ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.04.2022 Справа № 914/2630/20
За клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Діжле Україна», м.Миколаїв Львівської області
про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат
у справі №914/2630/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Діжле Україна», м.Миколаїв Львівської області
до відповідача: Управління житлово-комунального господарства та енергозбереження Бориславської міської ради, м.Борислав Львівської області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фізичної особи-підприємця Пшемінської Юлії Степанівни, м.Львів
про стягнення заборгованості у розмірі 303314,09 грн.
Суддя Кітаєва С.Б.
При секретарі Зарицькій О.Р.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
від третьої особи: не з`явилася;
На розгляді Господарського суду Львівської області знаходилась справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діжле Україна» до відповідача, Управління житлово-комунального господарства та енергозбереження Бориславської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фізичної особи-підприємця Пшемінської Юлії Степанівни, про стягнення заборгованості у розмірі 303314,09 грн.
23.03.2022 року судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю. Призначено судове засідання щодо вирішення питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) на 06.04.2022 та запропоновано позивачу, в строк до 28.03.2022 включно, подати суду докази на підтвердження судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), у зв`язку з розглядом справі №914/2630/20, з доказами скерування їх копій відповідачу
30.03.2022, за вх.№6990/22, на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання з додатками від 25.03.2022 про долучення доказів, які підтверджують витрати на правову (професійну правничу) допомогу, заявлених до відшкодування Корпорацією в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України у справі №914/2630/20 (надіслано до суду згідно поштового штемпеля 28.03.2022).
Позивач явки представника в судове засідання 06.04.2022 не забезпечив.
Відповідач явки представника в судове засідання 06.04.2022 не забезпечив.
Третя особа явки представника в судове засідання 06.04.2022 не забезпечила.
Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Позиція відповідача.
Пояснень та/або заперечень по суті клопотання суду не подано.
Позиція третьої особи.
Пояснень по суті клопотання суду не подано.
Оцінка суду.
Розглянувши клопотання ТзОВ «Діжле Україна» про ухвалення додаткового рішення, дослідивши подані заявником докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до положень частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частин першої та третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та проведенням експертизи.
Згідно частини першої статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Зі змісту частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розглядаючи клопотання сторін, суд враховує положення ч. ч. 1-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як передбачено ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Як вказує Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Так, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У матеріалах справи знаходиться договір від 22.08.2019 про надання правової допомоги №б/н укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діжле Україна» та Адвокатського об`єднання «Західна правова група».
Відповідно до п. 1.1. Договору, клієнт доручає та оплачує, а АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ бере на себе зобов`язання, через своїх учасників, (перелік яких визначений у пункті 1.2. Договору), кожен з яких діє незалежно один від одного: надавати правову допомогу, представляти та/або захищати права та інтереси Клієнта в усіх: державних органах; органах місцевого самоврядування (включаючи виконавчі органи); в органах, уповноважених здійснювати примусове виконання судових рішень і рішень інших органів; інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування; перед фізичними особами та фізичними особами - підприємцями, в судах загальної юрисдикції будь-якої інстанції, включаючи адміністративні, господарські, а також третейські суди; здійснювати правовий супровід діяльності Клієнта, зокрема, включаючи ведення договірної роботи, надання правової інформації, надання консультацій і роз`яснень з правових питань тощо.
Відповідно до п.1.2 Договору учасниками Об`єднання, уповноваженими у відповідності з цим договором є , зокрема: адвокат Ільницький Ярослав Олегович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №000888 видане 21.02.2018 року на підставі рішення Ради адвокатів Львівської області від 22.01.2018 року №79 та адвокат Крукеницька Тетяна Миколаївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001250 видане 30.11.2018 року на підставі рішення Ради адвокатів Львівської області від 09.11.2018 року № 94.
Згідно з п. 4.1. Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №1 від 28 вересня 2020 року), за правову допомогу, представництво та/або захист прав та інтересів Клієнта, що надається/здійснюється адвокатським об`єднанням через його учасників, у відповідності із умовами даного договору, клієнт сплачує обумовлену сторонами грошову суму, а саме:
1000,00 грн. - за участь учасника адвокатського об`єднання, (перелік яких визначений у пункті 1.2. договору) в 1 судовому засіданні;
1000,00 грн. - за 1 год. послуг з надання учасниками адвокатського об`єднання, (перелік яких визначений у пункті 1.2. договору) інших видів правової (правничої) допомоги (консультації, створення процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи тощо).
Згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) від 25.03.2022 №1 такий складений про те, що Адвокатське об`єднання надало а ТзОВ «Діжле Україна» прийняло надані послуги згідно з Договором про надання правової допомоги б/н від 22.08.2019 р. щодо надання професійної правничої (правової) допомоги у справі №914/2630/20 у Господарському суді Львівської області, склад та обсяг яких відображено у таблицях::
№Предмет робіт/послугЗагальний час витрачений на виконання роботи/надання послуги (год)Вартість виконання роботи/надання послуги (грн./год.)Загальна вартість виконаних робіт/наданих послуг (грн.)
1Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості від 02.10.2020 року;2 год. 15 хв.1000,00 грн./год.2250,00 грн.
2Підготовка клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27.11.2020 року;1 год. 15 хв.1000,00 грн./год.1250,00 грн.
3Підготовка клопотання про витребування документів у Відповідача для проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27.11.2020 року;1 год.1000,00 грн./год.1000,00 грн.
4Підготовка клопотання про витребування документів у Третьої особи для проведення судової будівельно- технічної експертизи від 27.11.2020 року.30 хв.1000,00 грн./год.500,00 грн.
5Підготовка додаткових пояснень15 хв.1000,00 грн./год.250,00 грн.
6Підготовка ще одних додаткових пояснень від 11.12.2020 року30 хв.1000,00 грн./год.500,00 грн.
7Підготовка клопотання про виклик експертів для роз`яснення висновків експертизи від 16.11.2021 року;15 хв.1000,00 грн./год.250,00 грн.
Участь у судових засіданнях
№Предмет робіт/послугК-сть судових засідань (шт.)Вартість виконання роботи/надання послуги (грн./одне судове засідання)Загальна вартість виконаних робіт/наданих послуг (грн.)
1Участь адвокатів Адвокатського об`єднання «Західна правова група» у судових засіданнях 04.11.2020 року, 02.12.2020 року; 14.12.2020 року; 13.01.2021 року; 27.01.2021 року; 17.11.2021 року; 01.12.2021 року; 11.01.2022 року, 23.03.2022 року у Господарському суді Львівської області9 шт.1000,00 грн./одне судове засідання9000,00 грн.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.
Дослідивши зміст акту надання правової допомоги та матеріали справи, також можна встановити, що зазначена в них правова допомога дійсно була надана адвокатами Ільницьким Я.О. та Крукеницькою Т.М., про що свідчить наявність в матеріалах справи поданих позивачем позовної заяви, клопотань, пояснень, про надання послуг з підготовки яких зазначає заявник. Крім того, з відповідних протоколів судових засідань вбачається присутність представників позивача в судових засіданнях 04.11.2020 року, 02.12.2020 року, 14.12.2020 року, 13.01.2021 року, 27.01.2021 року, 17.11.2021 року, 01.12.2021 року, 11.01.2022 року, 23.03.2022 року у справі.
Згідно з ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем не подано до суду заяв, клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Зазначені положення кореспондуються з європейськими стандартами, зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №R (81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Керуючись статтями 123, 129, 130, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Діжле Україна» від 25.03.2021 (вх.№6990/22 від 30.03.2022) про ухвалення додаткового рішення задоволити.
3. Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України, після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено 22.04.2022.
Суддя Кітаєва С.Б.