ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року Справа № 902/35/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

представники сторін не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" на ухвалу Господарського суду Вінницької області, постановлену 31.01.2022 у справі № 902/35/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА"

до ОСОБА_1

про стягнення 324 339,60 грн

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.01.2022 відкрито провадження у справі № 902/35/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про стягнення 324 339,60 грн заборгованості за договором поставки № 72/18/Н37 від 07.09.2018 року.

28.01.2022 до Господарського суду Вінницької області від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову (б/н від 28.01.2022) шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно ОСОБА_1 в межах заявленої до стягнення основної суми боргу у розмірі 324 339,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 31.01.2022 відмовлено у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" Сидоренка В.А. (б/н від 28.01.2022 року) про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) наявні на його рахунках в усіх банківських установах та інших кредитно-фінансових установах на території України в межах заявленої до стягнення основної суми боргу у розмірі 324 339,60 грн;

- зобов`язання ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) утриматись від вчинення правочинів, що можуть призвести до обтяження та/або відчуження належних на праві власності транспортних засобів, а саме:

- тип: причіп, марка: КАМА, модель: 500 СЛУЧ, рік випуску: 2014, дата державної реєстрації за особою: 16 квітня 2014 року;

- марка: HONDA, модель: ACCORD, рік випуску: 2006, дата державної реєстрації за особою : 25 червня 2010 року, об`єм двигуна: 1998;

- марка: FORD, модель: TRANSIT, рік випуску: 2008, дата державної реєстрації за особою: 20 вересня 2014 року, об`єм двигуна: 2198.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА", не погоджуючись з постановленою ухвалою, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 31.01.2022 у справі № 902/35/22 та ухвалити нове рішення про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає:

- предметом позову у справі є вимоги ТОВ «ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА» про стягнення коштів за поставлений товар в сумі 324 339,60 грн за договорами поставки, укладеним з ФОП ОСОБА_1;

- виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів;

- застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем у вигляді арешту коштів та зобов`язання не відчужувати майно, безпосередньо пов`язано із предметом позову.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2022 у справі № 902/35/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 31.01.2022 у справі № 902/32/22, розгляд апеляційної скарги призначено на "20" квітня 2022 р. об 11:00 год.

19.04.2022 скаржник ТОВ "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" подав до суду заяву про розгляд апеляційної скарги на підставі наявних у справі матеріалів без участі представника позивача в судовому засіданні 20.04.2022.

Відповідач ОСОБА_1 явку повноважного представника в судове засідання 20.04.2022 не забезпечив.

Поштове відправлення зі штриховим ідентифікатором № 172, направлене відповідачу на вказану в апеляційній скарзі адресу: АДРЕСА_1 , повернуто органом поштового зв`язку із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» /т.2 а.с.22-24/.

З ухвали Господарського суду Вінницької області від 14.02.2022 вбачається, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 12.01.2022 зобов`язано Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ).

21.01.2022 до Господарського суду Вінницької області від Виконавчого комітету Вінницької міської ради на виконання вимог ухвали суду надійшов лист № 01/00/011/3431 від 18.01.202. Додатком до листа додано довідку про реєстрацію місця проживання (вих. № 3124 від 17.01.2022), за змістом якої зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 /т. 2 а.с. 25-27/.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19).

Отже за наведених вище обставин колегія суддів вважає, що апеляційним судом було вжито належних заходів щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про час і місце судового засідання 20.04.2022.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2022 явка представників сторін в судове засідання 20.04.2022 обов`язковою не визнавалася, суд здійснює розгляд апеляційної скарги без участі представників позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно з ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача.

Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу між інтересами сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків від заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Варто зауважити, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення між правом (інтересом), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Судом встановлено, що предметом спору у цій справі є стягнення ОСОБА_1 на користь позивача 324 339,60 грн заборгованості, яка за твердженням останнього утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № 72/18/Н37 від 07.09.2018.

У заяві про забезпечення позову позивач в якості підстав для забезпечення позову вказує, що сума боргу відповідача перед позивачем є значною; у відповідача відсутнє будь-яке майно на праві власності чи в оренді; у відповідача наявно лише 2 транспортні засоби на праві власності та причіп. Має тривале порушення прав позивача, оскільки остання оплата відповідачем мала місце у березні 2020 року. Єдиним джерелом погашення заборгованості за рішенням суду може бути лише грошові кошти, що акумулюються на рахунках відповідача, та можливе стягнення за рахунок належних йому транспортних засобів.

Одночасно заявником не надано належних доказів на підтвердження вчинення відповідачем ОСОБА_1 дій, направлених на зменшення грошових коштів та наявного саме у нього майна, оскільки умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заявником не надано будь-яких належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів, за захистом яких він звернувся.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сам факт наявності заборгованості, термін прострочення виконання грошових зобов`язань не може бути достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Щодо заходів шляхом заборони вчинення правочинів відносно рухомого майна.

Вказані об`єкти рухомого майна (причіп, автомобілі марки: HONDA, модель: ACCORD та марки: FORD, модель: TRANSIT) не є безпосереднім предметом спору.

Вирішення питання про звернення стягнення на індивідуально визначене майно не входить до меж, підстав та предмету позову у цій справі.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Отже місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про невідповідність заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій з рухомим майном відповідача із предметом спору у справі, та про відмову у заяві ТОВ "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" у цій частині.

Відповідно до п. 1 част. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірні висновки суду першої інстанції на час прийняття оскаржуваної ухвали.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Відповідно до част. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання 20.04.2022 учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, тому датою ухвалення постанови у цій справі № 902/35/22 є дата складення повного тексту постанови.

Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 31.01.2022 у справі № 902/35/22 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 31.01.2022 у справі № 902/35/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Вінницької області від 31.01.2022 у справі №902/35/22 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "20" квітня 2022 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Савченко Г.І.