ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2022 Справа № 914/3530/21

За позовом:Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», м. Київ
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Інтерпост», м. Львів
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м. Львів
про:відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації
Суддя Р.В. Крупник Секретар О.О. Шевчук
Представники учасників справи:
від позивача:не з`явився;
від відповідача:не з`явився;
від третьої особи:не з`явився.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» до ТОВ «Фірма Інтерпост» про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації.

Ухвалою від 26.11.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначив на 20.12.2021.

Ухвалою від 20.12.2021 залучено до участі у справі ОСОБА_1 у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, розгляд справи відкладено на 24.01.2022.

Ухвалою від 24.01.2022 витребувано у ГУ ДПС у Львівській області інформацію щодо того чи отримував ОСОБА_1 станом на 21.11.2018 доходи у вигляді заробітної плати від ТОВ «Фірма Інтерпост» або доходи у вигляді платежів від ТОВ «Фірма Інтерпост», які останнє здійснювало на підставі окремих цивільно-правових договорів, розгляд справи по суті відклав на 14.02.2022.

14.02.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності судді Крупника Р.В. (ЛН №3121865-1).

Ухвалою від 16.02.2022 розгляд справи по суті призначено на 04.03.2022.

24.02.2022 Російська Федерація розпочала воєнні дії на території України. Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на усій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку із цим, ухвалою від 04.03.2022 розгляд справи по суті відкладено на 11.04.2022.

У судове засідання призначене на 11.04.2022 позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач явки повноважного представника у судове засідання призначене на 11.04.2022 не забезпечив.

Третя особа у судове засідання призначене на 11.04.2022 не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 21.11.2018 трапився страховий випадок (ДТП), у зв`язку із чим ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на підставі договору добровільного страхування від 29.01.2018 №700004/4100/0000001 здійснило на користь ПАТ «СК «Граве Україна» страхове відшкодування в розмірі 61958,96 грн.. Особою, винною у настанні страхового випадку, є ОСОБА_1 .. Оскільки ОСОБА_1 під час скоєння ДТП виконував свої трудові обов`язки у якості працівника ТОВ «Фірма Інтерпост», то обов`язок щодо відшкодування збитків покладається на відповідача.

Як зазначає позивач, цивільна правова відповідальність власника (водія) транспортного засобу, який скоїв ДТП, застраховано СК «ЕТАЛОН» на умовах договору цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Обов`язок СК «ЕТАЛОН» щодо сплати на користь позивача становить 34276,77 грн.. Зважаючи на це, різниця між фактичним розміром шкоди (61958,96 грн.) та страховою виплатою (34276,77 грн.) становить 27682,19 грн. та має бути відшкодована безпосередньо відповідачем. У зв`язку із невідшкодуванням відповідачем вказаної суми, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Аргументи відповідача.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив з наступних підстав. Позивач не подав до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт перебування водія ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «Фірма Інтерпост». Інформація, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №082120 від 21.11.2018, у якому зазначено, що місцем роботи ОСОБА_1 є ТОВ «Фірма Інтерпост» не відповідає дійсності та не підтверджується жодними доказами. У матеріалах справи відсутні докази завдання шкоди внаслідок ДТП з вини водія відповідача під час виконання трудових обов`язків.

Доказів підтвердження права власності або належності відповідачу транспортного засобу марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 на праві оренди, експлуатації, використання, зберігання позивачем також подано не було. З матеріалів справи вбачається, що вказаний транспортний засіб належить на праві власності фізичній особі ОСОБА_2 . Окрім цього, станом на 2018 рік відповідач не був перевізником у м. Львові та не обслуговував автобусний маршрут про який вказано у позові.

Наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження №28 не є актом судової експертизи, оскільки експерт про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок не повідомлявся.

Аргументи третьої особи.

Третя особа своїм правом на надання пояснень щодо позову, передбаченим ст. 168 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), не скористалась та не виклала у встановлений строк свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову.

ОСБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

29.01.2018 між позивачем (страховик) та ПрАТ «СК Граве України» (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспортну «Каско Corporate» №700004/4100/0000001, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 кузов НОМЕР_3 .

04.04.2018 між сторонами Договору страхування укладено додаткову угоду №700004/4100/0000001/Д01, згідно якої змінено державний номерний застрахованого автомобіля на НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_3 .

21.11.2018 о 17:20 год. по вул. Чорновола у м. Львові (перехрестя вул. Чорновола просп. Свободи) сталася ДТП за участі транспортного засобу марки «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та застрахованим транспортним засобом «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_4 через те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перед поворотом ліворуч на площу Князя Осмомисла, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до довідки Управління поліції у Львівській області про дорожньо-транспортну пригоду №269153 вищезазначена ДТП відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, транспортний засіб «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 та застрахований у СК «Екталон» згідно страхового полісу АМ004195034 чинного станом на 21.11.2018. Зазначений страховий акт наявний у матеріалах справи.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 03.12.2018 по справі №464/6754/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У матеріалах справи наявні також протокол про адміністративне правопорушення серії БР №082120, схема місця ДТП, пояснення ОСОБА_1 щодо дорожньо-транспортної пригоди від 21.11.2018.

На підставі наказу №00279968/1 від 26.02.2019 про виплату страхового відшкодування, страхового акту №00279968 від 26.02.2019, висновку №28 експертного автотоварознавчого дослідження за зверненням ПрАТ СК «Уніка» по визначенню вартості відновлювального ремонту та ринкової вартості КТЗ від 18.02.2019, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_4 , становить 62018,66 грн, а вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля (Е3=0,58) складає 34276,77 грн, а також заяви №00279968 про подію, що має ознаки страхового випадку та рахунку-фактури ТОВ «Сервісний центр «Діамант» №ДМ00000548 від 19.01.2019, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ТОВ «Сервісний центр «Діамант» в розмірі 61958,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням №072537 від 27.02.2019.

Актом виконаних робіт №70619 від 14.03.2019 підтверджується факт ремонту транспортного засобу марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ПрАТ «СК Граве України».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 по справі №910/10460/19, яке набрало законної сили 29.10.2019, позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ПрАТ «СК «Еталон» на користь ПрАТ «СК «Уніка» відшкодування у розмірі 34276,77 грн.

У зв`язку із тим, що винний у вчиненні ДТП водій, а саме ОСОБА_1 , зобов`язаний сплатити потерпілому (в даному випадку позивачу) різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, а його роботодавцем є відповідач, позивач звернувся до останнього із претензією про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 27682,19 грн. (61958,96 - 34276,77), яка залишилась без задоволення.

Вказане стало підставою для подання даного позову.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» (надалі Закон №85/96-ВР) договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем, як страховиком, та ПрАТ «СК Граве України» (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско Corporate» №700004/4100/0000001, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_3 (з урахуванням додаткової угоди №700004/4100/0000001/Д01 від 04.04.2018).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону №85/96-ВР страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. (ч. 16-17 ст. 9 Закону № 85/96-ВР).

Страховим випадком вважається подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч. 2 ст. 8 Закону №85/96-ВР).

Судом встановлено, що 21.11.2018 по вул. Чорновола у м. Львові (перехрестя вул. Чорновола просп. Свободи) трапився страховий випадок ДТП, внаслідок якої автомобілю «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_4 із вини ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 , завдано механічні пошкодження.

У зв`язку із настанням страхового випадку, позивач на виконання свого обов`язку за Договором №700004/4100/0000001 від 29.01.2018 сплатив на користь власника пошкодженого транспортного засобу ПрАТ «СК Граве України», страхове відшкодування у розмірі 61958,96 грн. шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на рахунок ТОВ «Сервісний центр «Діамант», на якій здійснювався необхідний ремонт, що підтверджується платіжним дорученням №072537 від 27.02.2019.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом є, зокрема норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону №85/96-ВР, відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат (вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у постанові від 20.04.2018 по справі №910/8982/17).

Зважаючи на викладене вище, а також враховуючи те, що позивач сплатив на користь ПрАТ «СК Граве України» страхове відшкодування у розмірі 61958,96 грн., то до нього в деліктному правовідношенні в порядку суброгації перейшло право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Оскільки автомобіль марки «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , застраховано ПрАТ «СК «Еталон» згідно полісу АМ004195034, позивач звертався до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення із ПрАТ «СК «Еталон» страхового відшкодування у розмірі 34276,77 грн., яку рішенням від 08.10.2019 по справі №910/10460/19, що набрало законної сили 29.10.2019, було задоволено повністю.

Згідно із ст. 1192 ЦК України особа, яка завдала шкоди майну, має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність ПрАТ «СК «Еталон» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс АМ004195034) обмежена нормами Закону України «Про обов`язкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів», а завдавач шкоди в силу норм ЦК України зобов`язаний відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення із відповідача, як роботодавця особи, винної у вчиненні ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), яка становить 61958,96 грн. та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, яка становить 34276,77 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу положень вказаної норми випливає, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Вказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.07.2018 по справі №914/820/17.

Як стверджує позивач, на момент настання ДТП ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із відповідачем та виконував свої трудові обов`язки зі здійснення перевезень маршрутним транспортним засобом «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 .

Проаналізувавши відповідні доводи позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного із наявних у матеріалах справи доказів окремо, а також їх взаємний зв`язок із іншими доказами у сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із відповідачем, а також того, що в момент ДТП він виконував трудові обов`язки за трудовим договором із відповідачем.

Наявними у матеріалах справи листами Головного управління ДПС у Львівській області, наданими на виконання вимог ухвали Господарського суду Львівської області від 24.01.2022, підтверджується, що ОСОБА_1 не отримував за період з 4 кварталу 2018 року по 3 квартал 2021 року жодних доходів від ТОВ «Фірма Інтерпост», а інформація про отримані ним доходи від відповідача за 4 кв. 2018 року відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, відсутня.

Відтак, станом на момент ДТП ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах із відповідачем та не виконував трудових обов`язків згідно трудового договору укладеного із ТОВ «Фірма Інтерпост».

Посилання позивача на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 03.12.2018 по справі №464/6754/18, як на підтвердження вказаних обставин, суд вважає необґрунтованими, оскільки у межах даної справи судом такі обставини не з`ясовувались та не встановлювались. Предметом розгляду справи №464/6754/18 було вирішення питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім цього, зазначення судом у вступній частині постанови інформації про те, що ОСОБА_1 працює водієм маршрутного таксі, жодним чином не вказує на існування обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог.

Що стосується посилань позивача на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №082120 від 21.1.2018 та пояснення ОСОБА_1 щодо ДТП від 21.11.2018, то такі не є належними та допустимими доказами перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із відповідачем та виконання першим своїх трудових обов`язків.

Будь-яких інших доказів поданих на підтвердження існування відповідних обставин, зокрема копії трудового договору (контракту), трудової книжки, посадової інструкції, наказу про прийняття на роботу, доручення на здійснення перевезень, табелю обліку робочого часу, наказу про закріплення за водієм службового автомобіля, про направлення у відрядження тощо, позивачем до суду подано не було.

Суд також зауважує, що згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зі змісту позовної заяви, а також долучених до неї додатків, вбачається, що позивачем не зазначено жодної інформації та не подано жодних доказів щодо належності транспортного засобу «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності чи будь-якому іншому речовому праві відповідачу.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує належність йому цього транспортного засобу та зазначає, що станом на 2018 рік він не був перевізником у м. Львові та не обслуговував автобусний маршрут про який вказано у позові.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №082120 від 21.11.2018 та довідці Управління поліції у Львівській області про дорожньо-транспортну пригоду №269153 власником транспортного засобу «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 вказано фізичну особу ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Зважаючи на існування принципу змагальності сторін, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину належності джерела підвищеної небезпеки відповідачу, що виключає відповідальність останнього в деліктному правовідношенні.

Оскільки ОСОБА_1 не є працівником відповідача і під час скоєння ДТП не виконував трудові обов`язки згідно трудового договору із відповідачем, а у матеріалах справи відсутні докази належності транспортного засобу «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності чи будь-якому іншому речовому праві ТОВ «Фірма Інтерпост», суд доходить висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, на позивача покладається сплачений ним судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст рішення складено та підписано 18.04.2022.

Суддя Крупник Р.В.