РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.05.2022Справа № 910/484/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопост» (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний,158-Б)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Будреконструкція» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 4 А, офіс 139)

про стягнення 200 000,00 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Екопост» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Будреконструкція» про стягнення 200 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором № 08/04/2021 про надання послуг по прийому утилізації відходів від 08.04.2021, а саме, в частині повної та своєчасної оплати отриманих послуг, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 200 000,00 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 відкрито провадження у справі № 910/484/22, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №064 вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 21.01.2022, проте, у визначений судом строк відзив на позовну заяву останнім не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

08 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Екопост» (надалі - виконавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Будреконструкція» (надалі - замовник/відповідач) було укладено договір № 08/04/2011 про надання послуг по прийому та утилізації відходів (надалі - договір).

Відповідно до п. 1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець зобов`язується надати замовнику послуги по прийому на утилізацію відходів уточнених в додатках до даного договору, які є невід`ємною частиною даного договору, а замовник бере на себе зобов`язання своєчасно та у повному обсязі сплатити виконавцеві їх вартість.

Доставка та розвантаження відходів здійснюється замовником самостійно, власним транспортом та за власний рахунок (п. 2.1. договору).

Згідно з п. 3.1. договору найменування, вартість послуг з прийому і утилізації відходів визначаються сторонами в Протоколі угоди про договірну ціну, який є невід`ємною частиною даного договору (Додаток 1).

Як вбачається із матеріалів справи, сторонами підписано Додаток 1 до договору, яким затверджено протокол угоди про договірну ціну на послуги про утилізацію відходів та визначено вид відходів, одиницю виміру та вартість.

За умовами п. 3.4. договору оплата послуг по факту здійснюється замовником протягом 10 робочих днів безпосередньо після їх надання виконавцем - на підставі оформленого виконавцем Акту приймання-передачі наданих послуг. Надання рахунку на оплату послуг в цьому випадку здійснюється виконавцем на вимогу замовника.

Відповідно до п. 3.4.1. договору фактичний обсяг наданих виконавцем послуг визначається за підсумками кожного календарного місяця на підставі виписаних талонів ваги або щоденного чи сумарного облікового реєстру за відповідних місяць і зазначається в Акті приймання-передачі наданих послуг.

Акт приймання-передачі наданих послуг видається виконавцем не пізніше 5-го числа наступного місяця, після місяця надання послуг (п. 3.4.2. договору).

У п. 3.4. договору сторони визначили форму оплати: перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, вказаний у розділі 10 цього договору.

Відповідно до п. 4.4.1. замовник взяв на себе зобов`язання сплатити виконавцю вартість послуг у тому розмірі, порядку та в той строк, який передбачений розділом 3 «Вартість послуг та порядок розрахунків» даного договору.

Даний договір, відповідно до п. 10.1, набуває чинності з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2021 р.

З моменту припинення договору всі права та обов`язки сторін за цим договором припиняються за виключення тих, що стосується грошових розрахунків між сторонами за фактично надані послуги виконавця (п. 10.2. договору).

За доводами позивача, останнім як виконавцем належно виконано зобов`язання за договором та надано послуги відповідачу на загальну суму 1 133 580,24 грн, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств. Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати, наданих позивачем, послуг виконав частково, перерахувавши на рахунок позивача грошові кошти у сумі 933 580,24 грн, у зв`язку з чим у відповідача утворився борг перед позивачем у сумі 200 000,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов до висновку, що останній за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем були надані відповідачу послуги по утилізацію відходів на загальну суму 1 133 580,24 грн, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме: № ОУ-0000151 від 30.07.2021 на суму 563 727,84 грн та № ОУ-0000203 від 31.08.2021 на суму 569 852,40 грн. Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач частково погасив заборгованість за договором у сумі 933 580,24 грн, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача, внаслідок чого у відповідача утворився борг перед позивачем у розмірі 200 000,00 грн.

За змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 3.4. договору оплата послуг по факту здійснюється замовником протягом 10 робочих днів безпосередньо після їх надання виконавцем - на підставі оформленого виконавцем Акту приймання-передачі наданих послуг.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, приймаючи до уваги п. 3.4. договору та приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, суд зазначає, що відповідач зобов`язаний був оплатити надані послуги до протягом 10 робочих днів з моменту підписання актів здачі-приймання наданих послуг.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопост» з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Будреконструкція» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4 А, офіс 139; ідентифікаційний код 42977716) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопост» (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б; ідентифікаційний код 38840023) заборгованість у розмірі 200 000 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 000 грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.05.2022.

Суддя Л.Г. Пукшин