ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2022 р. Справа №926/875/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Марка Р.І.

Матущака О.І.

секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Національного природного парку «Вижницький» за № 159 від 10.03.2022 (вх. № 01-05/700/22 від 17.03.2022)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2022 (м. Чернівці, суддя С.О. Миронюк)

за заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 926/875/21

за позовом: Державної екологічної інспекції Карпатського округу, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Національного природного парку «Вижницький», смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області

про відшкодування шкоди в сумі 120 465,00 грн, заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев на території об`єкту природно-заповідного фонду.

за участю представників:

від позивача: Книговський В.О. - представник згідно виписки з ЄДРЮОФОП та ГФ;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 21.04.2021 позов Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Національного природного парку «Вижницький» про відшкодування шкоди в сумі 120465,00 грн., задоволено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.04.2021 у справі № 926/875/21 залишено без змін.

На виконання вищевказаного рішення та постанови 28.12.2021 видано накази.

25.01.2022 Національний природний парк «Вижницький» подав заяву про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, оскільки, один з наказів видано на користь різних одержувачів грошових коштів, що вимагає вчинення окремих дій щодо кожного з них, а тому по відношенню до кожного одержувача грошових коштів повинен бути окремий наказ. Крім того, грошові зобов`язання, які підлягають виконанню по вказаним наказам, припинились поєднанням боржника і кредитора в одній особі Держава Україна, у зв`язку з чим заявник вважає, що наявні підстави для визнання наказів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2022 у справі №926/875/21 відмовлено у задоволенні заяви НПП «Вижницький» про визнання виконавчих документів, що не підлягають виконанню.

При прийнятті ухвали суд першої інстанції вказав, що видані накази на виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.04.2021 у справі №926/875/21, яке набрало законної сили 06.12.2021, відповідають вимогам ч. 5 ст. 327 ГПК України. Суд в ухвалі зазначив, що рішення у цій справі прийнято на користь одного позивача Державної екологічної інспекції Карпатського округу та проти одного відповідача Національний природній парк «Вижницький», тому вказані сторони зазначені у виданих судом наказах, при цьому, виконання рішення не проводиться в різних місцях, рішенням суду не передбачено вчинення кількох дій, у зв`язку з чим, суд відхилив твердження боржника про необхідність видачі кількох різних наказів. Також суд вказав, що в резолютивній частинні рішення суду та відповідно наказах не зазначено орган, через який грошові кошти повинні перераховуватись, а зазначено лише реквізити щодо грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської, що відповідає вимогам статті 4 Закону України Про виконавче провадження (вимоги до виконавчого документа). Порядок зарахування грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища та розподілення таких стягнень визначений Бюджетним кодексом України. В даному випадку поєднання боржника і кредитора в одній особі у розумінні ст. 606 Цивільного кодексу України, не відбулося, оскільки позивач та відповідач є різними юридичними особами, а тому правові підстави для припинення зобов`язань відсутні.

НПП «Вижницький» не погодилось з вказаною ухвалою суду подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення про задоволення заяви та визнання наказів Господарського суду Чернівецької області у цій справі такими, що не підлягають виконанню.

В апеляційній скарзі скаржник вказує, зокрема, що стягнення за спірними судовими наказами здійснюватиметься на користь спеціальних фондів місцевого бюджету Берегометської ТГ, Вижницької ТГ, спеціального фонду Чернівецького обласного бюджету та Державного бюджету України, тобто виконання наказів відбувається не на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу, яка є стягувачем. Крім цього, звертає увагу, що і стягувач і боржник у цій справі є юридичними особами публічного права, які фінансуються за рахунок державного бюджету, що свідчить, на думку скаржника, про поєднання стягувача та боржника в одній особі. Також, апелянт зазначає, що реальні винуватці незаконної рубки лісу не відшкодовують нанесену державі шкоду, а тягар такого відшкодування лягає на лісокористувачів, які повністю узалежнені від держави, відтак, в кінцевому результаті реального виконання жодного зобов`язання не відбувається, а таке припиняється в силу ст.606 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу Держекоінспекція просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що рішення у цій справі прийнято на користь одного позивача, який є стягувачем (Державної екологічної інспекції Карпатського округу) та проти одного відповідача (боржника) НПП Вижницький, а порядок зарахування та розподілення грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища визначений Бюджетним кодексом України. Крім того наголошує, що в даному випадку не відбулося поєднання боржника і кредитора в одній особі в розумінні ст.606 ЦК України, тому правові підстави для припинення зобов`язання відсутні, та наголошує на принципі обов`язковості виконання судового рішення.

У судове засідання скаржник не забезпечив явки свого представника, причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується тим, що копія ухвали апеляційного суду від 22.03.2022 про призначення розгляду справи отримана скаржником 05.04.2022 (поштове відправлення №081).

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частина 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання виконавчого документа наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявою стягувача або боржника, поданою в порядку зазначеної статті:

-якщо його видано помилково;

-якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

На господарський суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення, при цьому суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням конкретних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обидвох сторін виконавчого провадження.

Водночас, перелік підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 328 Господарського процесуального кодексу України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у вказаній нормі процесуального права.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється, зокрема, наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як зазначено вище, підставою звернення НПП «Вижницький» до суду першої інстанції із заявою про визнання виконавчих документів у справі №926/875/21 такими, що не підлягають виконанню, визначено, зокрема те, що суд, в порушення вимог ч.5 ст.327 ГПК України, в одному з наказів стягнув на користь різних одержувачів грошові суми, за саме- на користь спеціального фонду місцевого бюджету смт. Берегомет, спеціального фонду Чернівецького обласного бюджету, Державного бюджету України, що, на думку заявника, вимагає вчинення окремих дій щодо кожного з них, а тому по відношенню до кожного одержувача грошових коштів повинен бути виданий окремий наказ.

Відповідно до частини 5 статті 327 Господарського процесуального кодексу України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів чи проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька наказів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Позивачем (стягувачем) у даній справі є Державна екологічна інспекція Карпатського округу, відповідачем (боржником) Національний природній парк «Вижницький».

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.06.2021 у даній справі, залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021, прийнято на користь одного позивача - Державної екологічної інспекції Карпатського округу та проти одного відповідача - Національного природного парку «Вижницький». Вказані сторони зазначені у виданих судом наказах. Виконання рішення суду у даній справі не проводиться в різних місцях. Також вказаним рішенням суду не передбачено вчинення кількох дій.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що видані 28.12.2022 накази на виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021, якою рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.04.2021 залишено без змін, відповідають вимогам частини 5 статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, порядок зарахування грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища та розподілення таких стягнень визначені Бюджетним кодексом України.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно з п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належить 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя 70 відсотків.

Відповідно до ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

У резолютивній частинні рішення суду від 21.04.2021 та спірних наказах зазначено реквізити щодо стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської, що відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Безпідставними є доводи боржника про те, що накази від 10.01.2022 не підлягають виконанню з підстав поєднання боржника і кредитора в одній особі - Держава Україна.

Відповідно до статті 606 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Стаття 606 Цивільного кодексу України повинна застосовуватися судом до спірних правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов`язання іншої особи, яка є кредитором у цьому зобов`язанні, відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі. При цьому один із суб`єктів правовідношення у зв`язку з обставинами, зазначеними в законі, стає одночасно і боржником, і кредитором у тому ж самому зобов`язанні.

Апеляційний суд вважає правильним висновок місцевого господарського суду про відсутність у спірній ситуації факту поєднання боржника та стягувача в одній особі, оскільки згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та наявних матеріалів справи позивач Державна екологічна інспекція Карпатського округу та відповідач Національний природний парк Вижницький є окремими юридичними особами, відтак, підстави для припинення зобов`язання у відповідності до ст.606 ЦК України відсутні, а видані судом накази у цій справі підлягають виконанню боржником.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що і стягувач і боржник є юридичними особами публічного права, які фінансуються за рахунок державного бюджету, що на думку скаржника свідчить про поєднання стягувача та боржника в одній особі держава Україна, оскільки відповідач (боржник) у справі Національний природний парк Вижницький не виступає в інтересах держави, а є самостійною юридичною особою; такий визначено відповідачем у справі, оскільки він є постійним лісокористувачем, який зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Право на виконання судового рішення є невід`ємною гарантією відновлення порушеного права позивача та складовою судового захисту його прав.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для визнання наказів від 28.12.2021 по справі №926/875/21 такими, що не підлягають виконанню, відтак, заява боржника задоволенню не підлягає.

Таким чином, ухвала Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2022 у справі №926/875/21 ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Національного природного парку «Вижницький» за № 159 від 10.03.2022 (вх. № 01-05/700/22 від 17.03.2022) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2022 у справі № 926/875/21 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.04.2022.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя О.І. Матущак

Суддя Р.І. Марко