ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/144/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІАНЕКС-АГРО"

до відповідача Фермерського господарства "НАДІЯ"

про стягнення збитків у розмірі 29 421, 67 грн.

Секретар судового засіданні Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРІАНЕКС-АГРО" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Фермерського господарства "НАДІЯ" про стягнення збитків у розмірі 29 421, 67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив реєстрацію податкової накладної № 19 від 14.09.2020, внаслідок чого у позивача не виникло право на податковий кредит по ПДВ на суму 29 421,67 грн.

Ухвалою суду від 28.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 24.03.2022.

Ухвалою суду від 24.03.2022 розгляд справи відкладено на 19.04.2022.

19.04.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представники сторін в судове засідання 19.04.2022 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підтвердження належного повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань в матеріалах справи наявні конверт з ухвалою суду від 28.02.2022 з відміткою "адресат відмовився" та повідомлення про вручення ухвали суду 24.03.2022 вручена відповідачу.

Пунктом 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011, встановлено що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом зазначається, що у даній справі судом не визнавалася необхідність обов`язкової участі учасників справи.

Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного розгляду справи, внаслідок чого вона може бути розглянуті за наявними документами.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про час та місце розгляду скарги, передбачені ГПК України строки розгляду справи, беручи до уваги можливість ознайомлення з інформацією по справі на сторінці суду в мережі інтернет, з метою забезпечити право на розгляд справи впродовж розумного строку в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРІАНЕКС-АГРО" (покупець/позивач) та Фермерським господарством "НАДІЯ" (постачальник/відповідач) укладено Договір поставки №721ТА від 11.09.2020 (надалі - Договір, а.с. 8 - 11).

Згідно п. 1.1. та п. 1.2 Договору, на умовах і в порядку, передбаченими даним договором, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату. Предметом вказаного договору є овес голозерний врожаю 2020, що надалі іменується - товар.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили наступну кількість товару: 30 (тридцять) тонн +/- 2%. Остаточна кількість поставленого товару вказується у накладних на товар.

Товар, що поставляється за даним договором, повинен відповідати державним стандартам України та технічним умовам або іншим документам, які є необхідними для товару даного виду згідно з вимогами чинного законодавства України (п. 2.2. Договору).

Поставка Товару здійснюється партіями до 28 вересня 2020 року включно на умовах терміну FCA, склад Рівненська обл., Гощанський р-н., с. Федорівка, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС - 2010, що застосовується з урахуванням умов даного Договору та його внутрішньодержавного характеру. Під однією партією Сторони розуміють товар, поставлений відповідно до однієї видаткової накладної (п. 3.1 Договору).

У відповідності до п. 3.4 Договору, у момент поставки товару, але не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту поставки, постачальник надає покупцю видаткову накладну у двох оригінальних примірниках по одній для кожної сторони, товарно - транспортну накладну в оригінальних примірниках для кожної із сторін.

Згідно п. 4.1 - 4.2 Договору ціна однієї тони товару становить 6 350,00 грн. у т. ч. ПДВ. Загальна вартість Договору становить 190 500,00 грн. у т.ч. ПДВ.

Покупець здійснює попередню оплату партії товару після отримання рахунку до моменту поставки такої партії. Покупець має право здійснити попередню оплату загальної вартості Договору на підставі рахунку або Договору (п. 4.3 Договору).

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що за порушення умов даного Договору винна сторона відшкодовує завдані збитки та несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України та даного Договору

За порушення порядку заповнення та реєстрації податкових та видаткових накладних постачальник сплачує штраф у розмірі 20 % від суми такої накладної, якщо це призвело до втрати покупцем права на податковий кредит (п. 6.2.3 Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за даним Договором, у тому числі щодо обміну оригіналами бухгалтерських документів (п. 9.1 Договору).

Укладений між сторонами Договір підписаний директором позивача, проте у розділі "Місцезнаходження та реквізити сторін" не містить підпису директора ФГ "Надія".

При цьому, суд враховує, що у нижній частині кожного аркушу Договору міститься підпис постачальника та відтиск печатки ФГ "Надія".

На виконання умов Договору поставки відповідач здійснив поставку товару на суму 176 530,00 грн., в т.ч. ПДВ 29 421,67 грн., що підтверджується видатковою накладною № 03 від 14.09.2020 та товарно-транспортною накладною № 03 від 14.09.2020 (а.с. 12-14).

Зазначена накладна та товарно - транспортна накладна містить підписи представників сторін та відтиски печаток останніх.

Позивач оплатив товар згідно платіжних доручень № 2148 від 15.09.2020 та № 2154 від 16.09.2020 (а.с. 15, 16).

Як стверджує позивач, станом на день звернення до суду відповідач не здійснив реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ - 29 421,67 грн. у зв`язку з чим контролюючим органом, згідно рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №2094111/32923030 від 02.11.2020, відмовлено у реєстрації податкової накладної № 19 від 14.09.2020.

Між сторонами у справі виникли спірні правовідносини, що пов`язані із стягненням збитків у вигляді втраченого податкового кредиту, регулювання яких здійснюється ЦК України, ГК України, ПК України.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1. ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК).

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 16 ЦК України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів, згідно ст. 16 ЦК України, є відшкодування збитків.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

За загальними положеннями ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 1-3 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015, податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Податкова накладна та додатки до неї складаються в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи. Усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, зокрема, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Згідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1. ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Фермерське господарство "НАДІЯ" подало на реєстрацію податкову накладну №19 від 14.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних .

Згідно з квитанцією від 28.09.2020 № відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України зупинена реєстрація податкової накладної №19 від 14.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1004, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції, запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 17).

02.11.2020 комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №2094111/32923030 про відмову у реєстрації вказаних податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів (первинних документів щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування), зазначених у податкові накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с. 18-19).

За результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ФГ "НАДІЯ", комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних винесено рішення від 11.12.2020 № 67548/32923030/2, яким залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін (а.с.20).

Доказів оскарження вказаних рішень податкового органу у судовому порядку чи доказів визнання їх недійсними чи скасування, відповідач суду не надав.

Таким чином, на даний час податкова накладна ФГ "НАДІЯ" № 19 від 14.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстрована.

Згідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно до п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно до ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Таким чином, відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 29 421, 67 грн.

З огляду на викладене, враховуючи бездіяльність відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, та відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Отже, постачальник порушив свої зобов`язання за Договором, оскільки не зареєстрував накладні в ЄРПН відповідно до закону. Відповідач порушив права та законні інтереси позивача, а також вимоги як цивільного, господарського, так і податкового законодавства, зокрема, ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, у такий спосіб позбавивши позивача права на віднесення сплаченого податку на додану вартість до складу податкового кредиту у сумі 29 421, 67 грн. та відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання.

Відповідач у визначеному законом порядку не заперечив проти позову та відзиву не надав, не скористався своїми процесуальними правами як відповідач, визначеними ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 13, 73, 74, 77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому судом враховується правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2019 року у справі № 908/1568/18 та у постанові Верховного Суду України у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.08.2018 р. у справі № 917/877/17 про те, що належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в сумі 29 421, 67 грн. обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "НАДІЯ" (35450, вул. Першотравнева, 16, с. Федорівка, Гощанський район, Рівненська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІАНЕКС-АГРО" (35320, вул. Свято - Преображенська, 254, с. Олександрія, Рівненський район, Рівненська область, ) 29 421 (двадцять дев`ять тисяч чотириста двадцять одна ) грн. 67 коп. збитків та 2 481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна ) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.04.2022.

Суддя А.М. Горплюк