ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"03" травня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/915/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А., за участю секретаря судового засідання Рибки Ю. Е. розглянувши скаргу (вх. № 2-249/22 від 17.03.2022р.) Дочірнього підприємства "УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) по справі № 916/915/21:
про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії
з підстав неправомірності дій відповідача

Представники сторін:
від позивача (стягувача): Підлипенський Д. В.
від відповідача (боржника): не з`явився.
від органу ДВС: не з`явився.
В С Т А Н О В И В:
30.08.2022 року суд видав відповідні накази.
20.01.2022 року Постановою Південно-західного апеляційного Господарського суду Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ОДЕСАГАЗ, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі № 916/915/21 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі № 916/915/21 змінено викладено його мотивувальну частину в редакції постанови суду апеляційної інстанції, в решті рішення залишено без змін.
17.03.2022р. суд отримав скаргу (вх. № 2-249/22) Дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України на дії державного виконавця по справі № 916/915/21.
Скаржник просить суд визнати незаконною та скасувати постанову Державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рудніва Віктора Миколайовича від 10.02.2022 про закінчення виконавчого провадження № 67718799 та зобов`язати державного виконавця повідомити суд і заявника про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.
Скарга мотивована тим, що протягом часу дії між Стягувачем та Боржником договірних відносин, сторонами, на підтвердження спожитого обсягу газу, щомісячно підписувались акти приймання-передачі природного газу, які мають всі ознаки первинних документів в розумінні названої норми. Копії таких актів за спірний період долучено до матеріалів господарської справи № 916/915/21. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. До вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленого) природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п.7 глави 3 розділу IX Кодексу ГРМ).
Відтак, скаржник робить висновок, що оскільки факт прийняття обсягу газу за результатами звітного місяця фіксувався сторонами у актах приймання-передачі, то і відповідні коригування та перерахунки повинні бути зафіксовані у тому ж вигляді, що і первинна операція. Натомість, Акти коригування на виконання рішення у справі № 916/915/21 за підписом уповноваженої особи АТ «Одесагаз» на адресу ДП «УКРАВТОГАЗ» не направлялись та, відповідно, стягувачем не погоджувались, а тому скаржник вважає, що належного виконання судового рішення не було і, відповідно, виконавче провадження 67718799 не могло бути завершено, а тому скаржник вважає оскаржувану постанову такою, що прийнята безпідставно і такою, що підлягає скасуванню.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника скаржника, суд вважає, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного:
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Принцип обов`язковості рішень суду закріплено також в п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3. Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
П. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено , що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Як було зазначено, Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі №916/915/21 позов задоволено, зокрема суд вирішив:
30.08.2022 року суд видав наказ який містив вказану резолютивну частину рішення суду.
В подальшому, державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Руднівим Віктором Миколайовичем 10.02.2022 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 67718799 з виконання наказу № 916/915/21, виданого Господарським судом Одеської області 30.08.2022 з виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі №916/915/21 за позовом Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії Нафтогаз України» до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, підставою для завершення виконавчого провадження стало виконання боржником вимог виконавчого документу та стягнення виконавчого збору. Підставою для встановлення державним виконавцем факту виконання боржником судового рішення є заява самого боржника, до якого долучено копію листа боржника, направленого на адресу стягувача із повідомленням про виконання рішення.
Скаржник вважає, що за відсутності Актів коригування на виконання рішення у справі № 916/915/21 за підписом уповноваженої особи АТ «Одесагаз» та «УКРАВТОГАЗ» належного виконання судового рішення не було і, відповідно, виконавче провадження 67718799 не могло бути завершено, а тому скаржник вважає оскаржувану постанову такою, що прийнята безпідставно і такою, що підлягає скасуванню.
Суд дослідив наявні в матеріалах справи копії: постанови про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2022 року, заяву про закінчення виконавчого провадження від 01.02.2022 року, лист від 01.02.2022 року та службові записки від 17.02.2022 року (том 2, а.с. 163-168).
Так, з досліджених судом доказів вбачається, що з боку боржника - Акціонерного товариства "Одесагаз" вимоги виконавчого документа наказу Господарського суду Одеської області від 30.08.2021 року, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року виконано у повному обсязі, що є підставою для закриття відповідного виконавчого провадження.
При цьому, Закон України «Про виконавче провадження», рішення суду по цій справі, а також наказ суду, виданий на виконання цього рішення - не містять вимог щодо зобов`язання складання двостороннього акту між сторонами справи, на відсутність якого посилається скаржник.
Наказ господарського суду є виконавчим документом і направлений на виконання судового рішення саме боржником, а зобов`язання складання акту між сторонами справи фактично стосується як боржника, так і стягувача, хоча на останнього судовим рішення по справі будь-яких зобов`язань не покладалось.
Суд звертає увагу скаржника, що виконання рішення суду не врегульовано договірними відносинами, які склались між сторонами справи, а є окремою процедурою, яке регулюється Законом України «Про виконавче провадження», а не Законом України "Про ринок природного газу".
Статтею 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
З огляду на викладене, суд вважає, що скаржник не надав суду належних та допустимих доказів, що з боку державного виконавця було порушено вимоги Закону України „Про виконавче провадження, що мало наслідком порушення прав скаржника.
За таких обставин у задоволені скарги слід відмовити.
Керуючись ст. 343, 344, 234, ГПК України, суд

У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала набрала законної сили 03.05.2022р.
та може бути оскаржена в порядку ст.253- 256 ГПК України
Повний текст ухвали складено 05.05.2022р.
Суддя О.А. Демешин