УХВАЛА

27 квітня 2022 року

м. Київ

Справа № 15/471-б

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Пєскова В.Г. - головуючого, Білоуса В.В. Картере В.І.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ліквідатора Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" арбітражного керуючого Голінного А.М.

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2022

у складі колегії суддів: Остапенка О.М. (головуючий), Сотнікова С.В., Грека Б.М.

у справі за заявою Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"

до Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд"

про банкрутство

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №15/471-б про банкрутство Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд", провадження у якій порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2007 за заявою ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго".

18.06.2013 постановою Господарського суду міста Києва Українську державну корпорацію "Укрзакордоннафтогазбуд" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Максимова А.А.

24.09.2019 ухвалою Господарського суду міста Києва, зокрема, замінено ліквідатора банкрута на арбітражного керуючого Голінного А.М. та продовжено йому строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на шість місяців.

28.01.2021 ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Голінний А.М. звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою, в якій просив суд зобов`язати посадову особу боржника передати йому всю наявну документацію відносно боржника, зокрема, зобов`язати Сквирського Олександра Яковича передати/надати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Голінному А.М.:

1) передати всю наявну бухгалтерську та іншу документацію банкрута (в тому числі й первинну та іншу документацію, якою підтверджена: 1)дебіторська заборгованість банкрута відображена в балансі станом на 31.12.2012, на загальну суму 116,4 тис. грн.; 2)дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом на загальну суму 161,3 тис. грн., інша поточна дебіторська заборгованість на загальну суму 30,4 тис. грн.), його структурних підрозділів, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності банкрута, його структурних підрозділів;

2) надати письмову інформацію (з посиланням на підтверджуючі документи) про:

- структурні підрозділи (філії) банкрута та їх останніх керівників (з контактними даними, адресами проживання, номерами телефонів, тощо), в тому числі й із зазначенням тих структурних підрозділів, які не були ліквідовані станом на 18.06.2013 року;

- останнє місцезнаходження (місце зберігання) документації, печаток, матеріальних та інших цінностей банкрута, його структурних підрозділів та особу (осіб) (в тому числі й матеріально відповідальних), у віданні яких вони перебували, в тому числі й станом на 18.06.2013 року;

- розшифрування відомостей балансу банкрута станом на 31.12.2012 підписаного Сквирським О.Я. в якості голови правління банкрута в частині:

1) основних засобів банкрута на кінець звітного періоду, рядків "031" та "030" основні засоби первісна вартість "7 923,3 тис. грн." та залишкова вартість "2811,7 тис. грн." із зазначенням чіткого переліку основних засобів, які відображені в балансі з визначеною вказаною загальною балансовою вартістю;

2) дебіторської заборгованість банкрута на загальну суму чистої реалізаційної вартості - 116,4 тис. грн., дебіторської заборгованості за розрахунками з бюджетом на загальну суму 161,3 тис. грн., інша поточна дебіторська заборгованість на загальну суму 30,4 тис. грн. із зазначенням чіткого переліку дебіторів, підстави виникнення заборгованості, посиланням на підтверджуючі документи, ідентифікаційні дані дебіторів, тощо.

24.03.2021 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №15/471-б задоволено заяву ліквідатора Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" та зобов`язано Сквирського О.Я. передати/надати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Голінному А.М.:

1) передати всю наявну бухгалтерську та іншу документацію банкрута (в тому числі й первинну та іншу документацію, якою підтверджена: 1)дебіторська заборгованість банкрута відображена в балансі станом на 31.12.2012 року, на загальну суму 116,4 тис. грн.; 2) дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом на загальну суму 161,3 тис. грн., інша поточна дебіторська заборгованість на загальну суму 30,4 тис. грн.), його структурних підрозділів, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності банкрута, його структурних підрозділів;

2) надати письмову інформацію (з посиланням на підтверджуючі документи) про:

- структурні підрозділи (філії) банкрута та їх останніх керівників (з контактними даними, адресами проживання, номерами телефонів, тощо), в тому числі й із зазначенням тих структурних підрозділів, які не були ліквідовані станом на 18.06.2013;

- останнє місцезнаходження (місце зберігання) документації, печаток, матеріальних та інших цінностей банкрута, його структурних підрозділів та особу (осіб) (в тому числі й матеріально відповідальних), у віданні яких вони перебували, в тому числі й станом на 18.06.2013;

- розшифрування відомостей балансу банкрута станом на 31.12.2012 підписаного Сквирським О.Я. в якості голови правління банкрута в частині:

1) основних засобів банкрута на кінець звітного періоду, рядків "031" та "030" основні засоби первісна вартість "7 923,3 тис. грн." та залишкова вартість "2811,7 тис. грн." із зазначенням чіткого переліку основних засобів, які відображені в балансі з визначеною вказаною загальною балансовою вартістю;

2) дебіторської заборгованість банкрута на загальну суму чистої реалізаційної вартості - 116,4 тис. грн., дебіторської заборгованості за розрахунками з бюджетом на загальну суму 161,3 тис. грн., інша поточна дебіторська заборгованість на загальну суму 30,4 тис. грн. із зазначенням чіткого переліку дебіторів, підстави виникнення заборгованості, посиланням на підтверджуючі документи, ідентифікаційні дані дебіторів, тощо.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Сквирський О.Я. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 у справі №15/471-б та прийняти нове рішення, яким заяву ліквідатора банкрута залишити без задоволення.

20.01.2022 постановою Північного апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 у справі №15/471-б скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" відмовлено. Стягнуто з Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" на користь Сквирського О.Я. 2 270 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 10 200 грн витрат на професійну правничу допомогу. Доручено Господарському суду міста Києва видати наказ. Справу №15/471-б повернуто до Господарського суду міста Києва.

14.02.2022 (з відміткою на поштовому конверті) ліквідатором Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" арбітражним керуючим Голінним А.М. надіслано на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2022 у справі № 15/471-б та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" арбітражного керуючого Голінного А.М. про зобов`язання передати печатки, матеріальні та інші цінності.

17.02.2022 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів Верховного Суду у складі: Пєскова В.Г. головуючого (судді-доповідача), Білоуса В.В., Картере В.І.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 15/471-б з огляду на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, а введено його в дію з 21.10.2019.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд звертає увагу скаржника, що на час введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, Українська державна корпорація "Укрзакордоннафтогазбуд" була визнана банкрутом та перебувала на стадії ліквідаційної процедури.

Отже, провадження у справі №15/471-б про банкрутство Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" здійснюється згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції на момент прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови та прийняття судом касаційної інстанції даної ухвали, передбачено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений в частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя статті 3 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У даному випадку оскаржується постанова Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2022, якою була переглянута ухвала Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 у справі № 15/471-б про зобов`язання посадової особи боржника передати ліквідатору документи, можливість оскарження якої, у касаційному порядку не передбачено частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Такого ж висновку щодо застосування частини третьої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства дійшов Верховний Суд, зокрема в ухвалі від 23.12.2021 у справі № 904/6596/20.

Таким чином, вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням викладеного, касаційна ліквідатора Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" арбітражного керуючого Голінного А.М. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2022 у справі № 15/471-б не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийнятті слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 15/471-б за касаційною скаргою ліквідатора Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Пєсков

Судді В. Білоус

В. Картере