РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2022Справа № 910/15901/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод"

про стягнення 1 398 358,46 грн.,

Представники сторін:

від позивача: Євстратенко С.Ю. за довіреністю від 20.01.2022 року № 27;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 1 398 358,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами 22.07.2019 року договором купівлі-продажу № 22/07/19 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" утворилась заборгованість у вищевказаному розмірі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року відкрито провадження у справі № 910/15901/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.11.2021 року.

08.10.2021 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр" від 08.10.2021 року про забезпечення проведення підготовчого засідання у справі № 910/15901/21, призначеного на 02.11.2021 року, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2021 року в задоволенні вищенаведеного клопотання представника позивача відмовлено.

25.10.2021 року на електронну адресу суду, а також 26.10.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр" від 28.10.2021 року № 743 про забезпечення проведення підготовчого засідання у справі № 910/15901/21, призначеного на 02.11.2021 року, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.10.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" від 28.10.2021 року № 743 задоволено та вирішено проводити підготовче засідання у справі, призначене на 02.11.2021 року, за участі представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

У підготовчому засіданні 02.11.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/15901/21 на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 07.12.2021 року.

16.11.2021 року через відділ діловодства суду, а також 29.11.2021 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр" від 12.11.2021 року № 780 про забезпечення проведення підготовчого засідання у справі № 910/15901/21, призначеного на 07.12.2021 року, в режимі відеоконференції з використанням представником позивача власних технічних засобів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" від 12.11.2021 року № 780 задоволено та вирішено проводити підготовче засідання у справі, призначене на 07.12.2021 року, за участі представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

Разом із тим, підготовче засідання у вказаній справі, призначене на 07.12.2021 року, не відбулося.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.12.2021 року підготовче засідання у справі № 910/15901/21 призначено на 28.12.2021 року.

17.12.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр" від 15.12.2021 року № 840 про забезпечення проведення підготовчого засідання у справі № 910/15901/21, призначеного на 28.12.2021 року, в режимі відеоконференції з використанням представником позивача власних технічних засобів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" від 15.12.2021 року № 840 задоволено та вирішено проводити підготовче засідання у справі, призначене на 28.12.2021 року, за участі представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

24.12.2021 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" від 23.12.2021 року № 25/12-8 про забезпечення проведення підготовчого засідання у справі № 910/15901/21, призначеного на 28.12.2021 року, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.12.2021 року вищенаведене клопотання представника відповідача від 23.12.2021 року № 25/12-8 повернуто без розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/15901/21 до судового розгляду по суті на 01.02.2022 року.

До початку призначеного судового засідання 01.02.2022 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача від 31.01.2022 року № 06/01-01 про відкладення розгляду справи на іншу дату.

У судовому засіданні 01.02.2022 року, зважаючи на подану відповідачем заяву від 31.01.2022 року № 06/01-01, оголошувалася перерва до 22.02.2022 року.

Представник позивача у судовому засіданні 22.02.2022 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні. Крім того, останній надав суду для огляду оригінали документів, копії яких були долучені до позовної заяви.

Відповідач про дату час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв, зокрема, по суті спору, на адресу суду не направив.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали від 01.02.2021 року, якою відповідача повідомлено про оголошення в судовому засіданні 01.02.2022 року перерви до 22.02.2022 року, була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення згідно з трек-номером 105 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03035, місто Київ, вулиця Шаповала Генерала, будинок 2, офіс 111, відповідно до якого відповідач ухвалу суду отримав 09.02.2022 року.

Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Зокрема, згідно із частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25.01.2006 року № 1-5/45 в цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Усі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 22.02.2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" (постачальник) укладено договір купівлі-продажу № 22/07/19 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити товар (передати у власність покупця) для використання у підприємницькій діяльності, а покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

У пунктах 2.1, 2.4 Договору сторони погодили, що предметом поставки є гранітно-щебенева продукція. Товар поставляється без пакування насипом.

Постачання здійснюється залізничним транспортом експедитора на умовах (Інкотермс-2010): СРТ - залізнична станція покупця (пункти 3.3, 3.4 Договору).

Відповідно до пункту 4.1 цієї угоди вартість товару, що поставляється згідно з цим Договором, визначається в специфікації (додаток № 1).

Загальна ціна Договору визначається сумою всіх видаткових накладних (пункт 4.2 Договору).

Пунктом 4.4 Договору встановлено, що по узгодженню сторін постачальник має право відпустити товар без проведення попередньої оплати, у даному випадку покупець зобов`язаний оплатити товар не пізніше 10 банківських днів з моменту виникнення права власності.

У той же час умовами пунктів 4.3, 4.4 означеного правочину, з урахуванням підписаної 08.04.2020 року додаткової угоди № 2 до нього, передбачено, що відвантаження товару здійснюється на умовах 100 % передоплати. У випадку поставки товару без попередньої оплати, покупець зобов`язується оплатити поставлений товар протягом 7 (семи) днів з дати поставки.

Покупець відшкодовує витрати продавця, пов`язані з використанням рухомого складу (пункт 4.5 Договору).

Згідно з пунктами 4.6, 4.7 Договору, з урахуванням додаткової угоди від 08.04.2020 року № 2 до нього, постачальник надає покупцю товарний кредит у сумі 5 000 000,00 грн. до 15.07.2020 року, тобто фактично поставлений товар на суму 5 000 000,00 грн. має кінцевий термін оплати 15.07.2020 року. Поставка товару на суму, яка перевищує 5 000 000,00 грн., здійснюється згідно з пунктом 4.3 цього Договору. Товарний кредит може забезпечуватися банківською гарантією або заставою нерухомого майна.

Пунктом 5.2.2 Договору на покупця покладено обов`язок оплачувати товар згідно з умовами, визначеними у цьому Договорі та специфікації (додаток № 1).

Відповідно до пункту 7.1 Договору, з урахуванням додаткової угоди від 30.12.2019 року до нього, останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач у період з 25.07.2019 року по 21.06.2020 року відповідно до наявних у матеріалах справи копій підписаних між сторонами без будь-яких заперечень чи зауважень видаткових накладних від 25.07.2019 року № 2506 на суму 497 626,21 грн., від 29.07.2019 року № 2548 на суму 163 444,61 грн., від 05.10.2019 року № 3877 на суму 20 531,66 грн., від 22.01.2020 року № 54 на суму 650 684,90 грн., від 29.01.2020 року № 83 на суму 168 472,87 грн., від 12.02.2020 року № 146 на суму 72 668,99 грн., від 23.02.2020 року № 205 на суму 327 781,80 грн., від 20.05.2020 року № 1072 на суму 142 119,58 грн., від 19.06.2020 року № 1450 на суму 61 732,94 грн. та від 21.06.2020 року № 1470 на суму 298 576,57 грн. поставив у власність відповідача погоджений між контрагентами товар загальною вартістю 2 403 640,13 грн.

Крім того, на виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" у період з 25.07.2019 року по 21.06.2020 року відповідно до наявних у матеріалах справи копій підписаних між сторонами без будь-яких заперечень чи зауважень актів надання послуг від 25.07.2019 року № 2507 на суму 426 443,47 грн., від 29.07.2019 року № 2549 на суму 146 861,64 грн., від 05.10.2019 року № 3878 на суму 34 481,59 грн., від 22.01.2020 року № 55 на суму 379 908,52 грн., від 29.01.2020 року № 84 на суму 130 259,05 грн., від 12.02.2020 року № 147 на суму 94 236,53 грн., від 23.02.2020 року № 206 на суму 121 724,93 грн., від 20.05.2020 року № 1073 на суму 70 936,94 грн., від 19.06.2020 року № 1451 на суму 17 777,41 грн. та від 21.06.2020 року № 1471 на суму 160 048,46 грн. надало відповідачу пов`язані з поставкою гранітно-щебеневої продукції послуги вантаження і зважування залізничних вагонів та використання рухомого складу загальною вартістю 1 582 678,54 грн.

У той же час з матеріалів справи вбачається, що в порушення вищевказаних положень Договору відповідач отриманий товар та вартість наданих йому послуг, пов`язаних з поставкою цього товару, що в загальній сумі склало 3 986 318,67 грн., оплатив лише частково, перерахувавши Товариству з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" грошові кошти у загальному розмірі 2 587 960,21 грн. та заборгувавши таким чином останньому 1 398 358,46 грн.

Наведені обставини додатково підтверджуються наявними у матеріалах справи виставленими Товариству з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" рахунками на оплату товару та послуг з вантаження і зважування залізничних вагонів та використання рухомого складу, виписками з банківського рахунку позивача, бухгалтерськими довідками Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" щодо порядку розподілення сплачених відповідачем грошових коштів та листами Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" щодо призначення (зміни) та порядку зарахування відповідних платежів.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи наявна копія підписаного між сторонами та скріпленого їх печатками акту звірки взаємних розрахунків за Договором за період з 01.07.2019 року по 11.03.2020 року, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем за цією угодою станом на 11.03.2020 року складала 2 555 765,13 грн.

Гарантійним листом від 27.04.2021 року № 270421 відповідач повідомив позивача про те, що він гарантує оплату суми заборгованості за Договором у розмірі 1 682 620,10 грн. до 31.05.2021 року.

Проте у вищенаведений строк Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" ні суму боргу в розмірі 1 682 620,10 грн., вказану в Гарантійному листі від 27.04.2021 року № 270421, ні суму спірної у даній справі заборгованості у розмірі 1 398 358,46 грн., на користь позивача не сплатило.

Враховуючи наведені обставини, листами від 16.07.2020 року № 802, від 03.02.2021 року № 71 та від 14.09.2021 року № 697 позивач звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" з вимогами (остання на суму 1 398 358,46 грн.) про сплату наявної у відповідача заборгованості за Договором.

Проте означені вимоги позивача були залишені Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" без задоволення, спірна сума боргу на користь позивача у добровільному порядку сплачена не була.

Враховуючи наведені обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" звернулося до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами Договору, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Враховуючи те, що сума основного боргу відповідача за Договором, яка складає 1 398 358,46 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження сплати спірної суми заборгованості.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе грошові обов`язки за Договором, позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням наведеного.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" (03035, місто Київ, вулиця Шаповала Генерала, будинок 2, офіс 111; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" (69013, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Загорська, будинок 15; ) 1 398 358 (один мільйон триста дев`яносто вісім тисяч триста п`ятдесят вісім) грн. 46 коп. основного боргу, а також 20 975 (двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 38 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 20.04.2022 року.

Суддя В.С. Ломака