ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2022 року м.Дніпро Справа № 904/3904/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання Зелецькому Р.Р.

Представники сторін:

від позивача: Ілюк Андрій Іванович (в режимі відеоконференції (діє на підставі ордеру АР № 1087756 від 20.04.2022))

Інші учасники процесу не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПЛАСТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 (повний текст складено та підписано 26.08.2021 суддя Панна С.П.) у справі №904/3904/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПЛАСТ", 03113, м.Київ, вул. Шевцова, 1,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНИПАК ГРУПП", 49000, м.Дніпро, вул. Байкова, 61,

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості у розмірі 244 910,64грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПЛАСТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНИПАК ГРУПП", 49000, м.Дніпро, вул. Байкова, 61, про стягнення заборгованості за договором поставки, укладеним в листопаді 2018 року у спрощений спосіб у розмірі 244 910,64грн., з яких загальна сума невиконаних грошових зобов`язань Відповідача станом на 23.03.3021р. становить 184 633,40грн, пеня за період з 01.01.2020р. по 23.03.3021р. 28 667,10 грн, та 3%річних, відповідно 3 166,78грн, інфляційні втрати 14 443,36грн.

Загальна вартість поставленого Товару складає 204 318,00 грн., проте Відповідачем як Покупцем оплачено поставлений Товар лише частково на суму - 4 284,60 грн., що свідчить про неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань по оплаті поставленого товару.

01.04.2019 року між Позивачем та Відповідачем було підписано акт взаємних розрахунків при підписанні якого Відповідач не заперечував щодо наявності заборгованості за поставлений Товар перед Продавцем у розмірі ' 200 033,40 Урн. (належним чином засвідчена копія додасться).

01.04.2019 року між Позивачем, Відповідачем та ОСОБА_1 (надалі - «Новий боржник») укладено договір про заміну боржника № 0104/19 (надалі -«Договір);) (належним чином засвідчена копія додається), яким врегульовано відносини, пов`язані з заміною Первісного боржника у зобов`язанні, що виникли за Актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.04.2019 року внаслідок неналежного виконання зобов`язання з оплати отриманого товару.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/3904/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що винною Стороною щодо виконання зобов`язань по Договору про заміну боржника № 0104/19 від 01.04.2019р. є ОСОБА_1 , який повинен був здійснити погашення заборгованості з 01.04.2019р. до 31.12.2019р. Оскільки боржником по договору є фізична особа, тому справа повинна розглядатись у суді загальної юрисдикції.

Позивач посилається на сплату відповідачем 5 400,00грн., але ніяких платіжних документів в підтвердження часткової сплати не надано та підписаний з двох сторін акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2021р. на загальну суму 194 633,40грн. також не було надано.

Ухвалою про виправлення помилки від 27.08.2021р. виправлено описку в 25 абзаці в мотивувальній частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021р зазначивши замість:

''Оскільки боржником по договору є фізична особа, тому справа повинна розглядатись у суді загальної юрисдикції. '', необхідно зазначити:

''Оскільки боржником по договору є фізична особа, тому справа повинна розглядатись у суді загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.''

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПЛАСТ" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- висновки Суду першої інстанції про недоречність п. 3.3 Договору про заміну божника, в якому встановлена солідарна відповідальність Відповідача, є хибними.

- Суд першої інстанції безпідставно та необгрунтовано прийшов до висновку, що укладення сторонами п. 3.3. про солідарну відповідальність не є доречним.

- обставини свідчать про порушення та неправильне застосування Судом першої інстанції положень ст. 204, ст. 627, ст. 628, ст. 629 та ч. 1 ст. 543 ЦК України та ігнорування висновку Верховного Суду щодо застосування ч. 1 ст. 543 ЦК України у подібних правовідносинах, що в результаті призвело до хибного висновку про те, що «укладений договір про заміну боржника не є договором поруки, а тому укладення сторонами п. 3.3. про солідарну відповідальність не є доречним».

- при винесенні Оскаржуваного рішення Судом першої інстанції були порушені положення ч. 1 ст. 86 ГПК України та ч. 1 ст. 210 ГПК України.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНИПАК ГРУПП" та ОСОБА_1 не надано відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк, Центральний апеляційний господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.10.2021 апеляційну скаргу було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

12.10.2021 до канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду додано відповідні докази.

Ухвалою суду від 18.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПЛАСТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/3904/21. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 24.11.2021 о 12:40 годин.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПЛАСТ" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 01.11.2021 судові засідання у справі №904/3904/21 вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку EasyCon.

24.11.2021 о 12:40 судове засідання не відбудеться, через перебування головуючого судді Дарміна М.О. у відпустці з 24.11.2021 до 17.12.2021.

Ухвалою суду від 17.11.2021 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 21.12.2021 о 10:20 годин.

Ухвалою суд від 21.12.2021 Залучено до участі у справі громадянина України ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПЛАСТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/3904/21 відкладено на 31.01.2022 на 12:20 годин.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Антоніка С.Г., на підставі розпорядження керівника апарату суду № 222/22 від 31.01.2022, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2022 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.

Ухвалою суду від 31.01.2022 справу №904/3904/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), судді: Іванов О.Г., Березкіна О.В.

Ухвалою суду від 31.01.2022 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПЛАСТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/3904/21 відкладено на 02.03.2022 на 12:00 годин.

02.03.2022 судове засідання не відбулося.

Ухвалою суду від 05.04.2022 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПЛАСТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/3904/21 призначено в судове засідання на 20.04.2022 об 12:40 год. Явку представників сторін визнано не обов`язковою. Судові засідання у справі №904/3904/21 вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку EasyCon.

Про дату час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення № 691.

Про дату час і місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, що підтверджується надсиланням рекомендованого поштового повідомленням про вручення поштового відправлення № 675.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Беручи до уваги, що неявка представників відповідача та третьої особи не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

20.04.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

В листопаді 2018 року між ТОВ "ТЕХНОПЛАСТ" та ТОВ "ЮНИПАК ГРУПП" на підставі ч.1 ст.181 Господарського кодексу України було укладено Договір поставки товару у спрощеній формі.

Позивачем з листопада 2018 року по січень 2019 року здійснено поставку Товару Відповідачу на підставі наступних рахунків фактур №№ СФ-0003558 від 23.11.2018р. на суму 40 338,00грн., СФ-0003559 від 23.11.2018р. на суму 28 980,00грн., СФ-0003662 від 03.12.2018р. на суму 23 280,00грн., СФ-0003663 від 03.12.2018р. на суму 44 820,00грн., СФ-0003734 від 06.12.2018р. на суму 44 820,00грн., СФ-0000021 від 08.01.2019р. на суму 22 080,00грн.

Поставка товарів підтверджується видатковими накладними № 26-11/17 від 26.11.2018 року на суму 40 338,00грн., 26-11/18 від 26.11.2018 року на суму 28 980,00грн., 13-12/18 від 13.12.2018 року на суму 23 280,00грн., 05-12/16 від 05.12.2018 року на суму 44 820,00грн., 13-12/17 від 13.12.2018 року на суму 44 820,00грн., 11-01/10 від 11.01.2019 року на суму 22 080,00грн.

Факт транспортування Товару підтверджується товарно-транспортними накладними №№ 26-11/18 від 26.11.2018р., 05-12/16 від 05.12.2018р., 13-12/18 від 13.12.2018р., 11-01/10 від 11.01.2019р.

Відповідачем відповідно даних по акту звірки взаємних розрахунків від 01.04.2019р. частково сплачена заборгованість на суму - 4 284,60грн.

Вищезазначений акт між позивачем та відповідачем був підписаний 01.04.2019р. та відповідно до якого загальна сума заборгованості склала 200 033,40грн. (а/с 38)

01.04.2019 року між позивачем, відповідачем та ОСОБА_1 (надалі - новий боржник) був укладений Договір про заміну боржника № 0104/19.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів апеляційної скарги, відсутності відзиву на позовну заяву та відзиву на апеляційну скаргу, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин укладання в листопаді 2018 року між ТОВ "ТЕХНОПЛАСТ" та ТОВ "ЮНИПАК ГРУПП" на підставі ч.1 ст.181 Господарського кодексу України Договору поставки товару у спрощеній формі; поставки ТОВ "ТЕХНОПЛАСТ" відповідачу з листопада 2018 року по січень 2019 року товару на загальну суму 204 318,00грн, часткової сплати відповідачаем, відповідно даних акту звірки взаємних розрахунків від 01.04.2019р. заборгованості на суму 4 284,60грн та залишку заборгованості за поставлений товар, яка підтверджена зазначеним актом в сумі 200 033,40грн.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує, що між ТОВ "ТЕХНОПЛАСТ" та ТОВ "ЮНИПАК ГРУПП" склалися взаємовідносини, характерні для договору поставки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

01.04.2019 року між ТОВ "ТЕХНОПЛАСТ" (Кредитор) , ТОВ "ЮНИПАК ГРУПП" (Первісний боржник) та ОСОБА_1 (надалі - Новий боржник) був укладений Договір про заміну боржника № 0104/19 (далі за текстом - Договір).

Згідно п.1.1. Договору регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (Первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає за Актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.04.2019р. між Кредитором та Первісним боржником (далі - Акт звірки).

Згідно з п. 1.3. Договору, Первісний боржник за цим Договором переводить на Нового боржника борг (грошове зобов`язання) за Актом звірки у розмірі 200 033,40 грн., а Новий боржник погоджується виконати зазначене зобов`язання у повному обсязі, відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 510 Цивільного кодексу України, сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор.

Чинне цивільне законодавство передбачає можливість заміни сторін у зобов`язанні, однак установлює певні обмеження свободи розсуду учасників відповідних правовідносин з метою запобігання порушенню балансу інтересів цих осіб.

Так, відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 2.1. встановлено, що Новий боржник, укладенням цього Договору, бере на себе зобов`язання здійснити погашення заборгованості, в розмірі, що визначений в п.2 цього Договору, з моменту укладення цього Договору Сторонами до 31 грудня 2019 року.

Відповідно до п. 3.3. Договору, за цим Договором Новий боржник та Первісний боржник несуть солідарну відповідальність за порушення Новим боржником своїх зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 628 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Змішані договори поділяються на дві групи: конгломеровані і інтегровані. При цьому конгломеровані договори породжують два або декілька зобов`язань, а інтегровані одне зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів кваліфікує укладений між ТОВ "ТЕХНОПЛАСТ" (Кредитор) , ТОВ "ЮНИПАК ГРУПП" (Первісний боржник) та ОСОБА_1 (надалі - Новий боржник) Договір про заміну боржника № 0104/19, як змішаний інтегрований договір, який містить елементи договору про переведення боргу та договору поруки, предметом якого є забезпечення належного виконання Новим кредитором зобов`язань з погашення заборгованості у розмірі 200 033,40 грн за актом звірки від 01.04.2019р.

Висновки суду першої інстанції «… договір повинен укладатись в рамках Закону. Укладений вищезазначений договір про заміну боржника не є договором поруки, а тому укладення сторонами п.3.3. про солідарну відповідальність не є доречним…» визнаються колегією суддів такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону (норми Цивільного Кодексу України про свободу договору та змішаний договір).

Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 524/4996/13-ц :

"...49. Стаття 554 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки...

...51. Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

52. Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо..."

Відповідно, подання у даній справі ТОВ "ТЕХНОПЛАСТ" позову до ТОВ "ЮНИПАК ГРУПП", як солідарного із ОСОБА_1 боржника узгоджується з вищенаведеними нормами матеріального права та практикою Верховного Суду.

Висновок суду першої інстанції в частині

«… Відповідальність по даному договору згідно п.п.1.1., 2.1., 3.4. повинен нести новий боржник - ОСОБА_1 .

Оскільки боржником по договору є фізична особа, тому справа повинна розглядатись у суді загальної юрисдикції…» свідчить про неправильне тлумачення закону.

Крім цього, відповідно до частини порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є прийняття судом першої інстанції судового рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Оскільки, мотивувальна частина рішення суду першої інстанції містить вказівки про обов`язки незалученного до участі у справі ОСОБА_1 рішення підлягає скасуванню на підставі частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Оскільки розглядаючи справу, місцевий господарський суд неправильно застосував норми матеріального права, неправильно розтлумачивши положення матеріального права про свободу договору та змішані договори, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з ухвалення нового, про часктове задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга, відповідно, підлягає частковому задоволенню.

Щодо розміру заявленних позовних вимог, колегія суддів, перевіривши наведені позивачем розрахунки доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

З урахуванням відсутності відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів визнає такими, що відповідають фактичним обставинам справи, викладені в позовній заяві обставини :

«… Положеннями п. 2.1. Договору встановлено зобов`язання здійснити погашення заборгованості в розмірі 200 033,40 грн. у повному обсязі до 31.12.2019 року.

Проте, Новим боржником та Відповідачем виконано вимоги п. 2.1. Договору лише частково та сплачено суму заборгованості на суму 5 400,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань, що встановлені у п. 2.1. Договору станом на момент підготовки даної позовної заяви у Відповідача існує заборгованість перед Позивачем за на загальну суму - 194 633,40 грн…»

Відповідно, заявлені позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості на суму боргу у розмірі 194 633,40 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Нараховані на суму боргу у розмірі 194 633,40 грн 3% річних та інфляційні підлягають задоволенню за період з 01.01.2020р. по 23.03.2021р. у розмірі 7150,76 грн та 14 443,36 грн, відповідно, оскільки заборгованості у розмірі 200 033,40 грн станом на 01.01.2020р. підтверджується актом розрахунків станом на 01.04.2019р. і не спростовано належними і допустимими доказами. Здійснення розрахунку зазначених 3% річних та інфляційних нарахувань на суму боргу 194 633,40 грн узгоджується з принципами диспозитивності господарського судочинства.

Відповідно до пунтку 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню у розмірі 24 914 грн.

В задоволенні решти частини позовних вимог, колегія суддів відмовляє.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 3 617,08 грн та апеляційної скарги у сумі 5 425,63 грн. покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, решта витрат за подання апеляційної скарги покладаються на особу яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПЛАСТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/3904/21 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/3904/21 скасувати.

Ухвалити нове рішення:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНИПАК ГРУПП" (49000, м.Дніпро, вул. Байкова, 61, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПЛАСТ" (03113, м.Київ, вул. Шевцова, 1, , адреса для листування: 04052, м. Київ, вул. Глибоцька, 40, на ім`я АО «Юридична фірма «ТЕФФІ») 194 633,40 грн. основного боргу, 7 150,76 грн. 3% річних, 14 443,36 грн. інфляційних втрат, 24 914,44 грн. пені та 3 617,08 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 5 425,63 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видачу наказу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України

Повний текст постанови складено та підписано 02.05.2022

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна