ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.04.2022 Справа№ 914/2005/19

За позовом:Заступника керівника спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, м. Львів в інтересах держави в особі його органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, Міністерства оборони України, м. Київ,
до відповідача-1:Львівської міської ради, м. Львів
відповідача-2:Товариства з обмеженою відповідальністю «Княгиня Ольга», м. Львів
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, м. Львів
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіпр», м. Львів
про:визнання незаконним і скасування пункту 1.4 ухвали Львівської міської ради від 29.12.2005 №3054 та визнання недійсним договору оренди землі від 22.05.2017
Суддя Р.В. Крупник
Представники сторін та третіх осіб не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року заступник керівника спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради та ТОВ «Княгиня Ольга» про визнання недійсним пункту 1.4 ухвали Львівської міської ради від 29.12.2005 № 3054 «Про вилучення з користування Міністерства оборони України земельних ділянок у м. Львові» та визнання недійсним договору оренди землі від 22.05.2017, укладеного між Львівською міською радою та ТОВ «Княгиня Ольга» щодо земельної ділянки загальною площею 4,6319 га, кадастровий номер :07:003:0015, розташованої у м. Львові на вул. Княгині Ольги, 1-5.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.12.2020, залишеним без змін Постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021, позовні вимоги задоволено, визнано недійсним п.1.4 ухвали Львівської міської ради від 29.12.2005 №3054 «Про вилучення з користування Міністерства оборони України земельних ділянок у м. Львові», визнано недійсним договір оренди землі від 22.05.2017, укладений між Львівською міською радою та ТОВ «Княгиня Ольга», щодо земельної ділянки загальною площею 4,6319 га з кадастровим номером :07:003:0015, яка розташована у м. Львові по вул. Княгині Ольги, 1-5, стягнуто з Львівської міської ради на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону 3842,00 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду від 01.02.2022 касаційну скаргу Львівської міської ради задоволено частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 та рішення Господарського суду Львівської області від 23.12.2020 у справі №914/2005/19 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №914/2005/19 передано на розгляд судді Крупнику Р.В.

Ухвалою від 01.03.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 11.04.2022.

Ухвалою від 11.04.2022 розгляд справи відкладено на 29.04.2022.

11.04.2022, під час першого підготовчогоо засідання у справі №914/2005/19, суддя Р.В. Крупник повідомив присутніх учасників справи, а саме прокурора Б.В. Лупійчук, представників позивача В.О. Гудиму, та відповідача-1 О.С. Поліщук, про те, що його дружина та він є власниками квартири, що знаходиться у багатоквартирному житловому будинку на земельній ділянці, яка є предметом спору у даній справі та, відповідно, проживає у ній разом зі своєю сім`єю.

На думку судді вказана обставина жодним чином не впливає на його об`єктивність та неупередженість при розгляді справи, а тому він не вбачає наявності підстав для самовідводу, однак вважає за необхідне розкрити вказану інформацію для того, що б сторони самостійно могли визначитися, щодо можливого подальшого розгляду справи суддею Крупником Р.В.

Після розкриття інформації, на адресу Господарського суду Львівської області надійшла заява заступника керівника спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про відвід судді (вх. №7743/22 від 12.04.2022), обгрунтована тим, що після розкриття інформації у сторін можуть виникнути сумніви у безсторонності суду та щодо його зв`язків з забудовниками, які здійснили будівництво житлових будинків на спірній земельній ділянці після її вибуття з державної власності та оборонного відомства. Більше того, у випадку задоволення/відмови у задоволенні позову у інших учасників справи може виникнути недовіра до прийнятого рішення та сумніви щодо законності рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Зважаючи на це, з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді або його об`єктивності під час розгляду справи №914/2005/19, прокурор вважає, що існують підстави для відводу судді.

Розглянувши вказану заяву прокурора суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Згідно із ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Зважаючи на те, що про обставини належності судді Р.В. Крупнику та його сім`ї на праві власності житла, що знаходиться на земельній ділянці, яка є предметом спору у даній справі, прокурору стало відомо лише після розкриття такої інформації суддею 11.04.2022 у судовому засіданні, то заява про відвід подана у строк встановлений процесуальним законом.

Згідно із п. 5 ч. 1ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщоє інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п. 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

За приписами ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини від 24.05.1989 у справі «Хаушильд проти Данії»).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд зазначає, що предметом позову у справі №914/2005/19 є матеріально-правова вимога про визнання недійсним пункту 1.4 ухвали Львівської міської ради від 29.12.2005 №3054 «Про вилучення з користування Міністерства оборони України земельних ділянок у Львові» та визнання недійсним договору оренди землі від 22.05.2017, укладеного між Львівською міською радою та ТОВ «Княгиня Ольга» щодо земельної ділянки загальною площею 4,6319 га, кадастровий номер :07:003:0015, розташованої у м. Львові по вул. Княгині Ольги, 1-5.

На момент розгляду справи судом, спірна земельна ділянка забудована багатоквартирними житловими будинками, співвласниками яких створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Власницею однієї із квартир в багатоквартирному будинку, що знаходиться на спірній земельній ділянці є дружина судді та суддя Крупник Р.В.

Відповідно до ч. 2. ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Враховуючи те, що після розкриття суддею Крупником Р.В. інформації, у учасника процесу виникають сумніви в можливості продовження розгляду суддею справи, що слугувало підставою для подання заяви про відвід, то для недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду, а також забезпечення довіри до судової влади України, суд вважає за доцільне задовольнити заяву прокурора про відвід судді (вх. №7743/22 від 12.04.2022).

Відтак, матеріали справи №914/2005/19 підлягають передачі для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення складу суду відповідно до ст. 32 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 35, 38, 39, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву заступника керівника спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про відвід судді (вх. №7743/22 від 12.04.2022) про відвід судді Р.В. Крупника у справі №914/2005/19 задовольнити.

2. Справу №914/2005/19 передати для проведення повторного автоматизованого розподілу та визначення складу суду у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя Крупник Р.В.