ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2022 р. Справа №909/958/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Кравчук Н.М.

Кордюк Г. Т.

секретар судового засідання Процевич Р.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Гук Анатолія Григоровича б/н від 29.12.2021 (вх. № 01-05/48/22 від 05.01.2022)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.11.2021 (повний текст рішення виготовлено 09.12.2021, суддя Фанда О.М.)

у справі №909/958/21

за позовом: Державної екологічної інспекції Карпатського округу, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Гука Анатолія Григоровича , Івано-Франківська область, Богородчанський район, с. Старуня

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові горизонти 2020", Івано-Франківська обл., Богородчанський р-н, село Старі Богородчани

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Старобогородчанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області Івано-Франківська обл., Богородчанський р-н, село Старі Богородчани

про стягнення шкоди в сумі 349 239 грн 68 коп.

за участю представників сторін:

від позивача (в режимі відеоконференції): Голубчак Н.В. (в порядку самопредставництва);

від відповідача (в режимі відеоконференції): Гуменюк Б.С. - адвокат (ордер серія АТ №1003749 від 01.03.2022);

від третьої особи 1: Селявін В. О. -адвокат;

від третьої особи 2 (в режимі відеоконференції) : Гнидюк В.П. (в порядку самопредставництва);

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

Державна екологічна інспекція Карпатського округу (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Гука Анатолія Григоровича (далі - відповідач) про стягнення шкоди в сумі 349 239 грн 68 к.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за результатами державного нагляду (контролю), згідно акта перевірки №90 від 24.04.2020 року, схем засмічення (забруднення) земель твердими побутовими відходами прилеглих земельних ділянок поза межами полігону ТПВ в урочищі "Мочари", акта відбору проб грунтів №22-04-20 від 22 квітня 2020 року, протоколу вимірювання Показників складу та властивостей ґрунтів від 22 квітня 2020 року №22.04.2020, відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Карпатського округу за порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме забруднення та засмічення земельної ділянки було проведено розрахунок розміру шкоди за засмічення 272493,50 грн. та забруднення 76746,18 грн. шкоди. Тобто загальна сума шкоди складає 349 239 грн 68 к.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 29.11.2021 позов Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Фізичної особи - підприємця Гука Анатолія Григоровича про стягнення шкоди в сумі 349 239 грн 68 к. - задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Гука Анатолія Григоровича на користь держави - 349 239 грн 68 к. (триста сорок дев`ять тисяч двісті тридцять дев`ять гривень шістдесят вісім копійки) шкоди. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Гука Анатолія Григоровича на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу - 5 238 грн 60к. (п`ять тисяч двісті тридцять вісім гривень шістдесят копійки) судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що в результаті господарської діяльності фізичної-особи підприємця Гука Анатолія Григоровича відбулося засмічення прилеглих земельних ділянок твердими побутовими відходами, що спричинило забруднення земельних ділянок, і як наслідок, відповідач порушив природоохоронне законодавства, чим наніс шкоду навколишньому природному середовищу в сумі 349239,68 грн.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ФОП Гук Анатолій Григорович звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

У апеляційній скарзі відповідач вказав, що на момент перевірки не був користувачем земельної ділянки площею 2,0209 га з кадастровим номером :02:003:0775, на якій розташований полігон твердих побутових відходів в урочищі «Мочари», а відтак не міг бути відповідальним за стан даної ділянки, за дотримання на даній ділянці вимог природоохоронного законодавства та не допускав порушень, встановлених перевіркою. Жодних доказів, що саме відповідачем було порушено вимоги природоохоронного законодавства, позивачем не представлено.

Як вказує апелянт, суду було надано рішення Старобогородчанської сільської ради ОТГ №20 від 17.03.2020р., Договір на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів від 27.03.2020р. та Акт приймання-передачі земельної ділянки від 27.03.2020р.

Згідно із рішенням Старобогородчанської сільської ради ОТГ від 17.03.2020р. за №20 було припинено дію Договору на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів, що знаходиться в урочищі «Мочари» с. Скобичівка, який було укладено з ФОП Гук А.Г. Даним рішенням також надано дозвіл на укладення договору на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів, що знаходиться в урочищі «Мочари» с. Скобичівка зТОВ «Нові горизонти 2020».

На виконання даного рішення 27.03.2020р. між Старобогородчанською сільською радою ОТГ та ТОВ «Нові горизонти 2020» було укладено Договір на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів.

Також апелянт зазначив, що згідно Акту приймання-передачі земельної ділянки на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів від 27.03.2020р., який складений та підписаний за участі ФОП Гука А.Г., як попереднього користувача земельної ділянки, Старобогородчанська сільська рада ОТГ передала, а ТОВ «Нові горизонти 2020» прийняло в тимчасове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Скобичівка на території Старобогородчанської сільської ради ОТГ Богородчанського району Івано-Франківської області в урочищі «Мочари» для обслуговування полігону твердих побутових відходів (ТПВ), зовнішні межі якої встановлені і узгоджені в натурі площею 2,0209 га. Будь-яких зауважень щодо стану земельної ділянки у Старобогородчанської сільської ради ОТГ, як і в нового орендаря, не було, про що зазначено у п. 2 акту приймання- передачі.

Відтак, на думку апелянта, ще з 27.03.2020р. ФОП Гук А.Г. перестав бути користувачем спірної земельної ділянки з кадастровим №:02:003:0775, яка була відведена для розміщення полігону твердих побутових відходів (цільове використання), і межі якої встановлені та узгоджені в натурі площею 2,0209 га.

Враховуючи вищенаведене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що винесене без повного з`ясування всіх обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив доводи останньої, просив рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2022 з огляду на необхідність встановити користувача земельної ділянки на момент складання Акту №90 від 24.04.2020 та те, що рішення господарського суду може впливати на права Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові горизонти 2020" () та Старобогородчанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (), суд залучив останніх до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Представник апелянта в судових засіданнях підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким в позові відмовити, при цьому зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові горизонти 2020" починаючи з 01.04.2020 року заключало договори про надання послуг з приймання, захоронення та знищення твердих побутових відходів на полігоні в урочищі Мочари с. Скобичівка.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги, просив рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін. Вказав, що під час складання акту був присутній сільській голова, з його пояснень було встановлено, що користувачем земельної ділянки є відповідач.

Представник Старобогородчанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судовому засіданні надав пояснення. Вказав, що 27.03.2020р. між Старобогородчанською сільською радою ОТГ та ТОВ «Нові горизонти 2020» було укладено Договір на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів. В цей самий день було складено та підписано без зауважень акт прийому передачі полігону. Представник сільської ради підтвердив, що землекористувачем з 27.03.2020 року є ТОВ «Нові горизонти 2020».

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові горизонти 2020" також підтвердив, що 27.03.2020р. між Старобогородчанською сільською радою ОТГ та ТОВ «Нові горизонти 2020» було укладено Договір на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів та підписано акт прийому передачі без зауважень. Проте вказав, що жодних порушень вимог природоохоронного законодавства на території полігону ним не здійснювалось.

Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити з огляду на наступне.

Згідно з встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

На підставі Наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу №162 від 22.04.2020, телефонограми громадянина ОСОБА_1 від 21.04.2020 року щодо наявності звалища твердих побутових відходів на території Старобогородчанської сільської ради ОТГ, 22.04.2020 та 24.04.2020 Державною екологічною інспекцією Карпатського округу здійснено позапланову перевірку за додержанням вимог природоохоронного законодавства на території Старобогородчанської селищної ради ОТГ.

За результатами проведення перевірки позивачем по справі складено Акт перевірки №90 від 24.04.2020.

Вказаний вище Акт підписаний зі сторони позивача по справі та зі сторони Старобогородчанської сільської ОТГ без зауважень.

Відповідно до Акта перевірки у ході проведення державного нагляду (контролю) здійснено виїзд в урочище "Мочари" для проведення обстеження території полігону ТПВ.

При здійсненні перевірки державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища здійснювалось обстеження полігону ТПВ "Мочари" в присутності сільського голови Старобогородчанської сільської ОТГ Я. Здерка, встановлено, що полігон експлуатується з 1989 року відповідно до паспорта місць видалення відходів (МВВ), про що підтверджується документами, копії яких долучені до матеріалів справи, зокрема:

- Акт встановлення та узгодження в натурі зовнішніх меж земельної ділянки кадастровий номер №:02:003:0775 від 25.10.2011 року, згідно якого встановлено та відновлено в натурі межі земельної ділянки дерев`яними кілками, розташованої на території Старобогородчанської сільської ради, урочище "Мочари" Богородчанського району Івано- Франківської області площею 2,0209 га. цільове призначення - для обслуговування полігону твердих побутових відходів;

- Акт передачі межових знаків на межах земельної ділянки кадастровий номер №:02:003:0775 від 25.10.2011 року в якому межові знаки в кількості 14 шт. передані Старобогородчанській сільській раді під нагляд на зберігання та попереджено Старобогородчанську сільську раду, що за знищення межових знаків існує відповідальність згідно ст.211 Земельного кодексу України ;

- Розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації Івано- Франківської області від 08.06.2012 №219, яким затвердили технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку для обслуговування полігону твердих побутових відходів площею 2,0209 га в урочищі "Мочари", яка знаходяться за межами населеного пункту с. Старі Богородчани Старобогородчанської сільської ради.

Згідно з положеннями договору від 31.12.2018 Старобогородчанська сільська рада об`єднаної територіальної громади передала ФОП Гуку А.Г. в тимчасове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером №:02:003:0775 для обслуговування полігону твердих побутових відходів. Зазначене підтверджується також рішенням двадцять шостої сесії сьомого демократичного скликання Старобогородчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади "Про продовження договору оренди земельної ділянки" від 21.12.2018 №977-26/2018, яким продовжено фізичній особі-підприємцю Гуку А.Г. договір оренди земельної ділянки площею 2,0209 га для обслуговування полігону твердих побутових відходів в урочищі "Мочари" с. Скобичівка Богородчанського району, Івано-Франківської області.

На підставі зазначеного вище рішення між Старобогородчанською сільською радою об`єднаної територіальної громади та фізичною-особою підприємцем Гук А.Г. укладено Договір на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів від 15.01.2019 року.

Відповідно до п. 1 Договору від 15.01.2019 №б/н Старобогородчанська сільська рада об`єднаної територіальної громади передана фізичній особі-підприємцю Гуку Анатолію Григоровичу в тимчасове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться в межах населеного пункту с. Скобичівка на території Старобогородчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Богородчанського району , Івано-Франківської області в урочищі "Мочари" загальною площею 2, 0209 га для обслуговування полігону твердих побутових відходів з кадастровим номером №:02:003:0775.

Відповідно до п.1.5 Договору сторонами обумовлено, що вони (сторони) отримують право платного користування земельною ділянкою з моменту підписання відповідного Акту приймання-передачі земельної ділянки, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Довідки від 22.04.2020, виданої відповідачем ФОП Гуком А.Г., яку зареєстровано Державною екологічною інспекцією Карпатського округу 23.04.2020 №811, зазначено, що саме відповідачем по справі здійснюється діяльність обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів, розташованого на території Старобогородчанської територіальної громади на підставі договору від 31.12.2018, площею 2,0209 га.

За результатами обстеження полігону ТПВ встановлено, що полігон експлуатується з наступними порушеннями правил експлуатації полігонів ТПВ та інших норм природоохоронного законодавства:

- необлаштована контрольно-дезінфікуюча зона (дезбар`єр) для дезінфекції коліс транспортних засобів;

- захоронені відходи не пересипаються шаром інертних матеріалів;

- захоронення ТПВ здійснюється безсистемно, без розподілу на карти та проведення рекультивації відпрацьованих ділянок;

- на полігоні захоронюються види відходів для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія переробки, в т.ч. і види небезпечних відходів: медичні відходи, тара з- під ПММ та інших хімічних речовин та ін;

- відсутні огорожа полігону, обвідна канава або обвалування;

- відсутні освітлення та охорона полігону у нічний час;

-відомчий контроль за впливом полігону на довкілля (підземні води, ґрунти та атмосферне повітря) не проводиться.

За результатами обстеження полігону виявлено засмічення прилеглих земельних ділянок твердими побутовими відходами поза межами фактичного контуру захоронення. Державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища проведено заміри по контуру засмічення та складено схеми засмічення земельних ділянок, які є невід`ємними додатками до акта перевірки №90 від 24 квітня 2020 року. Згідно з схемами засмічення (забруднення) земельної ділянки №1 площа засмічення та забруднення ділянки становить 4200 м2, схемою засмічення (забруднення) земельної ділянки №2 площа засмічення та забруднення ділянки становить 630 м2 та схемою (засмічення) забруднення земельної ділянки №3 площа засмічення та забруднення ділянки становить 2375 м2.

Під час обстеження території 22 квітня 2020 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища, в присутності голови Старобогородчанської сільської ради, відібрано проби ґрунту на предмет визначення концентрації вмісту забруднюючих речовин та складено акт відбору проб грунтів №22-04-2о від 22 квітня 2020 року. Відбір проб ґрунтів проведено відповідно до чинних нормативних документів, перелік яких наведений в акті відбору проб ґрунтів. Місця відбору проб грунтів відображено на схемах забруднення земельних ділянок №1,2,3, копії яких долучені до матеріалів справи.

Таким чином, під час здійснення позапланової перевірки відібрано проби ґрунтів на відповідних земельних ділянках та одну (об`єднану) фонову пробу.

За Актом відбору проб грунтів від 22.04.2020 року №22-04-20:

- Проба №1 - об`єднана проба ґрунтів, зібрана з 5 точкових проб. Земельна ділянка №1 площею 4200 м2, пробна площадка 140*30 м2;

- Проба №2 - об`єднана проба ґрунтів, зібрана з 5 точкових проб. Земельна ділянка №2 площею 630 м2, пробна площадка 210*3 м2;

- Проба №3 - об`єднана проба грунтів, зібрана з 5 точкових проб. Земельна ділянка №3 площею 2375 м2, пробна площадка 95*25 м2;

- Проба №4 - фонова проба - об`єднана проба ґрунтів, зібрана з 5 точкових проб. Земельна ділянка площею 25 м2, пробна площадка 5*5 м2.

Вимірювання показників складу та властивостей грунтів проведені відповідно до чинних методик виконання вимірювань, шифри яких наведені в протоколі вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів в розділі 2.

За результатами лабораторних досліджень відібраних проб ґрунту згідно з протоколом вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 22 квітня 2020 року №22.04.2020 (копія знаходиться в матеріалах справи) виявлено забруднення земельних ресурсів кадмієм, міддю, неполярними вуглеводнями - нафтопродуктами, нікелем, цинком. Згідно розділу 5 пре до колу від 22 квітня 2020 року №22.04.2020 "Результати вимірювання" встановлено перевищення по наступних хімічних речовинах.

На земельній ділянці №1:

Кадмій (рухомі форми) - 3,24 мг/кг - при фоновому показнику - 0,81 мг/кг. що у 4 рази перевищує природній фон.

Мідь (рухомі форми) - 2,9 мг/кг - при фоновому показнику - 1,7 мг/кг, що у 1,7 рази перевищує природній фон.

Неполярні вуглеводні (нафтопродукти) - 324 мг/кг - при фоновому показнику - 44 мг/кг, що у 7 раз перевищує природній фон.

Нікель (рухомі форми) - 5.1 мг/кг - при фоновому показнику - 0,67 мг/кг. що у 8 раз перевищує природній фон.

Цинк (рухомі форми) - 16 мг/кг - при фоновому показнику - 2п мг/кг, що у 7 раз перевищує природній фон.

На земельній ділянці №2.

Кадмій (рухомі форми) - 2.47 мг/кг - при фоновому показнику - 0,^1 мг/кг, що у 3 рази перевищує природній фон.

Мідь (рухомі форми) - 11.9 мг/кг - при фоновому показнику - 1.7 мг/кг, що у 7 раз перевищує природній фон.

Неполярні вуглеводні (нафтопродукти) - 2526 мг/кг - при фоновому показнику - 44 мг/кг, що у 57 раз перевищує природній фон.

Нікель (рухомі форми) - 5.8 мг/кг - при фоновому показнику - 0,67 мг/кг, що у 9 раз перевищує природній фон.

Цинк (рухомі форми) - 9 мг/кг - при фоновому показнику - 2,4 мг/кг, що у 4 раз перевищує природній фон.

На земельній ділянці №3.

Кадмій (рухомі форми) - 2.47 мг/кг - при фоновому показнику - 0.81 мг/кг, що у 3 рази перевищує природній фон.

Мідь (рухомі форми) - 7,1 мг/кг - при фоновому показнику - Ц7 мг/кг, що у 4 раз перевищує природній фон.

Неполярні вуглеводні (нафтопродукти) - 7800 мг/кг - при фоновому показнику - 44 мг/кг, що у 177 раз перевищує природній фон.

Нікель (рухомі форми) - 6,4 мг/кг - при фоновому показнику - 0,67 мг/кг, що у 10 раз перевищує природній фон.

Цинк (рухомі форми) - 25 мг/кг - при фоновому показнику - 2,4 мг/кг, що у 10 раз перевищує природній фон.

Наведене вище свідчить про значне перевищення вмісту забруднюючих речовин у грунті, що призвело до забруднення земель Старобогородчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади нафтопродуктами та важкими металами в урочищі "Мочари" внаслідок експлуатації полігону ТПВ. Вказане підтверджується актом перевірки №90 від 24 квітня 2020 року, актом відбору проб грунтів №22-04-20 від 22 квітня 2020 року, протоколом вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 22 квітня 2020 року №22.04.2020.

З урахуванням результатів вимірювання показників складу і властивостей ґрунтів позивач по справі здійснив розрахунок розміру шкоди від засмічення та забруднення земель по трьох земельних ділянках на території Старобогородчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Богородчанського району Івано-Франківської області в урочищі "Мочари", які прилеглі до полігону твердих побутових відходів.

За результатами державного нагляду (контролю), згідно акта перевірки №90 від 24.04.2020 року, схем засмічення (забруднення) земель твердими побутовими відходами прилеглих земельних ділянок поза межами полігону ТПВ в урочищі "Мочари", акта відбору проб грунтів №22-04-20 від 22 квітня 2020 року, протоколу вимірювання Показників складу та властивостей ґрунтів від 22 квітня 2020 року №22.04.2020, відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Карпатського округу за порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме забруднення та засмічення земельної ділянки було проведено розрахунок розміру шкоди за засмічення 272493,50 грн. та забруднення 76746,18 грн. шкоди. Тобто загальна сума шкоди складає 349 239 грн 68 к.

Відтак, перевіривши розрахунки завданої шкоди, встановивши вину відповідача як землекористувача, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Як вказав суд першої інстанції, факт того, що користувачем земельної ділянки станом на момент проведення перевірки та складання акту, був відповідач, підтверджується договором на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів від 31.12.2018 року №б/н та тим, що сільський голова Старобогородчанської сільської ради ОТГ Я. Здерка, який був присутній під час перевірки повідомив про те, що полігон експлуатується ФОП Гуком А.Г., що зазначено у акті перевірки від 24.04.2020 року №90. Окрім того, як зазначив суд першої інстанції, в матеріалах справи є договори на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів від 08 лютого 2017 року, від 21 грудня 2017 року, від 31.12.2018 та від 15.01.2021 року а також лист ФОП Гук А.Г. від 27.04.2020 року №825, в яких відповідач визнає, що здійснює діяльність з обслуговування, утримання та захоронення твердих побутових відходів на території урочища "Мочари", розташованого на території Старобогородчанської сільської ради ОТГ.

Проте, суд першої інстанції під час розгляду справи не надав належної оцінки тому, що згідно із рішенням Старобогородчанської сільської ради ОТГ від 17.03.2020р. за №20 було припинено дію Договору на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів, що знаходиться в урочищі «Мочари» с. Скобичівка, який було укладено з ФОП Гук А.Г. Даним рішенням також надано дозвіл на укладення договору на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів, що знаходиться в урочищі «Мочари» с. Скобичівка зТОВ «Нові горизонти 2020».

На виконання даного рішення 27.03.2020р. між Старобогородчанською сільською радою ОТГ та ТОВ «Нові горизонти 2020» було укладено Договір на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів. У даному договорі Стороною 3 виступає ФОП Гук А. Г., тобто він був ознайомлений з даним договором, та не мав жодних претензій щодо розірвання свого договору з Старобогородчанською сільською радою ОТГ.

Згідно Акту приймання-передачі земельної ділянки на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів від 27.03.2020р., який складений та підписаний за участі ФОП Гука А.Г., як попереднього користувача земельної ділянки, Старобогородчанська сільська рада ОТГ передала, а ТОВ «Нові горизонти 2020» прийняло в тимчасове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Скобичівка на території Старобогородчанської сільської ради ОТГ Богородчанського району Івано-Франківської області в урочищі «Мочари» для обслуговування полігону твердих побутових відходів (ТПВ), зовнішні межі якої встановлені і узгоджені в натурі площею 2,0209 га. Будь-яких зауважень щодо стану земельної ділянки у Старобогородчанської сільської ради ОТГ, як і в нового орендаря, не було, про що зазначено у п. 2 акту приймання - передачі.

Суд першої інстанції помилково не залучив до справи Старобогородчанську сільську раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області та ТОВ «Нові горизонти 2020», що не дало можливості суду першої інстанції належним чином встановити, хто був фактичним землекористувачем станом на 24.04.2020 р.

В Акті №90 від 24.04.202 року вказано, що з пояснень сільського голови, на даний час полігон експлуатується ФОП Гук А. Г. Пояснення сільського голови Старобогородчанської сільської ради ОТГ Я. Здерка, який був присутній під час перевірки не можуть вважатись належними доказами того, що саме відповідач був користувачем полігона, колегія суддів вважає, що Державна екологічна інспекція не вжила необхідних заходів, для того щоб встановити хто експлуатує полігон.

Як вбачається з листа Старобогородчанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 28.12.2021 про надання інформації, сільський голова Володимир Петришин повідомляє, що дія договору на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів, що знаходиться в урочищі «Мочари» с. Скобичівка з ФОП Гук А. Г. припинена з 17 березня 2020 року згідно із рішенням Старобогородчанської сільської ради ОТГ від 17.03.2020р. за №20. На підставі Акту приймання-передачі земельної ділянки на обслуговування та утримання полігону твердих побутових відходів від 27.03.2020р, дана земельна ділянка передана ТОВ «Нові горизонти 2020».

Окрім того, до матеріалів справи надано договори про надання послуг з приймання, захоронення, знищення твердих побутових відходів від 01.04.2020 з Підгірською сільською радою та від 07.04.2020 року з ФОП Филюк М. М., згідно яких ТОВ «Нові горизонти 2020» зобов`язується приймати, захоронювати та знищувати тверді побутові відходи на полігоні в урочищі Мочари с. Скобичівка.

Також, слід зазначити, що представник позивача, представник сільської ради та представник ТОВ «Нові горизонти 2020» в судовому засіданні підтвердили, що з 27.03.2020 року полігон твердих побутових відходів, що знаходиться в урочищі «Мочари» с. Скобичівка був переданий згідно акту прийому-передачі (без зауважень) та використовується саме ТОВ «Нові горизонти 2020».

На думку колегії суддів Західного апеляційного господарського суду, надані докази, дають всі підстави стверджувати, що станом на момент складання акту №90 позапланового заходу державного нагляду за дотриманням вимог природоохоронного законодавства, землекористувачем полігону твердих побутових відходів, що знаходиться в урочищі «Мочари» с. Скобичівка, було ТОВ «Нові горизонти 2020». Однак, державною екологічною інспекцією було невірно визначено користувачем ФОП Гук А. Г.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

В межах даної справи після оцінки усіх доказів в їх сукупності встановлено, що позивачем невірно встановлено користувача полігону твердих побутових відходів, що знаходиться в урочищі «Мочари» с. Скобичівка на момент складання акту, а відтак даний позов не може бути задоволений.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Гук Анатолія Григоровича б/н від 29.12.2021 (вх. № 01-05/48/22 від 05.01.2022) задоволити.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.11.2021 у справі №909/958/21 скасувати та ухвалити нове рішення.

3. В задоволенні позову Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Фізичної особи - підприємця Гука Анатолія Григоровича про стягнення шкоди в сумі 349 239 грн 68 коп - відмовити.

4. Стягнути з Державної екологічної інспекції Карпатського округу (вул. Ак. Сахарова, 23А, м. Івано-Франківськ, 76014, код 4270223) на користь фізичної особи-підприємця Гука Анатолія Григоровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) - 7 857,89 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

6. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.05.2022.

Головуючий суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Кордюк Г.Т.