ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2022 р. Справа№ 920/102/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Міняйло С.М. (посвідчення № 216);

від третьої особи: Мальченко Д.В. (ордер серія СМ № 00039).

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (Фермерського) господарства "Світлана"

на рішення Господарського суду Сумської області від 27.08.2021 (повний текст складено 06.09.2021)

у справі №920/102/21 (суддя Котельницька В.Л.)

за позовом Селянського (Фермерського) господарства "Світлана"

до Тростянецької міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство Тростянецької міської ради "Агенція місцевого розвитку"

про визнання поновленим договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Селянське (Фермерське) господарство "Світлана" звернулося до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Тростянецької міської ради про визнання поновленим договору оренди землі від 30.01.2006, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі в редакції, викладеній позивачем у позовній заяві.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.08.2021 відмовлено у задоволенні позову.

Судове рішення мотивовано відсутністю в діях відповідача порушення норм законодавства України та порушень переважного права позивача перед іншими особами на поновлення договору оренди, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Селянське (Фермерське) господарство "Світлана" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 27.08.2021 у справі № 920/102/21 та ухвалити постанову, якою позов про поновлення договору оренди в наданій позивачем редакції задовольнити.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, позивач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що місцевий господарський суд при вирішенні даного спору, повинен був застосувати положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції на момент закінчення передбаченого спірним договором строку оренди, оскільки на думку позивача, саме в цей момент у позивача виникло право на поновлення цього договору.

Окрім цього, за твердження позивача прийняте відповідачем рішення про припинення права оренди спірної земельної ділянки, не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки право оренди на вищезгадану земельну ділянку було припинено попереднім числом з 31.01.2021, тоді як рішення відповідача ухвалено 01.02.2021.

Короткий зміст відзиву відповідача на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог чинного законодавства.

Зокрема відповідач наголошує на тому, що до спірних правовідносин застосовуються норми ст. 33 Закону України "Про оренду землі", саме, в редакції чинній на дату укладення договору, що є предметом даного спору, а саме станом на січень 2006 року.

Також відповідач вказує на те, що запропонована позивачем редакція п.п. 8, 9 проекту додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі від 30.01.2006 фактично змінює істотні умови договору, що як наслідок породжує правові наслідки, не передбачені вимогам ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Щодо тверджень позивача стосовно того, що відповідачем було прийнято рішення, яке не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки право оренди на спірну земельну ділянку припинено попереднім числом з 31.01.2021, в той час як відповідачем ухвалено відповідне рішення 01.02.2021, відповідач зазначає, що враховуючи, що 30 та 31 січня 2021 припали на вихідні дні (субота і неділя відповідно), вищевказане рішення відповідачем було прийнято на наступний робочий день 1 лютого (понеділок).

При цьому, відповідач стверджує, що рішення про припинення права оренди спірної земельної ділянки було прийняте ним у чіткі відповідності до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та з дотриманням Регламенту Тростянецької міської ради

Короткий зміст відзиву третьої особи на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів викладених позивачем у апеляційній скарзі, третя особа наголошує на тому, що відповідач дотримався всіх вимог Закону України "Про оренду землі", який дів на момент укладення договору від 30.01.2006, зокрема, протягом одного місяця після закінчення строку договору, а саме 05.02.2021, відповідач надіславши позивачу листа № 208 повідомив останнього про припинення договору від 30.01.2006, про отримання якого позивач не заперечує.

Також третя особа зауважує на тому, що лист-повідомлення позивача змінює істотні умови договору від 30.01.2006, незважаючи на те, що відповідач не погоджував запропоновані позивачем змінені умови договору, яке в свою чергу, виключає переважне право позивача на укладення додаткової угоди про поновлення цього договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 апеляційну скаргу по справ № 920/102/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/102/21.

До Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 920/102/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 апеляційну скаргу Селянського (Фермерського) господарства "Світлана" на рішення Господарського суду Сумської області від 27.08.2021 у справі № 920/102/21 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

До Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про долучення квитанції №98 від 16.09.2021, із якої вбачається, що скаржник усунув недоліки апеляційної скарги, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 3405,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Селянського (Фермерського) господарства "Світлана" на рішення Господарського суду Сумської області від 27.08.2021 у справі № 920/102/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 08.12.2021.

До суду апеляційної інстанції від позивача електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та призначення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи "EаsyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи та призначення судового засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; розгляд справи № 920/102/21 відкладено на 26.01.2022. Вирішено провести судове засідання у справі № 920/102/21 в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

В судове засідання, яке відбулося 26.01.2022, з`явилися представники відповідача та третьої особи. Представник позивача в режимі відеоконференції у заплановий призначений час судового засідання не вийшов на зв`язок з судом апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку проводити судове засідання без застосування відеоконференції, про що секретарем судового засідання було зафіксовано у протоколі судового засідання. Також враховуючи, що явка представника позивача в судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника позивача.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представників відповідача та третьої особи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.01.2006 між Тростянецькою районною державною адміністрацією Сумської області (орендодавець, відповідач) та Фермерським господарством "Світлана" (орендар, позивач) було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку за рахунок земель державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білківської сільської ради Тростянецького району.

Пунктом 2 договору визначено, що в оренду передається одна земельна ділянка загальною площею 96,3612 га, у тому числі 96,3612 га ріллі.

Договір укладено на 15 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

Згідно з п. 37 договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря; договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

30.01.2006 договір зареєстровано у Тростянецькому районному відділі Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 05.

За змістом п. 43 договору, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Таким чином, строк його дії становить з 30.01.2006 до 30.01.2021.

20.05.2008 між орендодавцем та орендарем було укладено угоду про внесення змін до договору оренди землі, згідно з п. 1 якої сторони дійшли згоди внести зміни до договору оренди земель державної власності (землі запасу та резервного фонду) від 30.01.2006 №05 та викласти п. 9 в наступній редакції: п.9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі з квітня 2008 року : ______ грн, що становить 1,5% від нормативної грошової оцінки .

Будь-яких інших змін орендарем та орендодавцем до договору матеріали справи не містять, та останнє не спростовано ні позивачем, ні відповідачем.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29.05.2020 №210633147, за Селянським (фермерським) господарством "Світлана" строком на 15 років зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 96,3612 га, кадастровий номер :00:002:2443 наданої в оренду за договором від 30.01.2006.

21.12.2020 позивач на підставі п. 8 договору та ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" звернувся з листом-повідомленням №21/12-2 та №21/12-1 про поновлення договору та з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області та відповідно до відповідача. Таке звернення було вчинено з метою реалізації свого переважного права позивача на поновлення договору на новий строк.

Разом з листом-повідомленням позивач направив вищезазначеним адресатам також угоду про внесення змін до договору від 20.05.2008, матеріали обстеження земельної ділянки, агрохімічний паспорт та витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку. Також, цим листом позивач повідомив відповідача про своє бажання поновити договір оренди землі зареєстрований у Тростянецькому районному відділі Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" при Держкомземі України від 30.01.206 за №05 строком на 7 років та розміром орендної плати в розмірі 12% річних від нормативно грошової оцінки.

23.12.2020 зазначені листи-повідомлення було отримано відповідачем та Головним управлінням Держгеокадастру в Сумській області, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, доданими позивачем до позовної заяви.

За поясненнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, 15.01.2021 Тростянецькою міською радою розроблено проект рішення "Про поновлення договору оренди земельної ділянки строком на 7 років, кадастровий номер :00:002:2443, код КВЦПЗ 01.01. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту на території Білківської сільської ради".

Згідно з п.п. 1 та 2 проекту зазначеного рішення міська рада вирішила поновити договір оренди земельної ділянки строком на 7 років, кадастровий номер :00:002:2443, код КВЦПЗ 01.01. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту на території Білківської сільської ради, укладеному між Тростянецькою районною державною адміністрацією та Селянським (фермерським) господарством "Світлана" 30.01.2006 (зі змінами), терміном на 7 років. Вирішено зобов`язати Селянське (фермерське) товариство "Світлана" в термін до 30.01.2021 укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, який зареєстровано 30.01.2006 за №05.

Водночас, відповідно до витягу з протоколу 6 сесії 8 скликання Тростянецької міської ради від 15.01.2021 одним із питань, яке слухали депутати міської ради - Проект "Про поновлення договору оренди земельної ділянки строком на 7 років, кадастровий номер :00:002:2443, код КВЦПЗ 01.01. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту на території Білківської сільської ради". За результатами голосування з розгляду зазначеного питання було вирішено "рішення не прийнято".

01.02.2021 рішенням Тростянецької міської ради № 109 "Про припинення права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :00:002:2443, код КВЦПЗ 01.01. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту на території Білківської сільської ради" вказана міська рада вирішила припинити з 31.01.2021 право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :00:002:2443, код КВЦПЗ 01.01. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту на території Білківської сільської ради, згідно договору оренди землі укладеного між Тростянецькою районною державною адміністрацією та Фермерським господарством "Світлана" №05 від 30.01.2006 року. Зобов`язано Тростянецьку міську раду провести державну реєстрацію припинення права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :00:002:2443. (п.п. 1 та 2 вищезазначеного рішення).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.03.2021 №247657654 внесено відомості до Реєстру 05.02.2021 щодо припинення права оренди Селянського (фермерського) господарства "Світлана" щодо земельної ділянки площею 96,3612 га з кадастровим номером :00:002:2443.

05.02.2021 відповідач надіслав позивачу листа №208 "Про припинення договору оренди", в якому у відповідь на лист-повідомлення позивача від 23.12.2020 щодо поновлення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 96,3612 га, кадастровий номер :00:002:2443, зазначив, що відповідне рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки було винесено на розгляд 6 сесії 8 скликання Тростянецької міської ради, що відбулася 15.01.2021.

Однак, за підсумками голосування з даного питання, рішення про поновлення договору оренди прийняте не було. Також позивача було повідомлено, що відповідно до рішення 6 сесії 8 скликання (2 пленарне засідання) Тростянецької міської ради від 01.02.2021, що було винесено на чергове пленарне засідання на виконання рішення сесії від 15.01.2021, вказаний договір оренди земельної ділянки був припинений.

Враховуючи вищевикладене, відповідач звернув увагу позивача, що відповідно до ст. 31, 34 Закону України "Про оренду землі" земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:2443 підлягає поверненню Тростянецькій міській раді.

11.02.2021 рішенням Тростянецької міської ради 6 сесії 8 скликання №226 "Про передачу в постійне користування земель сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами населених пунктів" розглянувши заяву Комунальне підприємство Тростянецької міської ради "Агенція місцевого розвитку" (третьої особи) за вх. № ЦНАП 259 від 09.02.2021 та вх. № ЦНАП 264 від 09.02.2021, міська рада вирішила:

1) передати в постійне користування Комунальному підприємству Тростянецької міської ради "Агенція місцевого розвитку" земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності код КВЦПЗ для ведення товарного сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів загальною площею 111,3996 га відповідно додатку 1;

2) Комунальному підприємству Тростянецької міської ради "Агенція місцевого розвитку" зареєструвати право постійного користування на земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності.

З огляду на додаток до зазначеного рішення Комунальному підприємству Тростянецької міської ради "Агенція місцевого розвитку" передано в постійне користування в тому числі і земельну ділянку площею 96,3612 га з кадастровим номером :00:002:2443 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що передана третій особі вищезазначена земельна ділянка є предметом договору від 30.01.2006, тому позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про визнання договору оренди землі від 30.01.2006 поновленим, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі у запропонованій позивачем редакції.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.08.2021 відмовлено у задоволенні позову.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

За наслідками здійснення апеляційного розгляду в даній справі, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Правове регулювання поновлення договору оренди землі, визначено положеннями ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

У даній справі, позивач звернувся з позовом про поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", які встановлюють загальні правила продовження орендних правовідносин.

При цьому, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, ч.ч. 5 та 6 ст. 33 вказаного Закону встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.

За загальним правилом, для застосування ч.ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення з проектом, розглянув його, за потреби узгодив з орендарем істотні умови договору, або може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду, або орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Разом з тим, виходячи з приписів ст.ст. 319, 626 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених ст. 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

З огляду на наведені законодавчі положення, висновки суду першої інстанції про те, що до спірних підлягає редакція Закону України "Про оренду землі", яка була чинною на момент укладення договору від 30.01.2006 зроблено без належної правової оцінки юридичних фактів, встановлення яких є необхідними при реалізації орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі, та не враховано, що автоматична пролонгація договору можлива лише на попередніх умовах.

Судом першої інстанції також не враховано, що якщо орендар та орендодавець не дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про визнання додаткової угоди укладеною на нових узгоджених істотних умовах, а у разі недосягнення домовленості щодо нових істотних умов договору оренди землі, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, у контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що умови такого договору можуть бути змінені, але лише за згодою сторін, а недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору призводить до припинення переважного права орендаря. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших неузгоджених сторонами умовах.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 909/1213/17.

Судом апеляційної інстанції також не враховано, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі").

Згідно зі ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За змістом ч.ч. 1 - 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Отже, з урахуванням ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 21, ст. 30 Закону України "Про оренду землі", ч.ч. 1, 2 ст. 632 Цивільного кодексу України, розмір орендної плати є істотною умовою у договорі оренди землі та може бути змінений лише за домовленістю сторін у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а за відсутності домовленості, орендар втрачає переважне право на укладення договору оренди землі.

За таких обставин судова колегія констатує про неправильне застосування норм матеріального права судом першої інстанції. При цьому колегія суддів зазначає, що місцевий господарський прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову, однак його мотиви потребують викладення в редакції цієї постанови.

Доводи скаржника по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли.

В свою чергу, наведені відповідачем та третьою особою у відзивах на апеляційну скаргах доводи щодо змін позивачем істотних умов договору є документально обґрунтованими та такими, що неналежним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частинами 1, 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Висновки за результатами апеляційної скарги

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства України, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Сумської області від 27.08.2021 у даній справі має бути змінене у його мотивувальній частині, зокрема, щодо підстав для відмови у задоволенні позову, а в іншій частині судове рішення має бути залишене без змін.

Відтак, підстави для задоволення апеляційної скарги Селянського (Фермерського) господарства "Світлана" на вищевказане рішення суду першої інстанції - відсутні.

Судові витрати

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Селянського (Фермерського) господарства "Світлана" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 27.08.2021 у справі № 920/102/21 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Матеріали справи № 920/102/21 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.05.2022 після виходу судді Разіної Т.І. з відпустки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна