ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2022 р. м. Київ Справа № 911/46/22

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «ДСВ Логістика» (03134, місто Київ, вулиця Сім`ї Сосніних, будинок 7, літера "Д", код 38857571)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «БІ Хеппі Груп» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Павліченко, будинок 17, код 30530316)

про стягнення 49513,24 гривень

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ДСВ Логістика» (далі по тексту ТОВ «ДСВ Логістика»/позивач) про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «БІ Хеппі Груп» (далі по тексту ТОВ «БІ Хеппі Груп»/відповідач) заборгованості за договором на транспортно-експедиторське обслуговування від 07.12.2020 № GRC-015088 у розмірі 49513,24 гривень, з яких: 31019,04 гривень основний борг, 2622,04 гривень інфляційні втрати, 4529,36 гривень пеня, 895,89 гривень 3 % річних, 10446,91 гривень штраф.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що на підставі укладеного договору та на підставі заявок, укладених сторонами в межах цього договору, здійснив перевезення вантажу та надав відповідні послуги щодо митного оформлення, що підтверджується відповідними міжнародними товарно-транспортними накладними, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за надані позивачем послуги в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого утворилася стягувана сума заборгованості, що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.01.2022 позовну заяву ТОВ «ДСВ Логістика» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/46/22. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою: встановлено відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується залученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання 28.11.2022 відповідачем ухвали про відкриття провадження від 19.01.2022 у справі № 911/46/22, відзив на позов не подав.

Враховуючи те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Бі Хеппі Груп» (замовник) та ТОВ «ДСВ Логістика» (експедитор) 07.12.2020 укладено договір на транспортно-експедиторські послуги від 07.12.2020 № GRC-015088 (далі по тексту договір № GRC-015088), за умовами якого:

- експедитор бере на себе зобов`язання за плату і за рахунок замовника організувати виконання визначених договором транспортно-експедиційних послуг у внутрішньому та міжнародному сполученні, пов`язаних з дорожнім перевезенням та митним оформленням вантажу (далі послуги) у відповідності з умовами узгодженими сторонами у заявках та/або додаткових угодах до даного договору, які є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язується оплачувати надані експедитором послуги (пункт 1.1.);

- надання послуг з митного оформлення вантажів, здійснюється експедитором на підставі отриманої від замовника заявки та/або укладеної сторонами додаткової угоди на митне оформлення вантажів, за узгоджену сторонами плату. При наданні експедитором замовнику послуг з митного оформлення вантажів, експедитор має право вчиняти наступні дії: а) за обумовлену плату і в обумовлений термін здійснювати декларування товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів (далі товарів) замовника, що переміщуються через митний кордон України, в тому числі, складання та оформлення основного аркуша ВМД типу «ІМ40ЕЕ», оформлення дозволів (у Києві), митне оформлення вантажів в режимі «Митний склад «ІМ74», розвантаження/завантаження на МЛС/СТЗ, переміщення з МЛС/СТЗ на комерційний склад, а також надавати інші послуги, пов`язані із зовнішньоекономічною діяльністю замовника; б) здійснювати дії, пов`язані з декларуванням і митним оформленням товарів, від імені, за рахунок і за дорученням замовника в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством України (пункт 1.2.);

- послуги щодо кожного окремого перевезення надаються експедитором на підставі укладеної сторонами заявки та/або додаткової угоди (надалі заявка). За фактом надання послуг сторони складають та підписують акт приймання-передачі наданих послуг (пункти 2.1.1., 2.1.2.);

- експедитор з метою належного виконання своїх зобов`язань, викладених в п. 1.1. договору, має право на власний розсуд залучити до виконання своїх обов`язків третіх осіб (пункт 4.1.1.);

- у термін 5-ти робочих днів з моменту виконання своїх зобов`язань, експедитор надає замовнику два примірники акту приймання-передачі наданих послуг, рахунок-фактуру на оплату наданих послуг. За окремою вимогою замовника експедитор надсилає за допомогою електронних засобів обміну інформацією електронну копію Міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) та/або ТТН. Надісланий замовнику акт приймання-передачі наданих послуг має бути підписаний останнім та надісланий експедитору протягом 10 робочих днів з дати його надіслання замовнику. У випадку відсутності у вказаний термін підписаного замовником акту приймання передачі наданих послуг, такий акт вважається підписаним замовником, а послуги по ньому виконані експедитором належним чином в повному обсязі (пункт 4.1.8.);

- розмір плати за надані експедитором послуги при кожному окремому перевезенні та митному оформлені вантажів визначається у заявці до договору. Рахунки-фактури виставляються експедитором замовнику (у тому числі, його передача здійснюється за допомогою електронного зв`язку в порядку, передбаченому цим договором) одночасно з узгодженням сторонами умов щодо організації кожного окремого перевезення та/або на момент перетину державного кордону України при організації міжнародних перевезень (пункт 6.1.);

- платежі здійснюються замовником у національній валюті України, згідно наданих експедитором рахунків-фактур, протягом 7 (семи) календарних днів з дати виставлення відповідного рахунку-фактури, але в будь-якому випадку не пізніше дати вивантаження вантажу в пункті призначення (пункт 6.2.).

На підставі укладеного договору 15.12.2020 сторонами договору підписано заявку № 1 (далі по тексту заявка № 1), за умовами якої експедитор взяв на себе обов`язок організувати перевезення вантажу на наступних умовах:

- замовник: ТОВ «Бі Хеппі Груп»;

- експедитор: ТОВ «ДСВ Логістика»;

- маршрут: PL-UA;

- дата завантаження: 15.12.2020;

- вантажовідправник: Media Ikonos SP.z.o.o.;

- адреса завантаження та митного оформлення при завантаженні: PL 45-446 Opcle Gosiawicka 2;

- вантажоотримувач: ТОВ «Бі Хепі Груп»;

- адреса митного оформлення при розвантаженні: Чайки;

- адреса розвантаження: вул. Сім`ї Сосніних, 7Д;

- вартість послуг з організації перевезення: 792 євро + 120 євро розмитнення.

Як вказує позивач на виконання умов договору № GRC-015088 та укладеної в межах цього договору заявки № 1, за замовленням відповідача, ним було організовано перевезення вантажу за умовами погодженими сторонами у заявці № 1 на суму 31019,04 гривень, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією міжнародної товарно-транспортної накладної CMR від 18.12.2020 та копією товарно-транспортної-накладної від 01.03.2021, з відмітками про отримання 01.03.2021 вантажу відповідачем. А також відповідачу надано послугу по зберіганню вантажу на складі тимчасового зберігання ТОВ «МОФ» на загальну суму 3804,00 гривень, що, як вказує позивач, підтверджується актом надання послуг від 01.03.2021 № 2157, підписаним ТОВ «ДСВ Логістика» та ТОВ «МФО».

За результатом наданих позивачем послуг останнім сформовано та надіслано на адресу відповідача пакет документів, а саме:

- рахунок на оплату від 16.01.2021 № 129 та акт здачі-приймання робіт від 01.03.2021 № 4191 за надані позивачем транспортно-експедиційні послуги на суму 31019,04 гривень;

- рахунок на оплату від 01.03.2021 № 1794 та акт здачі-приймання робіт від 01.03.2021 № 3326 за послуги по зберіганню вантажу на складі тимчасового зберігання на суму 3804,00 гривень.

Факт надсилання на адресу відповідача рахунку від 16.01.2021 № 129 та акту від 01.03.2021 № 4191 підтверджується експрес-накладною ТОВ «Нова Пошта» від 15.04.2021 № 4778, а надсилання рахунку від 01.03.2021 № 1794 та акту від 01.03.2021 № 3326 підтверджується описом вкладення у лист від 28.07.2021 № 367.

Відповідач в перебігу розгляду справи заперечень щодо отримання ним вказаних вище рахунків на оплату та актів не висловив.

Згідно платіжного доручення від 06.08.2021 № 116 ТОВ «Бі Хеппі Груп» перерахувало на користь ТОВ «ДСВ Логістика» 3804,00 гривень, із призначенням платежу «оплата рахунку № 1794 від 01.03.2021».

Позивач вказує, що покладені на нього обов`язки ним виконано у повному обсязі, що підтверджується відповідними доказами наданими до матеріалів справи, однак, відповідач всупереч умов договору та укладеної сторонами в межах цього договору заявки взяті на себе зобов`язання по оплаті наданих позивачем транспортно-експедиторських послуг в повному обсязі не виконав, що стало підставою для звернення позивача із розглядуваним позовом до суду із вимогою про стягнення з відповідача боргу у загальному розмірі 31019,04 гривень.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

За змістом ст. ст. 929, 930 Цивільного кодексу України та ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Статтею 931 Цивільного кодексу України визначено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно статті 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні визначені Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Перелік документів, що підтверджують приймання вантажу до транспортування, зазначені в статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Так, за змістом частин 11, 12, 13 статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, а відповідачем в перебігу розгляду справи не заперечувалось, що позивачем на виконання умов договору № GRC-015088 та погодженої сторонами заявки № 1 надано транспортно-експедиційні послуги щодо організації позивачем міжнародного перевезення на суму 31019,04 гривень, що підтверджується складеними міжнародними товарно-транспортними накладними CMR від 18.12.2020, від 12.01.2021 № PLUA 4884877 та товарно-транспортною накладною від 01.03.2021, з відмітками митного контролю, підписами та печатками як вантажовідправника, так і вантажоодержувача за узгодженою сторонами заявкою № 1.

Крім того, на підтвердження понесених витрат на надання послуг відповідачу позивачем подано документи, що підтверджують витрати на послуги з міжнародного перевезення вантажу за маршрутом Opole - Duchnice, а саме: додаткову угоду № 20812 від 15.12.2020 до договору № A622/13 від 21.10.2013 та акт виконаних робіт № 20812 від 15.12.2020 на суму 162,76 Євро, що включає послуги компанії DSV Road Sp. z.o.o. (Poland) R622 щодо послуг з міжнародного перевезення за маршрутом Opole - Duchnice.

Також судом встановлено, що в межах погодженої заявки № 1 позивачем надано відповідачу послугу по зберіганню вантажу на складі тимчасового зберігання ТОВ «МОФ» на загальну суму 3804,00 гривень, яка відповідачем оплачена у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення від 06.08.2021 № 116, із призначенням платежу «оплата рахунку на оплату № 1794 від 01.04.2021».

Отже факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № GRC-015088 підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними CMR від 18.12.2020, від 12.01.2021 № PLUA 4884877 та товарно-транспортною накладною від 01.03.2021, згідно яких обумовлений заявками вантаж отримано вантажоодержувачем у пункті його призначення.

Пунктом 4.1.8. договору обумовлено, що надісланий замовнику акт приймання-передачі наданих послуг має бути підписаний останнім та надісланий експедитору протягом 10 робочих днів з дати його надіслання замовнику. У випадку відсутності у вказаний термін підписаного замовником акту приймання передачі наданих послуг, такий акт вважається підписаним замовником, а послуги по ньому виконані експедитором належним чином в повному обсязі.

Як вказує позивач та не заперечувалось відповідачем в перебігу розгляду справи 15.04.2021 на адресу останнього позивачем надіслано рахунок на оплату від 16.01.2021 № 129 на суму 31019,04 гривень та відповідний йому акт здачі-прийняття робіт від 01.03.2021 № 4191.

Доказів надання відповідачем, у строк встановлений пунктом 4.1.8. договору, мотивованої відмови від підписання акту або заперечень щодо обсягу та якості наданих позивачем послуг відповідачем не представлено.

Відтак, наявними у матеріалах справи доказами у сукупності підтверджується факт надання позивачем послуг щодо організації перевезення вантажів автомобільним транспортом, в обумовлені сторонами пункти призначення, згідно підписаної сторонами заявки № 1, та прийняття відповідачем наданих позивачем послуг.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 6.2. договору сторони встановили, що платежі здійснюються замовником у національній валюті України, згідно наданих експедитором рахунків-фактур, протягом 7 (семи) календарних днів з дати виставлення відповідного рахунку-фактури, але в будь-якому випадку не пізніше дати вивантаження вантажу в пункті призначення.

Як вбачається з тексту позовної заяви позивач, враховуючи умови пункту 6.2. договору, вважає, що оскільки рахунок на оплату датований 16.01.2021, то мав бути оплачений протягом семи календарних днів, а тому строк виконання відповідачем обов`язку по оплаті наданих позивачем послуг сплив 23.01.2021 та з 24.01.2021 відповідач вважається таким, що прострочив виконання свого обов`язку по оплаті.

Втім суд не погоджується з вказаними твердженнями позивача, адже у матеріалах справи відсутні докази надсилання або вручення відповідачу рахунку на оплату саме 16.01.2021 та як стверджує сам позивач у позовній заяві за результатами надання послуг рахунок на оплату від 16.01.2021 № 129 та акт здачі-прийняття від 01.03.2021 № 4191 надіслано ним на адресу відповідача 15.04.2021, на підтвердження чого позивачем надано експрес-накладну оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» № 4778.

Таким чином враховуючи, що згідно наявної у матеріалах справи товарно-транспортної накладної, згідно якої вантаж отримано відповідачем 01.03.2021 та з огляду на те, що за умовами п. 6.2. договору остаточний розрахунок здійснюється в будь-якому випадку не пізніше дати вивантаження вантажу в пункті призначення, то на переконання суду кінцевою датою оплати є 01.03.2021.

Крім того у позовній заяві позивач, із посиланням на докази надані на підтвердження своїх вимог, зокрема CMR-накладну від 18.12.2020 та товарно-транспортну накладну від 01.03.2021, вказує на те, що ТОВ «Бі Хеппі Груп» отримало вантаж саме 01.03.2021.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати коштів за отримані послуги не надав, доказів пред`явлення позивачу претензій та зауважень щодо наданих позивачем послуг за договором також не надав, доводи позивача про наявність у відповідача заборгованості не спростував.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 31019,04 гривень, а вимога позивача про стягнення з відповідача існуючої заборгованості є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджена та належить до задоволення.

Щодо вимог про стягнення пені, штрафу, 3% та інфляційних втрат.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 4529,36 гривень пені, 895,89 гривень 3 % річних, 2622,04 гривень інфляційних втрат та 10446,91 гривень штраф, розрахованих позивачем за кожним рахунком окремо, а саме за рахунком № 129 від 16.01.2021 позивачем визначено періоди нарахування з 24.01.2021 по 22.12.2021, а за рахунком № 1794 від 01.03.2021 визначено періоди нарахування з 09.03.2021 по 05.08.2021.

Судом встановлено, що пунктом 5.6. договору сторони погодили, що за несвоєчасну оплату послуг експедитора, замовник сплачує експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за весь період прострочення без обмеження в шість місяців та штраф у розмірі 30 % від суми заборгованості за користування цими коштами.

Вказаний пункт договору узгоджується з положеннями ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», за змістом якого платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

За змістом ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що умовами пункту 5.6. договору сторони за взаємною згодою збільшили тривалість періоду нарахування пені, скасувавши застосування обмеження строку нарахування пені шістьма місяцями.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що позивачем невірно визначено момент виникнення у відповідача прострочення виконання зобов`язання по оплаті послуг.

Як вже зазначалося судом кінцевим строком оплати є 01.03.2021, тому з 02.03.2021 відповідач вважається таким, що прострочив виконання свого обов`язку по оплаті наданих позивачем транспортно-експедиційних послуг.

З огляду на викладене вище, судом здійснено власний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, з урахуванням вірно визначеного початку періоду прострочення, та встановлено, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат становить 4151,73 гривень, 801,56 гривень та 2290,49 відповідно.

Відтак заявлені позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 4529,36 гривень пені, 895,89 гривень 3 % річних, 2622,04 гривень інфляційних втрат, підлягають задоволенню у розмірі встановленому судом.

Також суд погоджується, що у відповідача виник обов`язок сплатити штраф передбачений п. 5.6. договору, тож позивачем правомірно здійснено нарахування штрафу у розмірі 10446,91 гривень.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

А саме суд приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «БІ Хеппі Груп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДСВ Логістика» 31019,04 гривень основного боргу, 4151,73 гривень пені, 10446,91 гривень штрафу, 801,56 гривень 3% річних та 2290,49 гривень інфляційних втрат.

Згідно приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 2233,16 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДСВ Логістика» задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «БІ Хеппі Груп» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Павліченко, будинок 17, код 30530316) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДСВ Логістика» (03134, місто Київ, вулиця Сім`ї Сосніних, будинок 7, літера "Д", код 38857571) 31019,04 гривень основного боргу, 4151,73 гривень пені, 10446,91 гривень штрафу, 801,56 гривень 3% річних, 2290,49 гривень інфляційних втрат та 2233,16 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2022.

Суддя Р.М. Колесник