ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" квітня 2022 р. Справа № 924/131/22

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали

за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Хмельницької обласної дирекції, м. Хмельницький

до фізичної особи-підприємця Горчиці Вадима Євгенійовича, м. Хмельницький

про стягнення грошей

за правилами спрощеного позовного провадження

без виклику сторін

встановив:

Позивач у позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість за неналежне виконання договору № 85/2019/WО-1 від 14.11.19 у розмірі 48 174, 50 грн., з яких: 37 867, 95 грн. заборгованість по кредиту, 4 134, 02 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 2 863, 44 грн. заборгованість по процентах від суми простроченої заборгованості (подія припинення), 312, 60 грн. заборгованість по процентах від суми простроченої заборгованості (процентів) (подія припинення), 1 706, 55 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 125, 36 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів, 442, 65 грн. 3% річних, 721, 93 грн. інфляційні.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає про порушення відповідачем умов договору щодо терміну повернення кредиту та сплати процентів. Нарахування річних та інфляційних здійснено з посиланням на ст. 625 ЦКУ. Нарахування пені заявлено у силу наявності відповідних умов договору щодо її застосування.

Позивач будь-яких заяв або клопотань з приводу розгляду справи не заявляв. Належність повідомлення позивача про відкриття провадження у справі за його позовом підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалою суду від 16.02.22р., яка направлена обом сторонам, відповідачу надано строк до 09.03.22 для подання відзиву на позов. Однак, даним правом відповідач не скористався.

Повідомляючи відповідача про відкриття провадження у даній справі, йому направлено ухвалу від 16.02.22 за адресою, яка згідно витягу з ЄДРПОУ є реєстраційною. Вказана кореспонденція повернута поштою з відміткою „адресат відсутній за вказаною адресою. Проте, суд виходить з того, що відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, оскільки таке повідомлення (направлення ухвали суду) проведено за реєстраційною адресою.

При цьому, суд прийняв до уваги положення ч. 7 ст. 120 ГПК України де вказано, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. В даному разі слід вказати, що адреса відповідача, вказана у витягу з ЄДРЮОФОПГФ, є останньою відомою суду.

Крім того, згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК, днем вручення судового рішення (за ст. 232 ГПК ухвала є одним з видів судового рішення) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд, в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено.

14.11.19 відповідач підписав заяву-анкету на отримання кредиту на суму 60 000 грн.

14.11.19 між ПАТ АБ „Укргазбанк (банк) та ФОП Горчиця В.Є. (позичальник) укладено договір № 85/2019/WО -1 про приєднання до правил надання кредиту на умовах овердрафту, в відповідності до якого: ліміт овердрафту 60 000 грн.; ліміт овердрафту встановлюється з 14.11.19 по 13.11.20; за користування овердрафтом позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 30% процентів річних. Договір підписаний обома сторонами та скріплений печаткою позивача.

12.10.20 відповідач підписав заяву позивачу про надання кредиту у розмірі 54 708, 91 грн. згідно додаткової угоди № 1 від 12.10.20 до договору про надання кредиту на умовах овердрафту.

Також сторони підписали додаткову угоду 1 до вищевказаного договору від 12.10.20 за якою банк відкриває позичальнику не відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредитної лінії в сумі 54 708, 91 грн., а позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1.3.1. кредитна лінія відкривається з 14.11.19 по 12.11.21. Позичальник зобов`язаний сплачувати кредит у строки дії ліміту кредитної лінії відповідно до періоду та сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду відповідно до графіку зменшення лімітної лінії за цим договором та у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі в термін 12.11.21 включно.

Згідно п. 1.4. позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами в такому розмірі:

- за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п. 1.3. договору з врахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим договором (строкова заборгованість) базова процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі 30% річних;

- за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (прострочена заборгованість), відповідно до пункту 1.3. договору, у т.ч. в строки визначені в графіку зменшення ліміту кредитної лінії відповідно до періоду за цим договором, та/або відповідно до умов дострокового погашення кредиту встановлених внаслідок застосування банком вимоги дострокового повного або часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, базова процентна ставка збільшується на 10 процентів річних.

Погашення кредиту позичальником здійснюється відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, який наведено у додатку 1 до договору (п. 2.2.).

Проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності до п. 1.3. даного договору, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день зазначений в письмовому повідомленні банку про дострокове розірвання договору. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк, передбачений цим договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в п. 1.4.2. договору, до дати погашення простроченої заборгованості по кредиту, або настання події припинення, визначеної в п. 4.5.2. договору (п. 2.4.).

За порушення визначених в цьому договорі строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню, яка обчислюється від суми простроченої фактичної заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня (п. 4.3.).

Додатком № 1 до додаткової угоди 1 є графік зменшення ліміту не відновлювальної кредитної лінії.

Надання кредиту позивачем та динаміка погашення відповідачем кредиту та оплати процентів відображається у наданих виписках банку по рахунку відповідача за період з 15.11.19 по 17.08.21, з яких вбачається наявність заборгованості з кредиту у розмірі 37 867, 95 грн. та процентів 4 134, 02 грн.

11.05.21 позивач направив відповідачу лист-вимогу від 07.05.21 № 172/16834/2021 де просить виконати порушене зобов`язання та повністю повернути усю суму кредиту за договором.

Докази направлення листа рекомендоване повідомлення пошти з штампом пошти та вказівкою відправника позивач і отримувача відповідач.

Дослідивши надані докази, давши їм оцінку в сукупності, при аналізі норм чинного законодавства, що регулює спірні відносини, суд врахував таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір, який за своєю правовою природою є договором кредиту. Договором позивач та відповідач визначили умови, права та обов`язки сторін, які є обов`язковими для них.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору (з урахуванням додаткової угоди) надав відповідачу кредит у розмірі кредитної лінії в 60 000 грн., що підтверджується банківськими виписками і розрахунком.

Згідно договору кредитна лінія відкривається з 14.11.19 по 12.11.21.

Обов`язок сплати кредиту, відповідно до договору, виникає у відповідача протягом строків, обумовлених в графіку зменшення ліміту. Проценти за кредитом відповідач зобов`язаний сплачувати у строки, визначені договором (п. 2.4.) щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності до п. 1.3. даного договору, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день зазначений в письмовому повідомленні банку про дострокове розірвання договору. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк, передбачений цим договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в п. 1.4.2. договору, до дати погашення простроченої заборгованості по кредиту, або настання події припинення, визначеної в п. 4.5.2. договору.

Згідно п. 4.5.2. договору сторони визначили, що днем настання події припинення і днем визнання заборгованості позичальника щодо погашення суми кредиту простроченою є:

- закінчення строку кредитування наступний календарний день після кінцевої дати строку кредитування визначеної п. 1.3. договору;

- пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення кредиту дата зазначена в такому письмовому повідомленні;

- звернення банку з позовом про дострокове стягнення кредиту наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви банку до відповідача.

Згідно графіку зменшення ліміту, станом на 12.11.21 вся сума кредиту мала бути погашена. Крім того, згідно п. 2.4. проценти за користування кредитом також мали бути сплачені в день закінчення строку, на який надано кредит. При цьому, у визначені графіком періоди ліміту та кожного 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, відповідач зобов`язаний сплачувати відповідну частину кредиту та розмір процентів.

Проте, як вбачається з матеріалів справи (виписки банку, розрахунок) оплата кредиту та процентів здійснювалась з порушенням даних строків. Докази оплати в повному обсязі, в зазначені у договорі строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строки оплати кредиту та процентів пропущено, у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить: 37 867, 95 грн. заборгованість по кредиту (прострочена), 4 134, 02 грн. заборгованість за нарахованими процентами (прострочена), 2 863, 44 грн. заборгованість по процентах від суми простроченої заборгованості (подія припинення), 312, 60 грн. заборгованість по процентах від суми простроченої заборгованості (процентів) (подія припинення).

За таких обставин, позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи встановлений судом факт прострочення оплати кредиту та процентів, вимоги в частині стягнення інфляційних і річних відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується розрахунком.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі положення, неустойка пеня є договірним способом забезпечення зобов`язання, а тому наявність у договорі п. 4.3., що передбачає застосування пені за порушення строків оплати кредиту і процентів, є підставою для задоволення позову, в частині стягнення останніх. Розмір цих нарахувань підтверджується поданим розрахунком.

Отже, позов підлягає задоволенню з покладенням судових витрат на відповідача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248, 252, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Горчиці Вадима Євгенійовича ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк „Укргазбанк в особі Хмельницької обласної дирекції (29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 105, ) 37 867, 95 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят сім грн. 95 коп.) заборгованості по кредиту, 4 134, 02 грн. (чотири тисячі сто тридцять чотири грн. 02 коп.) заборгованості за нарахованими процентами, 2 863, 44 грн. (дві тисячі вісімсот шістдесят три грн. 44 коп.) заборгованості по процентах від суми простроченої заборгованості (подія припинення), 312, 60 грн. (триста дванадцять грн. 60 коп.) заборгованості по процентах від суми простроченої заборгованості (процентів) (подія припинення), 1 706, 55 грн. (одна тисяча сімсот шість грн. 55 коп.) пені за несвоєчасне погашення кредиту, 125, 36 грн. (сто двадцять п`ять грн. 36 коп.) пені за несвоєчасне погашення процентів, 442, 65 грн. (чотириста сорок дві грн. 65 коп.) 3% річних, 721, 93 грн. (сімсот двадцять одна грн. 93 коп.) інфляційних та 2 481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.) судових витрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ст. 256 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК).

Повний текст рішення складено 14.04.22.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук/направлено 3 прим: 1 - до справи

2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 105) рек. з пов.

3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Жванецька, буд. 7/1) рек. з пов.