості надсилання учасникам справи позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Також суд роз`яснює, що відповідно до ч.3 ст.2 та ст.14 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.2, 162, 164, 172, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

3.1. письмових уточнень до позовної заяви з зазначенням обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються, а саме:

- зазначенням розрахунку розміру основного боргу відповідача на відповідні дати у спірному періоді (по мірі здійснення позивачем поставок та здійснення відповідачем платежів за договором поставки). Цей розрахунок позивач може відобразити шляхом заповнення відповідними даними про суму боргу колонки «різниця (сума боргу)» таблиці на стор. 4-7 позовної заяви, яка не заповнена, або надати окремий розрахунок.

3.2. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням обставин справи, а саме:

- зазначенням відомостей про додаткову угоду, на підставі якої була поставлена позивачем відповідачу кожна із партій товару, про які зазначає позивач в позовній заяві. Ці відомості позивач може відобразити шляхом створення додаткової колонки «додаткова угода» в таблиці на стор. 4-7 позовної заяви та заповнення відомостей про додаткову угоду щодо кожної партії і надання таким чином суду вказаної таблиці в уточненій редакції, або надати виклад таких обставин окремо.

3.3. доказів направлення позовної заяви з доданими документами відповідачу.

4. Подати суду докази направлення відповідачу документів, складених на усунення недоліків позовної заяви за цією ухвалою Господарського суду Київської області від 11.05.2022 №911/645/22.

5. Попередити позивача про те, що згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 11.05.2022 та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.О. Третьякова