ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 Справа № 917/1808/21

м.Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Паламарчука В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154

до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Ван Клік", 36000, м.Полтава, вул. Пушкіна, 47

про стягнення 8 372,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

22.11.2021 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Ван Клік" про стягнення 8372,00 грн. - шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2021 р., дану справу передано на розгляд судді Паламарчуку В.В.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.11.2021 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" залишено без руху та надано позивачу строк 3 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

07.12.2021р. до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13.12.2021р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановив сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався, клопотань про надання йому часу на підготовку відзиву або інших заяв по суті справи - відповідачем заявлено не було.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана учасниками справи, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та ЄДРПОУ, та поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду.

В ході розгляду даної справи господарським судом Полтавської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та ОТП Лізинг ТОВ 09.10.2018р. укладено договір №1241/18-Т/Ц2 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є страхування транспортного засобу «Hundai», державний номерний знак НОМЕР_1 .

17.11.2018р. у м.Одеса, по вул.Успенській, 67/69 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів:

- «Hyundai Tucson», державний номерний НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ;

- «Mercedes», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду №928005 (а.с.25-26), дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «Mercedes», (державний номерний знак НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 , п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху, в результаті чого було пошкоджено транспортний засіб «Hyundai Tucson», державний номерний НОМЕР_4 .

20.11.2018 року до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" звернувся власник пошкодженого автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , із повідомленням про страховий випадок (копія заяви, а.с. 16-17).

Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" здійснено розрахунок страхового відшкодування (а.с.19). Згідно розрахунку матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження в ДТП, становить 19 228,50 грн.

На виконання умов Договору, Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 19 228,50 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи страховим актом №006.01623818-1 від 26.04.2019р. та платіжним дорученням №10000076 від 03.05.2019року (копії в матеріалах справи а.с. 18, 22).

Фактичне здійснення ремонтних робіт по відновленню транспортного засобу «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується актом виконаних робіт №БА-00001148 від 29.05.2019 року (а.с.21).

А отже, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № 1241/18-Т/Ц2 від 09.10.2018р.

Разом з тим, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes», державний номер НОМЕР_3 , була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова Компанія "Ван Клік", відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСЦПВВНТЗ №АК/7958924 (а.с.31). Ліміт за шкоду заподіяну майну становить 100,000.00 грн. Франшиза по полісу становить 2,000.00 грн.

Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" надіслало на електрону адресу Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Ван Клік" претензію про відшкодування збитків в порядку суброгації, в якій прохало Відповідача перерахувати страхове відшкодування у розмірі 19 228,50 грн.

21.06.2019 року Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "Ван Клік" здійснено часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 10 856,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4030 (а.с. 27).

Невідшкодованою залишилася сума в розмірі 8 372,00 грн., що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач у позові прохає суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 372,00 грн.

При прийнятті рішення суд керувався наступним:

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування").

Дана норма кореспондується зі ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ст. 20 ЗУ "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 ЗУ "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Позивачем на виконання умов Договору №1241/18-Т/Ц2 добровільного страхування наземного транспорту від 09.10.2018р. (а.с.6-13), було здійснено виплату ОТП Лізинг ТОВ страхового відшкодування в розмірі 19 228,50 грн. Даний факт підтверджується наданими до матеріалів справи страховим актом №006.01623818-1 від 26.04.2019р. (а.с.18) та платіжним дорученням №10000076 від 03.05.2019р. (а.с.22).

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілій (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Отже, суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування і правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК та стаття 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.25-26), дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Mercedes», державний номер В-94-UIU.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (позивача по справі), яке виплатило страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_2 , транспортного засобу "Mercedes", державний номер В-94-UIU.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes», державний номер НОМЕР_3 , була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова Компанія "Ван Клік", відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК№ 007958924.

Відповідно до п. 22.1.ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв`язку з укладенням відповідачем з власником автомобіля «Mercedes», державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОТП Лізинг .

З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 19 228,50 грн.

Відповідачем було частково здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10 856,50 грн. Виплата страхового відшкодування у розмірі 8 372,00грн. відповідачем не сплачена. Жодних доказів, які б спростовували даний факт відповідачем суду надано не було.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 8 372,00 грн. страхового відшкодування в порядку суброгції, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до п. 2 ч. 1. ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд справи покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван Клік" (вул. Пушкіна, буд. 47, м. Полтава, 36000, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) 8372,00 грн. - шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 2270,00 грн. - судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Паламарчук В.В.