ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 рокуСправа № 912/3338/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи №912/3338/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат", 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Велігіна, 155

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод-Інвест", 25014, м.Кропивницький, вул. Мурманська, буд. 31 В

про стягнення 282 732,21 грн

за участю представників:

від позивача - Бонтлаб В.В., довіреність б/н від 01.04.2021;

від відповідача - участі не брав.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод-Інвест" про стягнення 2 217 999,46 грн заборгованості, 135 024,51 грн пені, 24 735,68 грн 3% річних та 46 817,53 грн інфляційних втрат, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем Договору поставки №1/01-21 від 19.01.2021 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 29.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/3338/21, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.12.2021 о 15:00 год., встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

За результатами підготовчого засідання 21.12.2021 господарським судом на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 11.01.2022 до 15:00 год.

05.01.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" надійшла заява від 29.12.2021 вих.№29-1/12 про часткове закриття провадження у справі №912/3338/21 в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 1 640 476,50 грн згідно Договору поставки №01/01-21 від 19.01.2021 на підставі ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. В обґрунтування якої позивач зазначає, що після відкриття провадження у справі відповідачем було здійснено перерахування коштів в загальному розмірі 1 640 476,50 грн на користь ТОВ "Карат" в якості часткового погашення товару отриманого згідно договору поставки. До заяви позивачем додано копії платіжних доручень на загальну суму 1 641 376,50 грн.

05.01.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод-Інвест" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з відсутністю заборгованості за Договором поставки. До відзиву відповідачем додано копії платіжних доручень про сплату заборгованості на суму 2 217 999,46 грн.

10.01.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про часткове закриття провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 276 935,20 грн. В обґрунтування даної заяви позивач зазначає, що після відкриття провадження у справі відповідачем було здійснено перерахування коштів в загальному розмірі 276 935,20 грн на користь ТОВ "Карат" в якості часткового погашення товару отриманого згідно договору поставки. До заяви позивачем додано копії платіжних доручень на загальну суму 276 935,20 грн.

11.01.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Карат" подано до суду заяву про закриття провадження у справі №912/3338/21 в частині стягнення основної заборгованості згідно договору поставки №1/01-21 від 19.01.2021. В обґрунтування якої позивач зазначає, що після відкриття провадження у справі відповідачем було здійснено перерахування коштів в загальному розмірі 299 687,76 грн на користь ТОВ "Карат". До заяви позивачем додано копії платіжних доручень на загальну суму 299 687,76 грн.

11.01.2022 на адресу суду від позивача надійшла Заява-повідомлення про понесення ТОВ "Карат" судових витрат на професійну правничу допомогу у майбутньому.

Крім того, 11.01.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" надійшла заява від 10.01.2022 №1-3/01 про збільшення позовних вимог у справі №912/3338/21 в частині стягнення суми розміру пені, інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до якої позивач просить стягнути 168 979,22 грн пені, 30 553,44 грн 3% річних та 83 199,55 грн інфляційних втрат, а також витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 37 514,00 грн.

11.01.20222 Товариством з обмеженою відповідальністю "Прод-Інвест" подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що підтверджують звернення відповідача до позивача з пропозицією укладення мирової угоди.

За результатами підготовчого засідання 11.01.2022 господарським судом на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 27.01.2022 до 12:00 год.

27.01.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Прод-Інвест" подано до суду заперечення на заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних на підставі Договору поставки №1/01-21 від 19.01.2021.

Ухвалою від 27.01.2022 задоволено заяви позивача від 29.12.2021 №29-1/12, від 05.01.2022 №05-1/01 та від 10.01.2022 №10-1/01 про часткове закриття провадження у справі №912/3338/21 в частині стягнення основної заборгованості згідно Договору поставки №1/01-21 від 19.01.2021. Провадження у справі №912/3338/21 в частині стягнення основного боргу в розмірі 2 217 999,46 грн закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору. Прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" № 10-3/01 від 10.01.2022 про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення суми розміру пені, інфляційних втрат та 3% річних та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням її змісту. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Закрито підготовче провадження у справі №912/3338/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.02.2022 о 11:30 год.

31.01.2022 на адресу суду від позивача надійшли пояснення на заперечення відповідача на заяву про збільшення позовних вимог.

Протокольною ухвалою від 15.02.2022, на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву у судовому засіданні до 01.03.2022 о 15:30 год.

У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, а також з огляду на те, що Господарський суд Кіровоградської області розташований в одному приміщенні з Кіровоградською обласною військовою адміністрацією, судові засідання, призначені у період з 28 лютого по 12 березня 2022 року включно, перенесені.

22.03.2022 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання № 39 від 22.03.2022 про участь у судових засіданнях.

Ухвалою суду від 05.04.2022 судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 20.04.2022 о 12:30 год.

В судовому засіданні 20.04.2022 приймав участь представник позивача, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні 20.04.2022 не забезпечив, поряд з цим подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням в Україні військового стану.

Суд, розглянувши вказане клопотання відповідача, зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Згідно ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Таким чином, враховуючи вищенаведене законодавство, відсутність підстав для обмеження повноважень судів, органів та установ системи правосуддя щодо захисту судом конституційних прав і свобод людини і громадянина у період воєнного стану в Україні, як це визначено Законом України "Про правовий режим воєнного стану", зважаючи на засади розумності строків розгляду справи судом, беручи до уваги приписи ч. 2 ст. 195 ГПК України, яка визначає, що суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті, та з огляду на те, що суд позбавлений процесуальної можливості згідно вказаної статті відкласти розгляд справи (ухвалою суду від 27.01.2022 закрито підготовче провадження у справі № 912/3338/21 та призначено справу до судового розгляду по суті), викладення сторонами своїх позицій по суті справи, а також необґрунтованість клопотання відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 20.04.2022 господарським судом досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступний перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

19.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Карат" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прод-Інвест" (Покупець) укладено Договір поставки №1/01-21 (далі - Договір) (а.с. 13-14), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується постачати (передавати у власність Покупця) Товар, визначений в п. 2.1. цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього Договору.

Предметом поставки є Борошно пшеничне (надалі - Товар) (п. 2.1. Договору).

Згідно п. 2.2. Договору Товар постачається в такому обсязі та кількості, що визначається видатковими накладними до даного Договору. Товар, вказаний в п. 2.1 цього Договору, поставляється Покупцю партіями. Кожна партія товару визначається видатковою накладною, в якій зазначається: найменування товару, кількість товару, яка повинна постачатися в конкретній партії, асортимент та номенклатура за видами, типами, розмірами та інші додаткові характеристики.

Право власності на Товар виникає у Покупця в момент його прийому-передачі та підписання відповідних документів (п. 3.2. Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору вартість кожної партії товару, що поставляється згідно з цим Договором, визначається у видатковій накладній та рахунку. Валюта розрахунків-українська гривня.

Оплата за кожну поставлену партію товару здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника згідно наданого рахунку постачальником (п. 4.2. Договору).

Пунктом 5.2.2 Договору передбачено, що Покупець зобов`язаний оплатити Товар згідно з умовами визначеними у цьому Договорі та у видатковій накладній.

Згідно п. 8.1. даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021.

Закінчення Договору не є підставою для невиконання Сторонами зобов`язань по даному Договору (п. 8.2. Договору).

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Між позивачем та позивачем за період квітень - липень 2021 року було підписано Специфікації, якими затверджено характеристики, кількість, номенклатуру й загальну вартість партії Товару, що постачається, а саме: №9 від 06.04.21 на загальну суму 172 499,94 грн, №10 від 10.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №11 від 14.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №12 від 21.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №13 від 23.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №14 від 29.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №15 від 04.05.2021 на суму 172 499,94 грн, №16 від 14.05.2021 на суму 172 499,94 грн, №17 від 21.05.2021 на суму 171 000,00 грн, №18 від 25.05.2021 на суму 171 000,00 грн, №19 від 24.06.2021 на суму 168 750,00 грн, №20 від 30.04.2021 на суму 168 750,00 грн, №21 від 06.07.2021 на суму 145 499,94 грн, №22 від 09.07.2021 на суму 145 499,94 грн (а.с. 15-28).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу Товар на загальну суму 2 350 499,40 грн що підтверджується наступними видатковими накладними: №47 від 06.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №48 від 10.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №49 від 14.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №50 від 21.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №52 від 23.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №53 від 29.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №57 від 04.05.2021 на суму 172 499,94 грн, №58 від 14.05.2021 на суму 172 499,94 грн, №59 від 21.052021 на суму 171 000,00 грн, №63 від 25.05.2021 на суму 171 000,00 грн, №75 від 24.06.2021 на суму 168 750,00 грн, №76 від 30.06.2021 на суму 168 750,00 грн, №82 від 06.07.2021 на суму 145 499,94 грн, №83 від 09.07.2021 на суму 145 499,94 грн.

Поставка Товару також підтверджується наступними товарно-транспортними накладними: №47 від 06.04.2021, №48 від 10.04.2021, №49 від 14.04.2021, №50 від 21.04.2021, №52 від 23.04.2021, №53 від 29.04.2021, №57 від 04.05.2021, №58 від 14.05.2021, №59 від 21.052021, №63 від 25.05.2021, №75 від 24.06.2021, №76 від 30.06.2021, №82 від 06.07.2021, №83 від 09.07.2021.

Позивачем були виставлені відповідачу наступні рахунки на оплату: №47 від 06.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №48 від 10.04.2021на суму 172 499,94 грн, №49 від 14.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №50 від 21.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №52 від 23.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №53 від 29.04.2021 на суму 172 499,94 грн, №57 від 04.05.2021 на суму 172 499,94 грн, №58 від 14.05.2021 на суму 172 499,94 грн, №59 від 21.052021 на суму 171 000,00 грн, №63 від 25.05.2021 на суму 171 000,00 грн, №75 від 24.06.2021 на суму 168 750,00 грн, №76 від 30.06.2021 на суму 168 750,00 грн, №82 від 06.07.2021 на суму 145 499,94 грн, №83 від 09.07.2021 на суму 145 499,94 грн.

Проте, відповідач отриманий за Договором Товар оплатив частково на суму 132 499,94 грн, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №63 від 09.09.2021 на суму 51 000,00 грн, №127 від 24.09.2021 на суму 51 499,94 грн та №156 від 01.10.2021 на суму 30 000,00 грн.

Як наслідок, станом на 22.11.2021 заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Карат" складала 2 217 999,46 грн.

Разом з тим, після відкриття провадження у даній справі Товариством з обмеженою відповідальністю "Прод-Інвест" сплачено позивачу заборгованість у розмірі 2 217 999,46 грн, у зв`язку з чим ухвалою суду від 27.01.2022 закрито провадження у справі 912/3338/21 в частині стягнення основного боргу в розмірі 2 217 999,46 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи несвоєчасну оплату відповідачем заборгованості за отриманий Товар позивачем нараховано останньому пеню, 3% річних та інфляційні витрати.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, відтак до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

Відповідно до частини 1статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду викладена у постанові від 28.02.2018 у справі №910/9075/17).

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази встановлення сторонами строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, то відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний виконати грошове зобов`язання починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, поставив відповідачу Товар на загальну суму 2 350 499,40 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, наявних в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що отриманий Товар оплачено відповідачем несвоєчасно.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.4. Договору у випадку прострочення оплати Товару Покупець зобов`язаний сплатити на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, за кожен день такого прострочення, а також 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України.

Відповідно до розрахунку позивача, останній просить стягнути з відповідача 168 979,22 грн пені за період з 11.07.2021 по 03.01.2022 (з врахуванням оплат позивача), а саме:

- на суму боргу 2 217 999,46 грн за період з 11.07.2021 по 21.12.2021 у розмірі 165 711,89 грн;

- на суму боргу 1 839 319,52 грн за період з 22.12.2021 по 22.12.2021 у розмірі 907,06 грн;

- на суму боргу 958 468,76 грн за період з 23.12.2021 по 23.12.2021 у розмірі 472,66 грн;

- на суму боргу 576 622,96 грн за період з 24.12.2021 по 27.12.2021 у розмірі 853,08 грн;

- на суму боргу 299 687,76 грн за період з 28.12.2021 по 03.01.2022 у розмірі 1 034,53 грн.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що сума пені розрахована позивачем, не перевищує суму пені розраховану судом, а тому вимога про стягнення 168 979,22 грн пені є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до розрахунку позивача, останній просить стягнути з відповідача 30 553,44 грн 3% річних за період з 11.07.2021 по 03.01.2022 (з врахуванням оплат позивача), а саме:

- на суму боргу 2 217 999,46 грн за період з 11.07.2021 по 21.12.2021 у розмірі 30 010,20 грн;

- на суму боргу 1 839 319,52 грн за період з 22.12.2021 по 22.12.2021 у розмірі 150,82 грн;

- на суму боргу 958 468,76 грн за період з 23.12.2021 по 23.12.2021 у розмірі 78,59 грн;

- на суму боргу 576 622,96 грн за період з 24.12.2021 по 27.12.2021 у розмірі 141,84 грн;

- на суму боргу 299 687,76 грн за період з 28.12.2021 по 03.01.2022 у розмірі 171,99 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, господарський суд встановив, що позивачем не правильно визначено суму 3% річних на суму боргу 2 217 999,46 грн за період з 11.07.2021 по 21.12.2021 у розмірі 30 010,20 грн.

Здійснивши власний розрахунок, господарський суд встановив, що сума 3% річних на суму боргу 2 217 999,46 за період з 11.07.2021 по 21.12.2021 становить 29 897,42 грн.

Враховуючи зазначене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 30 440,66 грн 3% річних. В іншій частині господарський суд відмовляє, у зв`язку з неправильним розрахунком позивача.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 83 199,55 грн інфляційних втрат.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Суд враховує висновки викладені у пунктах 40-42 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, а саме: "При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003. Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ №1078).

Отже, при обчисленні інфляційних збитків за наступний період, до початкової заборгованості включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період.

З огляду на таке, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з методикою розрахунку інфляційних збитків відповідно до статті 625 ЦК України, яка передбачає такий математичний підхід, що дозволяє включення інфляційних збитків попереднього періоду до загальної суми боргу, яка обраховується із застосуванням індексів інфляції, визначених Держстатом України на наступні періоди, без переривання ланцюга розрахунку у випадку зниження інфляції менше 100% (дефляції).

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, господарський суд встановив, що позивачем неправильно визначено розмір останніх за грудень 2021.

Здійснивши розрахунок інфляційних витрат на грудень 2021 року на суму боргу 2 282 935,53 грн, господарський суд встановив, що інфляційні витрати за даний період становлять 13 697,61 грн.

Враховуючи зазначене стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 78 633,68 грн інфляційних втрат. В іншій частині господарський суд відмовляє, у зв`язку з неправильним розрахунком позивача.

Таким чином позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод-Інвест" підлягають частковому задоволенню.

При вирішені питання щодо розподілу судових витрат у вигляді судового збору, який позивач просить стягнути з відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, судовий збір в частині позовних вимог, по яким закрито провадження у справі, підлягає поверненню позивачу за його клопотанням на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" в розмірі 33 269,99 грн.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 130, 185, 191, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод-Інвест" (25014, м. Кропивницький, вул. Мурманська, буд. 31В, ідентифікаційний код 30386978) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" (26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Велігіна, 155, ідентифікаційний код 30862736) 168 979,22 грн пені, 30 440,66 грн 3% річних, 78 633,68 грн інфляційних втрат, а також 37 440,80 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Карат" (26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Велігіна, 155 та електронною поштою: ) та Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ІНВЕСТ" (25014, м. Кропивницький, вул. Мурманська, буд. 31 В, 25006, м Кропивницький, а/с 5/32).

Повне рішення складено 26.04.2022.

Суддя Г.Б. Поліщук