ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"20" квітня 2022 р. м. Київ Справа №911/608/22

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» (18001, м. Черкаси, вул. Надпільна, 261, оф.7)

До Вишгородської міської ради (07301, Київська обл., м. Вишгород, пл. Шевченка, 1)

Про стягнення 287404,92 грн

встановив:

У квітні 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до Вишгородської міської ради (далі відповідач) про стягнення 287404,92 грн за договором постачання електроенергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем як постачальником та відповідачем як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії №20 із додатковими угодами. За вказаним договором відповідачем у період з 01 по 31 грудня 2021 спожито 105999 кВт/год. електроенергії на загальну суму 459313,60 грн, з якої відповідач оплатив лише 194993,46 грн. Решта вартості спожитої електроенергії на суму 264320,14 грн відповідачем не оплачена, акти прийому-передачі електричної енергії відповідачем позивачу не повернуті. У зв`язку з неповною оплатою відповідачем вартості спожитої електроенергії позивач просить суд стягнути з відповідача 264320,14 грн основного боргу, а також 4924,32 грн пені, 16313,84 грн інфляційних втрат та 1846,62 грн 3% річних. В тексті позовної заяви позивачем зазначено, що розрахунок пені, 3% річних та інфляційних витрат додається до позовної заяви.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до позовної заяви.

Суд зазначає, що дотримання цих вимог пов`язане, серед іншого, з виконанням завдання господарського судочинства.

У п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити в тому числі дані про відомі номери офіційної електронної адреси та електронної пошти сторін.

Позивачем пред`явлено позов до Вишгородської міської ради, яка є органом публічної влади та може мати публічно доступну офіційну електронну адресу та/або електронну пошту. Також із додатку 1 «Загальна інформація про підприємство» до договору, на який позивач посилається в позовній заяві, вбачається, що Вишгородська міська рада (відповідач) має електронну пошту. Позивач позовну заяву подав в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зазначивши при цьому в позовній заяві дані про електронну пошту тільки позивача, а дані про офіційну електронну адресу та/або електронну пошту відповідача позивач не зазначив.

Отже, позивачем не виконано вимогу п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України щодо зазначення в позовній заяві даних про відому офіційну електронну адресу та електронну пошту відповідача. При цьому суд відмічає, що оскільки позивач та відповідач територіально розташовані в різних населених пунктах, які обслуговуються різними відділеннями поштового зв`язку, то зазначення позивачем в позовній заяві офіційної електронної адреси або електронної пошти відповідача може спростити документообіг між судом та учасниками справи в ході розгляду справи та сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Також, відповідно до п.3, п.5 та п.8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви. Відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В тексті позовної заяви позивач зазначив, що розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат додається до позовної заяви.

Однак серед додатків, які долучені позивачем до позовної заяви, розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат відсутній. Наведений недолік позовної заяви позбавляє можливості визначити, за який період (періоди) позивачем в позовній заяві нараховано до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні втрати, та перевірити правильність розрахунку.

Більш того, позивач підставою позову вказує несплату відповідачем вартості спожитої електроенергії, але при цьому в позовній заяві не виклав обставин стосовно строку (конкретної календарної дати, терміну), до якого мало бути виконане зобов`язання з оплати вартості спожитої електроенергії, з посиланням на відповідні докази (пункти, статті договору, рахунки постачальника тощо). Натомість, позивач в позовній заяві лише відтворив положення ст.530 Цивільного кодексу України про те, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таке відтворення в тексті позовної заяви положень законодавства без зазначення конкретних обставин виникнення боргу (строку виконання зобов`язання, дати виникнення прострочення виконання) не розцінюється судом як належне виконання п.5 та п.8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд звертає увагу на наявність в тексті позовної заяви протиріч у зазначенні фактичних у обставин, якими позивач обґрунтовує позов, та доказів на їх підтвердження.

Так, в тексті позовної заяви позивач зазначає, що договір про постачання електричної енергії №20 було укладено 11.02.2021, надалі договір. В подальшому укладались додаткові угоди до договору, якими змінювалась ціна електричної енергії. Позивач вказує, що останні зміни внесені додатковою угодою №8, відповідно до якої ціна за 1 кВт/год з 01.11.2021 становила 3,586044 грн.

Одночасно позивач вказує в позовній заяві, що відповідачем у період з 01 по 31 грудня 2021 спожито 105999 кВт/год електроенергії і що на вказаний обсяг позивачем відповідачу направлено акт прийому-передачі електроенергії та акт коригування ціни/кількості за грудень 2021 на загальну суму 459313,60 грн, з яких відповідач сплатив 194993,46 грн, і таким чином основний борг відповідача за електроенергію становить 264320,14 грн.

Отже, позивач в позовній заяві заявляє вимогу до відповідача про оплату основного боргу в сумі 264320,14 грн за електроенергію, яка була поставлена позивачем у грудні 2021. При цьому ціна за 1 кВт/год з 01.11.2021 відповідно до додаткової угоди №8 становила 3,586044 грн.

В той же час, з доданого до позовної заяви «акту коригування ціни/кількості» №118 від 31.12.2021 вбачається, що заявлена позивачем вартість поставленої електроенергії у грудні 2021 на загальну суму 459313,60 грн була обчислена позивачем, виходячи із ціни 3,61099 грн (без урахування ПДВ) за 1 кВт/год, а не 3,586044 грн, про яку зазначив позивач в тексті позовної заяви з посиланням на додаткову угоду №8.

При цьому, підставу для застосування позивачем ціни за електроенергію в грудні 2021 в розмірі 3,61099 грн (без урахування ПДВ) в позовній заяві не вказано.

Також в позовній заяві позивач зазначає, що «Відповідачем не повернуто актів прийому-передачі електричної енергії». При цьому неясно і позивач не вказує, які саме акт(и) прийому-передачі електричної енергії не були повернуті відповідачем позивачу (їх дата, номер, сума). Натомість, із позовної заяви вбачається, що за грудень 2021 складено лише один акт прийому-передачі електричної енергії, а саме акт №5 від 31.12.2021 на загальну суму 194993,46 грн, який додано позивачем до позовної заяви і який підписали обидві сторони. В той же час, доданий позивачем до позовної заяви «акт коригування ціни/кількості» №118 від 31.12.2021 на загальну суму 459313,60 грн відповідачем не підписаний, доказ передачі позивачем відповідачу цього акту коригування позивачем в позові не зазначено. Поряд з цим, позовна заява не містить викладу обставин (причин) виникнення розбіжності щодо показника обсягу спожитої електроенергії за грудень 2021, а саме обсягу, який було спочатку зазначено в акті прийому-передачі електричної енергії за грудень 2021 №5 від 31.12.2021 (45 тис. кВт/год), який підписали обидві сторони, та обсягу, який зазначає позивач в «акті коригування ціни/кількості» №118 від 31.12.2021 (105,999 тис. кВт/год), який відповідачем не підписаний.

Крім того, із позовної заяви вбачається, що позивач підставою своїх вимог вказує корегування ціни/кількості на підставі акту коригування ціни/кількості №118 від 31.12.2021, відповідно до якого сума різниці (корегування) становить 264320,14 грн. Проте, позовна заява не містить правового обґрунтування заявленого позивачем корегування ціни/кількості з посиланням на норми законодавства, що регулює правовідносини сторін за договором постачання електричної енергії.

Також позивач в позовні заяві зазначає, що відповідач вартість поставленої електроенергії за грудень 2021 на загальну суму 459313,60 грн частково оплатив позивачу, а саме сплатив 194993,46 грн 30.12.2021 платіжним дорученням №482, проте відповідне платіжне доручення або банківська виписка як доказ до позовної заяви не додана.

Наведене є недоліками позовної заяви, що підлягають усуненню.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, усунення позивачем недоліків позовної заяви повинне бути здійснене з урахуванням положень п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості надсилання учасникам справи позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Також суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.2 та ст.14 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.2, 162, 164, 172, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

3.1. письмових уточнень до позовної заяви з зазначенням даних про офіційну електронну адресу та/або електронну пошту відповідача;

3.2. розрахунку пені, 3% річних та інфляційних витрат;

3.3. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням обставин справи, а саме зазначення строку (конкретної календарної дати, терміну), до якого мало бути виконане зобов`язання з оплати вартості спожитої електроенергії, з посиланням на відповідні докази та зазначенням дати виникнення прострочення виконання);

3.4. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням обставин справи, а саме:

- кількості кВт/год електроенергії, яка була поставлена позивачем відповідачу у спірному періоді (спірних періодах) за договором,

- ціни за 1 кВт/год, яка діяла у спірному періоді, з посиланням на відповідні докази та з наданням суду таких доказів, якщо вони не були подані разом з позовною заявою,

- загальної вартості електроенергії, яка була поставлена позивачем відповідачу у спірному періоді,

- рахунків за спірний період, якщо такі виставлялись позивачем як постачальником відповідачу,

- усіх актів прийому-передачі електричної енергії за спірний період із зазначенням їх реквізитів,

- доказів передання позивачем відповідачу акту коригування ціни/кількості №118 від 31.12.2021,

- причин виникнення розбіжності щодо показника обсягу спожитої електроенергії за грудень 2021 (45 тис. кВт/год в акті прийому-передачі електричної енергії за грудень 2021 і 105,999 тис. кВт/год в акті коригування ціни/кількості №118 від 31.12.2021);

3.5. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням правового обґрунтування корегування ціни/кількості, про яке позивач вказує в позові;

3.6. копію банківської виписки або платіжного доручення про отримання позивачем від відповідача платежу в сумі 194993,46 грн 30.12.2021 із призначенням цього платежу.

4. Подати суду докази направлення відповідачу документів, складених на усунення недоліків позовної заяви за цією ухвалою Господарського суду Київської області від 20.04.2022 №911/608/22.

5. Попередити позивача про те, що згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Дата підписання ухвали: 22.04.2022.

Ухвала набирає законної сили 22.04.2022 та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.О. Третьякова