ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2022 р. м. Київ

Справа № 911/270/22

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу до Комунального підприємства «Калитянський» про стягнення 168 745,19грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства "Калитянський" (далі - КП «Калитянський») про стягнення 168 745,19грн збитків.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що під час проведення перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів виявлені порушення, зафіксовані актом від 15.04.2019 №03-03/50 у вигляді самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів, у зв`язку з чим проведено розрахунок збитків та направлено претензію щодо їх добровільного відшкодування, яка не виконана відповідачем (а.с.1-4).

Ухвалою від 28.01.2022 судом: відкрито провадження у справі за відповідним позовом; вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено строки для подання заяв по суті учасниками (а.с.56-57).

Копія відповідної ухвали суду отримана позивачем 31.01.2022, а відповідачем - 03.02.2022, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №№823, 812 (а.с.59-60).

Як визначено п. 3 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Ухвала суду, за змістом п.1 ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення.

Таким чином, відповідна ухвала вважається врученою: позивачу - 31.01.2022, а відповідачу - 03.02.2022.

В силу ч.1 ст.251 ГПК України у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзив на позов у строк, встановлений вказаною нормою, відповідач не подав (до 18.02.2022 включно); з клопотанням про поновлення такого строку до прийняття рішення у даній справі відповідач до суду не звертався.

У строк, встановлений ч.7 ст.252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Як визначено ч.1 ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

02.07.2015 Департаментом екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації відповідачу - КП «Калитянський» видано дозвіл на спеціальне водокористування з терміном дії з 02.07.2015 по 02.07.2018 (а.с.38).

Відповідно до звіту про використання води за 2018 рік КП «Калитянський» використано 219,3тис. куб.м (відповідно до відомості використання води - 219 277куб.м.) (а.с.35-37).

Наступний дозвіл №721/КВ/49д-19 на спеціальне водокористування видано відповідачу 20.03.2019 Державним агентством водних ресурсів України з періодом дії з 20.03.2019 по 20.03.2024 (а.с.40-41).

01.04.2019 державною екологічною інспекцією Столичного округу прийнято наказ №579-П «Про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю), відповідно до якого:

- вирішено у період з 02 по 15.04.2019 провести плановий захід державного нагляду (контролю) відповідача - КП «Калитянський» на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства в межах переліку питань, визначених Уніфікованою формою акту, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 09.08.2017 №303, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.10.2017 за №1289/31157;

- визначено персональний склад осіб, які направлені для проведення перевірки (а.с.12).

На підставі відповідного наказу 01.04.2019 видано направлення №03-03/000584 на здійснення планового заходу державного нагляду, у т.ч.: Списаренку О.В. - головному спеціалісту - державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу Відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів Управління державного екологічного нагляду (контролю) у Київській області; Іванчуку Я.В - головному спеціалісту - державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу Відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Управління державного екологічного нагляду (контролю) у Київській області (а.с.13).

Вказаними особами на підставі відповідних документів у період з 9:00 02.04.2019 по 16:45 15.04.2019 проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання - КП «Калитянський» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, про що складено акт №03-03/50 (а.с.14-30).

Перевірка проведена за участю представника КП «Калитянський» - керівника Малешко О.А., який у акті зазначив про відсутність у нього пояснень і зауважень (а.с.16, зворот).

Під час перевірки виявлено користування відповідачем ділянкою надр без наявності спеціального дозволу та не здійснення контролю за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, про що зазначено у розділі VI зазначеного акту (а.с.15, зворот).

У період проведення перевірки відповідачем надано довідку №634 від 10.04.2019 про підняття у період з 02.07.2018 по 20.03.2019 за обліковими даними водозабіру 166 440куб.м води (за журналом) (а.с.34).

За результатами перевірки 15.04.2019 позивачем видано відповідачу припис №03-03/000547 щодо усунення виявлених порушень та визначено кінцевий термін їх усунення, що отриманий керівником відповідача (а.с.31).

Також, за результатами перевірки позивачем розраховано розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання води із підземних джерел за період відсутності дозволу на спеціальне водокористування з 02.07.2018 по 20.03.2019, який склав 168 745,19грн (а.с.33).

Як стверджував позивач, ним запропоновано відповідачу претензією від 18.04.2019 за №43/2019 відшкодувати збитки у вищевказаному розмірі. Поряд з цим, відповідну обставину суд вважає не доведеною позивачем з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази, як визначено ч.3 такої статті, подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивач, що унормовано ч.2 ст.80 ГПК України, повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. При цьому, як визначено ч.4 такої статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Між тим, у клопотанні від 27.01.2022 позивач повідомив, що докази надіслання/отримання претензії відповідачем не збереглись (а.с.50-51), отже, доказами відповідний факт не довів.

З урахуванням зазначеного, суд вважає недоведеним факт направлення відповідачу вищевказаної претензії, додатком до якої є розрахунок розміру збитків. При цьому, інших доказів повідомлення відповідача про визначений позивачем розмір збитків не надано.

Предметом спору у даній справі наявність у відповідача обов`язку відшкодувати збитки, розмір яких визначений позивачем за результатами вищевказаної перевірки, якою встановлені порушення у вигляді використання води без дозволу на спеціальне водокористування.

Заявлені вимоги є обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Як визначено п.п. «а», «г», «е», «й» ч.1 ст.202 Закону, до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить:

- організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів;

- пред`явлення претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

- надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням;

- вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, вона виступає позивачем та відповідачем у судах.

На момент проведення перевірки Державна екологічна інспекція України виконувала функції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, діяльність якого спрямовувалась і координувалась Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів, та діяла у відповідності з Положенням про Державну екологічну інспекцію України, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275 (діяла у період проведення перевірки, здійснення розрахунку; далі - Положення).

Відповідно до п.7 Положення, Держекоінспекція здійснювала свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Так, 11.08.2017 наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 №312 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.09.2017 №1080/30948), затверджено, зокрема, Положення про державні екологічні інспекції в округах (чинному у вищевказаний період).

В силу п.п.1, 2 Положення про державні екологічні інспекції в округах, державна екологічна інспекція відповідного округу (далі - інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується, до повноважень якої належить, зокрема, державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо: наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів; використання води (водних об`єктів) відповідно до цілей та умов їх надання водокористувачам (пп. 3).

До повноважень відповідної інспекції, як визначено п.п.3,7 такого Положення, належало проведення перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складання відповідно до законодавства актів за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, а також надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснення контролю за їх виконанням, проведення розрахунку розміру шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції.

Отже, державна екологічна інспекція округу на момент проведення перевірки, видачі припису та здійснення розрахунку як територіальний орган Державної екологічної інспекції України мала повноваження на вчинення відповідних дій.

Так, Державна екологічна інспекція Столичного округу на момент проведення перевірки здійснювала свої повноваження на підставі наказу Державної екологічної інспекції України від 01.10.2018 №187 «Про питання діяльності Державної екологічної інспекції», а на момент звернення до суду з даним позовом у відповідності з Положенням про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, який затверджено наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 №2021 на підставі наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230 «Про затвердження Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспеції» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 № 350/34633).

Так, п.п.1,10,11 зазначеного Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспеції визначено, що державна екологічна інспекція. відповідного округу (далі - інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується і до її повноважень належить, зокрема: пред`явлення претензій про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та здійснення розрахунку їх розміру, звернення до суду з відповідними позовами; вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання, вона виступає позивачем та відповідачем у судах.

При цьому, відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, який затверджено наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 №2021, повноваження інспекції поширюються на територію м. Київ та Київської області.

Таким чином, позивач є органом, який має право звертатись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.48 ВК України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Як визначено ч.1 ст.49 ВК України, спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування, який видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Згідно п.9 ч.1 ст.44 ВК України, до обов`язків водокористувача належить здійснення спеціального водокористування лише за наявності дозволу.

Оскільки відповідач після закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування, який діяв до 02.07.2018, отримав новий дозвіл лише 20.03.2019, ним здійснено самовільне спеціальне водокористування, чим допущено порушення вищевказаних норм, що обґрунтовано встановлено під час перевірки позивачем.

Недотримання умов дозволу або порушення правил спеціального водокористування є підставою для відповідальності за порушення водного законодавства винними особами як визначено п.6 ч.3 ст.110 ВК України.

Так, згідно ст.111 ВК України, підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Поряд з цим, як унормовано відповідною статтею, відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків.

Також, як визначено ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Зокрема, як визначено п.3 ч.2 такої статті відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Як визначено ч.3 такої норми, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних відповідачем вказаним порушенням позивачем здійснено у відповідності з Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за № 767/16783, далі - Методика).

Так, п.1.2 Методики визначав (в редакції, чинній на момент порушення та проведення розрахунку), що її норми встановлюють порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі, зокрема, самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.

В силу п.9.1 Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою:

Зсам = 5 * W * Тар (грн),
Де W-об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, м3;
Тар-розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 м-3, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 м3, води, яка входить до складу напоїв, - грн/м3).
Пунктом 9.2 Методики визначено, що фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинного обліку водокористування, звіту про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна), звітності за формою № 7-гр (підземні води) (річна), податкової декларації з рентної плати за спеціальне використання води, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Розрахунок збитків позивачем здійснено у відповідності з такою Методикою, на підставі даних довідки відповідача №634 від 10.04.2019 щодо обсягу піднятої води у період порушення - 166440м3 (а.с.34), а також звіту про використання води за 2018 рік (а.с.35-37) з урахуванням ставки рентної плати, визначеної п.255.5.2 ст.255 ПК України для Київського регіону (Броварський район) - 67,59грн/100м3 (у редакції, чинній на дату виявлення порушення) та застосування до неї коефіцієнту 0,3, встановленого п.255.7 ст.255 ПК України для житлово-комунальних підприємств, яким є відповідач. Так, розмір збитків склав 168745,19грн (5*166440*67,59/100*0,3).

Доказів отримання відповідачем від позивача розрахунку збитків, здійснення якого є обов`язком позивача, до звернення до суду з даним позовом не надано. Поряд з цим, отримавши позовну заяву, до якої долучений такий розрахунок, відповідач не надав доказів виконання ним обов`язку, покладеного на нього в силу вимог наведених норм, - відшкодування збитків.

З урахуванням зазначеного, вимоги про стягнення з відповідача 168 745,19грн в рахунок відшкодування збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить перерахувати відповідну суму збитків на розподільчий рахунок Калитянської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету «24062100», що відповідає чинному законодавству.

Так, як визначено ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Згідно п. «г» ч.2 ст.47 Закону визначено, що Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством

Поряд з цим, п. «г» ч.4 ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» установлено, що державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

В силу п.4 ч.1 ст.691 БК України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. При цьому, 30 відсотків від відповідних стягнень, як визначено п.7 ч.3 ст.29 БК України, є одним із джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів.

Надходження коштів на визначений позивачем розподільчий рахунок передбачає розподіл коштів за встановленим алгоритмом.

Так, п.4.1 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 №43 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 за №291/22823) передбачає, що платежі, які відповідно до БК України та закону про Державний бюджет України є доходами спеціального фонду державного бюджету, крім власних надходжень бюджетних установ, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі на ім`я відповідного органу Казначейства у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету.

Класифікація доходів бюджету затверджена наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 №11 «Про бюджетну класифікацію», відповідно до якої код « 24062100» є кодом класифікації доходів бюджету - грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, витрати по оплаті позову судовим збором у розмірі 2531,18грн (168745,19/100*1,5) підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Повернення судового збору, сплаченого у більшому розмірі, ніж встановлено законом, як визначено ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», здійснюється за клопотанням особи, яка його сплатила.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем перераховано судовий збір у розмірі 2 532грн, що більше ніж встановлено пп.1 п.2 ст.4 відповідного Закону - 1,5% ціни позову, однак, клопотань про його повернення не подано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 237-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Калитянський» (ідентифікаційний код 31781077; 07420, Київська область, Броварський район, смт. Калита вул. Ювілейна, 4) збитки у розмірі 168745,19грн на розподільчий рахунок Калитянської територіальної громади, відкритий за кодом класифікації доходів бюджету - 24062100 «грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності».

3. Стягнути з Комунального підприємства «Калитянський» (ідентифікаційний код 31781077; 07420, Київська область, Броварський район, смт. Калита вул. Ювілейна, 4) на користь Державної екологічної інспекції Столичного округу (ідентифікаційний код 42163667; 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 1) 2 531,18грн в рахунок відшкодування витрат на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається у строк, визначений ст.256 ГПК України, та відповідно до порядку, встановленого ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова