ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2022 р. Справа№ 910/588/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники сторін:

від позивача: Лещенко Ю.В. (ордер серія КС № 585505 від 12.01.21, посвідчення адвоката № 4505/10);

від відповідача: Білак Я.Ю. (договір про надання правової допомоги № 4 від 08.02.21, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1631).

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Компанії Діонна Коммерс Лтд. (Dionna Commerce Ltd.)

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2021 (повний текст складено 10.06.2021)

у справі №910/588/21 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Компанії Діонна Коммерс Лтд. (Dionna Commerce Ltd.)

до фізичної особи-підприємця Палія Максима Вікторовича

про стягнення 357 685,32 грн, розірвання договору оренди нерухомого майна та повернення об`єкту оренди шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

Компанія Діонна Коммерс Лтд. звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Палія Максима Вікторовича про:

- стягнення заборгованості за несплату орендної плати в розмірі 249 840,00 грн, індексу інфляції в розмірі 47 154,48 грн, 3% річних в розмірі 23 166,93 грн, та пені в розмірі 37 523,91 грн за договором оренди господарських приміщень № 1217 від 23.08.2017;

- розірвання договору оренди нерухомого майна та повернення об`єкту оренди шляхом виселення з частини господарських приміщень за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 89-а, загальною площею 66,3 кв.м., з яких: 22,3 кв.м. - під розміщення офісу та 44,0 кв.м. - приміщення складу.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2021 позов задоволено частково. Вирішено розірвати договір оренди частини господарських приміщень № 1217 від 23.08.2017, який укладений між Компанією Діонна Коммерс Лтд (Dionna Commerce Ltd.) та фізичною особою - підприємцем Палієм Максимом Вікторовичем з дня набрання чинності даним рішенням. Вирішено зобов`язати фізичну особу - підприємця Палія Максима Вікторовича повернути Компанії Діонна Коммерс Лтд (Dionna Commerce Ltd.) об`єкт оренди шляхом виселення з частини господарських приміщень за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 89-А, загальною площею 66,3 кв.м., з яких: 22,3 кв.м. - під розміщення офісу та 44 кв.м. - приміщення складу. Вирішено стягнути з фізичної особи - підприємця Палія Максима Вікторовича на користь Компанії Діонна Коммерс Лтд (Dionna Commerce Ltd.) судовий збір в розмірі 4540,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Компанія Діонна Коммерс Лтд. (Dionna Commerce Ltd.) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2021 у справі №910/588/21 скасувати в частині не задоволених позовних вимог, зокрема, в частині стягнення заборгованості ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за несплату орендної плати в розмірі 249 840,00 грн, індексу інфляції в розмірі 47 154,48 грн, 3% річних в розмірі 23 166,93 грн та пені в розмірі 37 523,91 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі позивач зазначає, що оскаржуване судове рішення в частині відмови у стягненні заборгованості по орендній платі є незаконним та необґрунтованим.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що судом першої інстанції було проігноровано показання ОСОБА_1 у судовому засіданні та його нотаріально-посвідчену заяву про не підписання ним актів приймання-передачі коштів.

При цьому, позивач наголошує на тому, що всупереч умовам договору оренди, а також порушуючи норми діючого законодавства, відповідач свої зобов`язання не виконав, орендну плату за період з 23.08.2017 по даній справі не сплатив.

Короткий зміст письмових пояснень відповідача на апеляційну скаргу та узагальнення їх доводів

У письмових поясненнях відповідач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Зокрема відповідач посилається на те, що ним до матеріалів справи надані докази про відсутність заборгованості з орендної плати в сумі 249 480,00 грн.

Разом тим, як зазначає відповідач, вказані акти були складені у двох примірниках, другий примірник кожного такого акту знаходиться у позивача. Також кожний акт було підписано уповноваженим представником позивача на підставі довіреності, дійсність повноважень останнього були перевірені нотаріусом ще при укладенні договору оренди, доказів скасування цієї довіреності позивачем не було надано, до того ж на кожному вищезгаданому акті є печатка позивача.

Враховуючи, що відповідачем були надані до справи докази сплати орендної плати про стягнення якої просить позивач у позові, доводи викладені позивачем у апеляційній скарзі спростовують його правову позицію про те, що нотаріальна заява ОСОБА_1 щодо не отримання ним вищевказаних актів приймання - передачі грошових коштів є доказом наявності заборгованості по сплаті орендної плати за укладеним договором.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 23.09.2021 апеляційну скаргу по справі № 910/588/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії Діонна Коммерс Лтд. (Dionna Commerce Ltd.) на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2021 у справі № 910/588/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 03.11.2021.

03.11.2021 судове засідання не відбулося.

Після виходу судді Разіної Т.І. з відпустки, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 призначено справу № 910/588/21 до розгляду на 08.12.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 розгляд справи № 910/588/21 відкладено на 26.01.2022.

В судове засідання, яке відбулося 26.01.2022, з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

23.08.2017 між Компанією Діонна Коммерс Лтд. (Dionna Commerce Ltd.) (орендодавець, позивач) та фізичною особа-підприємцем Палієм Максимом Вікторовичем (орендар, відповідач) був укладений нотаріально-посвідчений договір оренди господарчих приміщень, який зареєстрований в реєстрі за №1217 (надалі - договір), за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування частину господарчих приміщень (в літерах Б, В, Г) за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 89-а, загальною площею 66,3 кв.м., з яких: 22,3 кв.м. - під розміщення офісу та 44,0 кв.м. - приміщення складу.

Відповідно до розділу 3 договору оренди орендна плата за передане орендареві в оренду майно визначається з розрахунку на місяць і становить 6 940,00 грн. Орендна плата сплачується орендарем у будь-який спосіб, передбачений законодавством України. Усі розрахунки між сторонами будуть підтверджуватись актом прийому-передачі грошових коштів (орендної плати).

За порушення строків сплати орендної плати - орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період порушення строків сплати орендної плати від суми заборгованості по орендній платі за кожний день порушення строків (п. 9.5. договору).

Згідно з актом приймання-передачі нежитлового приміщення до даного договору орендодавець передав у платне тимчасове користування, а орендар прийняв вищезазначені приміщення загальною площею 66,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 89-а.

04.12.2020 позивач на адресу відповідача надіслав лист-претензію, в якому просив сплатити заборгованість по оренді та повідомив про розірвання договору оренди з 06.01.2021.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не сплачує орендні платежі, внаслідок чого у останнього за період з січня 2018 по листопад 2020 виникла заборгованість в розмірі 249 840,00 грн.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань останньому позивачем нараховано пеню в розмірі 37 523,91 грн, 3% річних в розмірі 23 166,93 грн та інфляційні в розмірі 47 154,48 грн.

Посилаючись на п. 6.3 договору оренди № 1217 від 23.08.2017, яким передбачено розірвання договору оренди у випадку порушення орендарем строків оплати орендної плати, позивач просив суд першої інстанції розірвати вказаний договір оренди і зобов`язати відповідача повернути об`єкт оренди за вищевказаним договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2021 позов задоволено частково. Вирішено розірвати договір оренди частини господарських приміщень № 1217 від 23.08.2017, який укладений між Компанією Діонна Коммерс Лтд (Dionna Commerce Ltd.) та фізичною особою - підприємцем Палієм Максимом Вікторовичем з дня набрання чинності даним рішенням. Вирішено зобов`язати фізичну особу - підприємця Палія Максима Вікторовича повернути Компанії Діонна Коммерс Лтд (Dionna Commerce Ltd.) об`єкт оренди шляхом виселення з частини господарських приміщень за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 89-А, загальною площею 66,3 кв.м., з яких: 22,3 кв.м. - під розміщення офісу та 44 кв.м. - приміщення складу. Вирішено стягнути з фізичної особи - підприємця Палія Максима Вікторовича на користь Компанії Діонна Коммерс Лтд (Dionna Commerce Ltd.) судовий збір в розмірі 4540,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, предметом розгляду в апеляційній інстанції є законність відмови у позовних вимогах щодо стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Апеляційний господарський суд погоджується з даними висновками місцевого господарського суду та зазначає з приводу викладених в апеляційній скарзі доводів наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 3.2. договору орендна плата сплачується орендарем у будь-який спосіб, передбачений законодавством України. Усі розрахунки між сторонами будуть підтверджуватись актом прийому-передачі грошових коштів (орендної плати).

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанці, договором був передбачений порядок розрахунків, який передбачає також розрахунок готівкою і складення актів про приймання грошових коштів, а також сплата їх у розмірі 48 580,00 грн відповідають умовам договору і нормам чинного законодавства України.

Відповідно до п. 6 розд. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148, суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами, зокрема з фізичними особами - у розмірі до 50000 грн включно. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які мають ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку, шляхом переказу коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку чи небанківської фінансової установи для подальшого їх переказу на поточні рахунки в банку. Кількість фізичних осіб, з якими здійснюються готівкові розрахунки, протягом дня не обмежується.

Разом з тим, місцевим господарським судом встановлено, що ОСОБА_1, діючи від імені позивача на підставі довіреності, виданої 24.07.2017, апостиль від 25.07.2017 за номером 17541 від 2017, підписав з відповідачем договір оренди частини господарських приміщень (літера Б,В,Г) від 23.08.2017, зареєстрований в реєстрі за № 1217.

У судовому засіданні 31.03.2021 ОСОБА_1 , який був викликаний судом першої інстанції як свідок, надаючи пояснення та відповідаючи на запитання суду, не підтвердив однозначно про те, що це не його підписи на актах приймання-передачі грошових коштів (орендної плати).

Крім того, судова колегія зауважує на тому, що місцевим господарським судом неодноразово пропонувалось провести судову експертизу для встановлення особи підписанта з боку позивача, але позивач вирішив це право не реалізовувати.

Згідно з приписами ст.ст. 78-79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм, викладених вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вірогідною є та обставина, що відповідач дійсно розраховувався готівкою, тому заборгованість не підтверджена.

Таким чином, враховуючи недоведеність обставини щодо наявності основного боргу, а також не надання суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення 249 840, 00 грн орендної плати та похідних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 37 523,91 грн, 3% річних в розмірі 23 166,93 грн та збитки від інфляції в розмірі 47 154,48 грн.

Доводи позивача про те, що відповідні акти не є належними доказами, що підтверджують сплату орендарем орендної плати в узгодженому сторонами розмірі, не приймаються судовою колегією, оскільки акти приймання-передачі готівкових коштів зі сторони позивача підписані його представником Гутником Б.О. та скріплені печаткою Компанії Діонна Коммерс Лтд.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах позивачем не доведено наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за несплату орендної плати в розмірі 249 840,00 грн, індексу інфляції в розмірі 47 154,48 грн, 3% річних в розмірі 23 166,93 грн, пені в розмірі 37 523,91 грн

Таким чином висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Інші наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги позивача.

В свою чергу, наведені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що неналежним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Компанії Діонна Коммерс Лтд. (Dionna Commerce Ltd.) залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2021 у справі № 910/588/21 - без змін.

Матеріали справи № 910/588/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.05.2022 після виходу судді Разіної Т.І. з відпустки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна