ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" квітня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/338/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/338/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання (65003, м.Одеса, вул. Одарія, 1; )

До відповідача: Комунальної установи „Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 9; )

про стягнення 89220,29 грн.

Представники:

від позивача: Олейнічук Т.В., адвокат за довіреністю

від відповідача: Цірулик С.В., за довіреністю

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунальної установи „Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси про стягнення 89220,29 грн.

Позовні вимоги направлено на стягнення з відповідача заборгованості на суму 89220,29грн. за газ, спожитий поза межами дії Договору №000055(2021)/1 від 19.10.2021р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.02.2022р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання до розгляду та відкрито провадження у справі №916/338/22. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "14" березня 2022 р. о 10:00. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у судове засідання на 14.03.2022р. о 10:00.

11.03.2022р. до суду відповідачем було надано відзив на позовну заяву.

11.03.2022р. до суду Комунальною установою „Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси було надано заяву, відповідно до якої було зазначено, зокрема, що відповідачем позовні вимоги визнаються в повному обсязі та він не заперечує проти їх задоволення.

24.02.2022 р. Президентом України підписано указ № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який підтримано Верховною Радою. Воєнний стан запроваджено з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 р. № 9 рекомендовано зборам суддів та суддям України оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану та з метою забезпечення безпеки працівників Господарського суду Одеської області та відвідувачів, зборами суддів Господарського суду Одеської області від 24.02.2022 р. було вирішено рекомендувати суддям, як тимчасовий захід, зняти з розгляду справи, які призначені з 24 лютого 2022 року.

14.03.2022 р. Указом Президента України № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05год.30хв. 26 березня 2022р. строком на 30 діб.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 14.03.2022р. рекомендовано суддям Господарського суду Одеської області продовжити розгляд справ.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.03.2022р. призначено підготовче засідання у справі на "18" квітня 2022 р. о 12:45. Викликано учасників справи у справі у судове засідання, призначене на 18.04.2022р. о 12:45.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідач визнає заявлені позовні вимоги у даній справі.

У судовому засіданні 18.04.2022 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та зазначено, що повне рішення буде складено 18.04.2022р.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

19.10.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання (постачальник) та Комунальною установою „Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси (споживач) було укладено Договір № 000055(2021)/1 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) (далі Договір).

Пунктом 12.1 Договору зазначено, що він с укладеним з дати його підписання

Сторонами, скріплення їх підписів Сторонами, скріплення їх підписів печатками та діє до

31 жовтня 2021 року включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що постачальник зобов`язується протягом

строку дії Даного Договору перелази у власність споживачу природний газ, в обсягах, за

ціною та у порядку передбачених цим Договором, а споживач зобов`язується прийняти

газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених даним правочином.

Пунктом. 2.1.1 Договору зазначено, перелік точок входу та виходу газу споживача (адреси точок комерційного обліку споживача, по яких здійснюється постачання природного газу постачальником).

Відповідно до п. 3.1. Договору, загальна вартість Договору складається із суми вартостей природного газу, переданого у власність споживачу протягом строку дії Договору і становить 170524,80грн.

Пунктом 3.2 Договору зазначено, що ціна 1000.0 куб.м газу становить 24800,00грн. без врахування ПДВ, крім того ПДВ - 4960,00грн., що разом з ПДВ складає 29760,00грн. та включає в себе вартість природного газу, компенсацією вартості послуг замовленої потужності, що сплачується постачальником Оператору ГТС.

Пунктом 4.1. Договору зазначено, що споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого обсягу природного газу, вказаного у акті приймання передачі/рахунку фактурі шляхом перерахування на банківський рахунок постачальника коштів, у такому порядку: 100% вартості газу спожитого місячного обсягу газу до 10-го числа, наступного за розрахунковим на підставі рахунку-фактури та/або акту приймання передачі природного газу.

У жовтні 2021 року позивач поставив до пунктів споживання відповідача 8728куб.м природного газу на загальну суму 259744,75 грн., що підтверджується актами прийому- передачі природного газу. 26.11.2021р. відповідачем сплачено за отриманий природний газ 170524,46грн. На даний час у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за природний газ. спожитий лютому 2021р. на загальну суму 89220,29 грн. поза межами дії Договору.

Відповідно до наданого відзиву, відповідачем було зазначено суду, що у зв`язку з ситуацією, що склалась на ринку природного газу та довготривалим періодом укладання договору з новим постачальником (визначеним для бюджетних організацій та установ), утворилась заборгованість на суму 89220,29 грн., про що свідчить акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2021 -20.01.2022. Провести оплату на підставі акту звірки взаємних розрахунків не має можливості оскільки Договір вичерпано, а постачання природного газу здійснюється іншим постачальником на договірних засадах.

Видатки на виконання зобов`язань за Договором постачання газу сформовані на початку року, лімітні бюджетні видатки є фіксованими. Комунальна установа - неприбуткова бюджетна установа, яка фінансується з бюджету міста Одеси. Підставою для оплати заборгованості попередньому постачальнику природного газу, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання, може бути лише за рішенням суду, що передбачено п 9.1 Договору постачання газу (спірні питання між Сторонами щодо виконання умов Договору мають вирішуватися шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Разом з вищевикладеним, Комунальна установа, листом від 24 листопада 2021р. №01-29-2/1859, підтверджує сплату заборгованість у сумі 89 220,29 грн. (підписані Акти-звірки взаєморозрахунків та Акти приймання-передачі природного газу), тільки за рішенням суду відповідно до п.9.1. Договору.

Враховуючи це, Торгово-промислова палата України підтверджує, що обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Комунальна установа згідно з п.10.1 та 10.2 розділу 10 Договору та враховуючи загальний офіційний лист Торгово-промислової палати України (додається) сплатити заборгованість на теперішній час стає неможливим внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання та Комунальною установою „Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси виникли на підставі укладеного між ними 19.10.2021р. Договору № 000055(2021)/1 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій).

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Комунальною установою „Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси зобов`язань з оплати природного газу, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, визнано відповідачем за час розгляду справи , у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу у розмірі 89220,29 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. ч. 3, ч. 4 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192цього Кодексу.

Під час розгляду справи відповідачем Комунальною установою „Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси 11.03.2022р. до господарського суду Одеської області було подано заяву відповідно до якого було зазначено, що відповідачем позовні вимоги визнаються в повному обсязі та він не заперечує проти їх задоволення.

За таких обставин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК У країни, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За заявлені позовні вимоги позивача судовий збір становить 2481,00 грн. На підставі викладеного, на відповідача покладаються судові витрати у розмірі 50% від сплаченого судового збору у розмірі 1240,50 грн., у зв`язку з задоволенням позовних вимог та визнанням заявлених позовних вимог відповідачем.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову ( ч. 3 ст. 7 Закону України „Про судовий збір).

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, господарський суд виходить з того, що відповідно до положень п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд зазначає позивачу, що питання про повернення судового збору у розмірі 1240,50грн. з державного бюджету України буде вирішено судом, після подання позивачем відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 129, 130, ч. 3, 4 ст.185, ч.1, 2, 4 ст.191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунальної установи „Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 9; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-Постачання (65003, м.Одеса, вул. Одарія, 1; ) заборгованість у розмірі 89220 (вісімдесят дев`ять тисяч двісті двадцять) грн. 29 коп. та втирати по сплаті судового збору у розмірі 1240 (одну тисячу двісті сорок) грн. 50 коп.

Повний текст рішення складено 18 квітня 2022 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко