РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.04.2022Справа № 910/20095/21

Суддя Господарського суду міста Києва Андреїшина І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (85621, Донецька обл., Мар`їнський р-н, с. Вовчанка, вул. Нагорна, буд. 1-А; ідентифікаційний код: 33959754)

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційній код: 40075815)

про стягнення 147480,07 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 147 480,07 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем, як перевізником, вимог чинного законодавства України, в частині збереження прийнятого до перевезення вантажу, у зв`язку із чим, виникла недостача вугілля у вагонах №56275787, №56558844, №59954693, №55616346, №55329338, №56559248, №61015764, №56998156, №60519261, №62469218, №56351570, №56009509, №56177348, №54786033, №54040449, №60309523, №53125407, №56647100, №53498259, №56169741, №59434381, №56211857, №62609979, №55842603, №50010594.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 відкрито провадження у справі №910/20095/21; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

04.01.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, обґрунтовуючи тим, що посилання позивача щодо вжиття відправником всіх заходів, які забезпечували б збереження вантажу на всьому шляху слідування є безпідставними; суть спірних правовідносин у цій справі полягає у вирішенні питання щодо стягнення боргу за поставку товару, а не спір, що виник з договору перевезення вантажу. Також позивачем не надано доказів оплати вантажу за ціною відправника, не доведено наявність шкоди у позивача.

Відповідач стверджує, що норма недостачі становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажів, завантажених у вологому стані. Позивач не надав суду належних доказів того, що залізницею не забезпечено схоронності вантажу, не доведено вини залізниці у неналежнму виконанні договірних зобов`язань. Відповідач вважає безпідставними твердження позивача у позовній заяві щодо вжиття відправником всіх заходів, які забезпечували б збереження вантажу на всьому шляху слідування, наявність ознак, що вказуються на втрату вантажу саме під час перевезення.

04.01.2022 відповідачем подано клопотання про витребування доказів, в якому відповідач просив суд витребувати у позивача: 1) посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), результат аналізу лабораторії, які відповідають Типовій формі УПД-35 «Посвідчення про якість», встановленій Інструкцією з обліку видобутку рядового вугілля і готової продукції на шахтах, розрізах та збагачувальних (брикетних) фабриках Мінвуглепрому України - зазначені документи містять інформацію щодо % вологості вугілля, що перевозилось за спірними видатковими накладними; 2) оригінали із всіма додатками Договору від 27.01.2016 №1-1-2016/006, що підтверджують кількість та якість відправленого вантажу за спірними залізничними накладними; 3) платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують оплату вартості вугілля за спірними накладними; 4) інформацію щодо виробника спірної вугільної продукції або докази придбання продукції у випадку, якщо виробником продукції є не позивач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 частково задоволено клопотання відповідача про витребування доказів; витребувано у позивача належним чином засвідчені копії Договору від 27.01.2016 №1-1-2016/006 з усіма додатками, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за спірними накладними, а також платіжних доручень або інших фінансових документів, що підтверджують оплату АТ ДТЕК «Західенерго» вартості поставленого вугілля.

28.01.2022 та 03.02.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення на ухвалу суду від 11.01.2022, які суд долучив до матеріалів справи.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Судом, також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

За залізничною накладною №49890965 залізницею 07.08.2021 було прийнято до перевезення вантаж - вугілля кам`яне у твердому стані (вологість 0%) - у вагонах №56275787 (маса вантажу - 69000 кг), №56558844 (маса вантажу - 69000 кг), №59954693 (маса вантажу - 70000 кг), №55616346 (маса вантажу - 70000 кг), №55329338 (маса вантажу - 70000 кг); відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»; одержувач - ДТЕК «Бурштинська ТЕС».

За залізничною накладною №49876618 залізницею 07.08.2021 було прийнято до перевезення вантаж - вугілля кам`яне у твердому стані (вологість 0%) - у вагоні №56559248 (маса вантажу - 69000 кг); відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»; одержувач - ДТЕК «Бурштинська ТЕС».

За залізничною накладною №49887359 залізницею 07.08.2021 було прийнято до перевезення вантаж - вугілля кам`яне у твердому стані (вологість 0%) - у вагоні №61015764 (маса вантажу - 70000 кг); відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»; одержувач - ДТЕК «Бурштинська ТЕС».

За залізничною накладною №49883408 залізницею 07.08.2021 було прийнято до перевезення вантаж - вугілля кам`яне у твердому стані (вологість 0%) - у вагонах №56998156 (маса вантажу - 71000 кг), №60519261 (маса вантажу - 70000 кг), №62469218 (маса вантажу - 70000 кг), №56351570 (маса вантажу - 69000 кг), №56009509 (маса вантажу - 70000 кг), №56177348 (маса вантажу - 69000 кг), №54786033 (маса вантажу - 70000 кг), №54040449 (маса вантажу - 70000 кг), №60309523 (маса вантажу - 70000 кг); відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»; одержувач - ДТЕК «Бурштинська ТЕС».

За залізничною накладною №49873011 залізницею 06.08.2021 було прийнято до перевезення вантаж - вугілля кам`яне у твердому стані (вологість 0%) - у вагонах №53125407 (маса вантажу - 68800 кг), №56647100 (маса вантажу - 68000 кг), №53498259 (маса вантажу - 70000 кг); відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»; одержувач - ДТЕК «Бурштинська ТЕС».

За залізничною накладною №49735244 залізницею 30.07.2021 було прийнято до перевезення вантаж - вугілля кам`яне у твердому стані (вологість 0%) - у вагонах №56169741 (маса вантажу - 70000 кг), №59434381 (маса вантажу - 70000 кг), №56211857 (маса вантажу - 68800 кг), №62609979 (маса вантажу - 70000 кг), №55842603 (маса вантажу - 70000 кг); відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»; одержувач - ДТЕК «Бурштинська ТЕС».

За залізничною накладною №49596356 залізницею 22.07.2021 було прийнято до перевезення вантаж - вугілля кам`яне у твердому стані (вологість 0%) - у вагоні №50010594 (маса вантажу - 69800 кг); відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»; одержувач - ДТЕК «Бурштинська ТЕС».

Згідно з комерційним актом №450003/791/1086 при контрольному переважуванні вагону №55329338 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 80500 кг, тара-20600 кг, нетто - 59900 кг, що менше вантажного документу на 10100 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1100*100-280*20-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №450003/791/1086 при контрольному переважуванні вагону №56275787 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 81650 кг, тара-20700 кг, нетто - 60950 кг, що менше вантажного документу на 8050 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050*60*20-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №450003/791/1086 при контрольному переважуванні вагону №56558844 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 82100 кг, тара - 22000 кг, нетто - 60100 кг, що менше вантажного документу на 8900 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050*120*40-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1060 при контрольному переважуванні вагону №61015764 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90350 кг, тара - 21100 кг., нетто - 69250 кг, що менше вантажного документу на 750 кг. Над 3-6 люками виявлене поглиблення 500*20*10-15 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1063 при контрольному переважуванні вагону №56559248 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89250 кг, тара - 21600 кг., нетто - 67650 кг, що менше вантажного документу на 1350 кг. Над 5-7 люками виявлене поглиблення 500*80*40-50 см.Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1005 при контрольному переважуванні вагону №50010594 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89350 кг, тара - 21700 кг, нетто - 67650 кг, що менше вантажного документу на 2150 кг. Над 1 -6 люками виявлене поглиблення 900*60- 130*50-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1037 при контрольному переважуванні вагону №56211857 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87350 кг, тара-20600 кг, нетто - 66950 кг. що менше вантажного документу на 1850 кг. Над 1-5 люками виявлене поглиблення 600-750*30-50*20-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1038 при контрольному переважуванні вагону №56169741 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90750 кг, тара - 23000 кг, нетто - 67750 кг. що менше вантажного документу на 2250 кг. Над 2-5 люками виявлене поглиблення 450- 550*40-70*30-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1039 при контрольному переважуванні вагону №594343381 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90050 кг, тара - 23000 кг, нетто - 67050 кг, що менше вантажного документу на 2950 кг. Над 1-5 люками виявлене поглиблення 650-750*40-60*20-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1040 при контрольному переважуванні вагону №62609979 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91300 кг, тара - 23200 кг, нетто - 68100 кг, що менше вантажного документу на 1900 кг. Над 6-7 люками виявлене поглиблення 290- 310*20-30* 10-30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1041 при контрольному переважуванні вагону №55842603 на справних 150- тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91500 кг, тара - 22300 кг, нетто - 69200 кг, що менше вантажного документу на 800 кг. Над 3-7 люками виявлене поглиблення 500-600х10-30x20-30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1061 при контрольному переважуванні вагону №56647100 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 85200 кг, тара - 21800 кг, нетто - 63400 кг, що менше вантажного документу на 4600 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1150х100x40-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1062 при контрольному переважуванні вагону №53498259 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90000 кг, тара - 22300 кг, нетто - 67700 кг, що менше вантажного документу на 2300 кг. Над 1-6 люками виявлене поглиблення 1000x50-80x40-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1064 при контрольному переважуванні вагону №53125407 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89900 кг, тара - 23000 кг, нетто -66900 кг, що менше вантажного документу на 1900 кг. Над 1-7 люком виявлене поглиблення 1100x50- 60x30-40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1051 при контрольному переважуванні вагону №56009509 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91300 кг, тара - 22400 кг, нетто - 68900 кг, що менше вантажного документу на 1100 кг. Над 5-7 люками виявлене поглиблення 450x80-130x60-80 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1052 при контрольному переважуванні вагону №56177348 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88050 кг, тара - 22600 кг, нетто - 65450 кг, що менше вантажного документу на 3550 кг. Над 5-7 люками виявлене поглиблення 450x80x60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1053 при контрольному переважуванні вагону №54040449 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86850 кг, тара - 23100 кг, нетто - 63750 кг, що менше вантажного документу на 6250 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050x100-130x60-70 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1054 при контрольному переважуванні вагону №54786033 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 92100 кг, тара - 24400 кг, нетто - 67700 кг, що менше вантажного документу на 2300 кг. Над 5-7 люками виявлене поглиблення 450x100-130x50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1055 при контрольному переважуванні вагону №60309523 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89150 кг, тара - 24000 кг, нетто - 65150 кг, що менше вантажного документу на 4850 кг. Над 5-6 люками виявлене поглиблення 200x130x60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1056 при контрольному переважуванні вагону №56998156 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90400 кг, тара - 20600 кг, нетто - 69800 кг, що менше вантажного документу на 1200 кг. Над 6-7 люками виявлене поглиблення 300x80x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1057 при контрольному переважуванні вагону №60519261 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто-91000 кг, тара-23200 кг, нетто - 67800 кг, що менше вантажного документу на 2200 кг. Над 6-7 люками виявлене поглиблення 300x120x60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1058 при контрольному переважуванні вагону №62469218 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87950 кг, тара - 23000 кг, нетто - 64950 кг, що менше вантажного документу на 5050 кг. Над 6-7 люками виявлене поглиблення 300x100-120x50-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1059 при контрольному переважуванні вагону №56351570 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 84350 кг, тара - 21000 кг, нетто - 63350 кг, що менше вантажного документу на 5650 кг. Над 5-6 люками виявлене поглиблення 300x100-130x60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1078 при контрольному переважуванні вагону №59954693 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90350 кг, тара - 23100 кг, нетто - 68050 кг, що менше вантажного документу на 1950 кг. Над 3-7 люками виявлене поглиблення 1050x80x30-40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №388103/1079 при контрольному переважуванні вагону №55616346 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 92150 кг, тара - 23100 кг, нетто - 69050 кг, що менше вантажного документу на 950 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050x60-280x30-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Судом встановлено, що вказані комерційні акти підписано уповноваженими особами згідно з п.10 Правил складення актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855.

За розрахунками позивача, вартість недостачі вантажу у вищевказаних вагонах з урахуванням норми недостачі вантажу для мінерального палива 1% становить 147480,07 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 147480,07 грн. вартості нестачі вантажу, у зв`язку з незбереженням залізницею вантажу при його перевезенні у вагонах №56275787, №56558844, №59954693, №55616346, №55329338, №56559248, №61015764, №56998156, №60519261, №62469218, №56351570, №56009509, №56177348, №54786033, №54040449, №60309523, №53125407, №56647100, №53498259, №56169741, №59434381, №56211857, №62609979, №55842603, №50010594.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як передбачено приписами ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Статтями 130, 133 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач вантажу має право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Так п.2 Правил заявлення та розгляду претензій (статті 130 - 137 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 встановлено, що згідно зі статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: "Право на пред`явлення претензії та позову передано (найменування організації)". Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Згідно положень ст.133 Статуту залізниць України одержувач вантажу (ДТЕК «Бурштинська ТЕС») передав право пред`явлення позову щодо недостачі вантажу, відправленого за спірними залізничними накладними, вантажовідправнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ».

Так, за змістом ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом, перевезення залізницею вантажу у спірних вагонах здійснювалось відповідно до залізничних накладних №49890965, №49876618, №49887359, №49883408, №49873011, №49735244, №49596356.

Згідно із ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Як встановлено судом, відповідно до комерційних актів №450003/791/1086, №388103/1060, №388103/1063, №388103/1005, №388103/1037, №388103/1038, №388103/1039, №388103/1040, №388103/1041, №388103/1061, №388103/1062, №388103/1064, №388103/1051, №388103/1052, №388103/1053, №388103/1054, №388103/1055, №388103/1056, №388103/1057, №388103/1058, №388103/1059, №388103/1078, №388103/1079 встановлено незбереження залізницею вантажу під час його перевезення.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Позивачем долучено до позовної заяви Довідки про вартість вугільної продукції вантажовідправника ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» за вих. № б/н, в яких зазначено вартість кам`яного вугілля, що поставлялось згідно з накладними №49890965, №49876618, №49887359, №49883408, №49873011, №49735244, №49596356.

Довідки підписані генеральним директором ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» Долбієвим Ю.М. та начальником відділу планування та інвестицій - Покиньтелиця О.В.

Враховуючи ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України, ст. 314 Господарського кодексу України, а також ст. 115 Статуту залізниць України, суд вважає, що надані позивачем довідки вантажовідправника, в яких визначена вартість однієї тони вантажу, відправленого згідно вищевказаних накладних, є належним підтвердженням вартості втраченого під час перевезення залізницею вантажу, а відтак, розмір збитків є підтвердженим відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з чим, заперечення відповідача в цій частині визнаються судом необґрунтованими.

При цьому, суд зазначає, що за змістом ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу може бути визначена на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. Водночас, ані вказаною нормою, ані будь-якою іншою нормою законодавства не встановлено обов`язкової форми щодо такого документу.

Відповідно до п. 2.7. роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.02. № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Разом з тим, у вказаному роз`ясненні наведено невичерпний перелік документів відправника, якими може підтверджуватися вартість втраченого під час перевезення залізницею вантажу, про що свідчить вставне слово "зокрема".

З огляду на викладене суд вважає необгрунтованими твердження відповідача відносно того, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження вартості втраченого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажу, зданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива.

Судом встановлено, що вантажовідправник передав відповідачу для перевезення вугілля кам`яне, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), Митного тарифу України, встановленого Законом України №584-VII від 19.09.2013 (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) та розділу 1 ДСТУ 4082-2002 "Паливо тверде. Ситовий метод визначання гранулометричного складу", затвердженого наказом Держстандарту України №163 від 19.03.2002 є мінеральним паливом.

Згідно з ДСТУ 4083:2012 "Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях" для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива W, має бути не більше 16,0%, а як вбачається з представлених до матеріалів справи залізничних накладних, кам`яне вугілля перевозилось у твердому стані, з вологістю на більше 0%, тобто з характеристиками в межах встановлених норм.

Отже з урахуванням п.27 Правил видачі вантажів, враховуючи те, що втраченим вантажем за залізничними накладними №49890965, №49876618, №49887359, №49883408, №49873011, №49735244, №49596356 було вугілля кам`яне, а за даними, які зазначені в графі 20 накладних, у вугіллі кам`яному показник вологи не перевищує гранично допустиму норму, позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1% від маси вантажу при розрахунку збитків.

За таких обставин суд вважає необгрунтованими доводи відповідача про те, що норма недостачі вантажу становить 2%.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем було здійснено розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу) у вагонах №56275787, №56558844, №59954693, №55616346, №55329338, №56559248, №61015764, №56998156, №60519261, №62469218, №56351570, №56009509, №56177348, №54786033, №54040449, №60309523, №53125407, №56647100, №53498259, №56169741, №59434381, №56211857, №62609979, №55842603, №50010594, враховуючи масу нетто при відправленні вантажу, норми недостачі (природні втрати) 1%, показник недостачі вантажу (т), вартість 1 тонни вантажу, та отримавши значення суми недостачі з урахуванням природніх втрат.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу у вагонах №56275787, №56558844, №59954693, №55616346, №55329338, №56559248, №61015764, №56998156, №60519261, №62469218, №56351570, №56009509, №56177348, №54786033, №54040449, №60309523, №53125407, №56647100, №53498259, №56169741, №59434381, №56211857, №62609979, №55842603, №50010594, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості.

Відповідно до ст. 131 Статуту залізниць України претензії, що виникли з приводу перевезення вантажів, заявляються залізниці призначення вантажу.

Частиною 1 статті 127 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Перевіривши докази, доводи і розрахунки позивача, з урахуванням положень наведеного законодавства, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами - залізничними накладними, комерційними актами, довідками про вартість вугільної продукції. Наразі, довідки про вартість 1 т товару суд вважає належними доказами вартості втраченого вантажу, так як наведені вище довідки підписані директором, який несе відповідальність за фінансово-господарську діяльність підприємства.

З урахуванням викладеного, суд приймає до уваги, що залізниця допустила втрату вантажу під час перевезення, що підтверджується комерційними актами, вартість вантажу підтверджується довідками, розрахунок вартості втраченого вантажу позивачем проведено з урахуванням п. 27 Правил видачі вантажів,.

При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що недостача вантажу у спірних вагонах сталась не з вини відповідача (відповідно до ст. 127 Статуту).

Таким чином, оскільки при перевезенні вантажу у вагонах №56275787, №56558844, №59954693, №55616346, №55329338, №56559248, №61015764, №56998156, №60519261, №62469218, №56351570, №56009509, №56177348, №54786033, №54040449, №60309523, №53125407, №56647100, №53498259, №56169741, №59434381, №56211857, №62609979, №55842603, №50010594 залізницею не було дотримано вимог щодо збереження вантажу, прийнятого до перевезення, у зв`язку з чим наявна недостача вантажу на суму 147480,07 грн., а відповідачем не доведено, що недостача вантажу у вказаних вагонах відбулась не з вини залізниці, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» вартості недостачі вантажу у розмірі 147480,07 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційній код: 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (85621, Донецька обл., Мар`їнський р-н, с. Вовчанка, вул. Нагорна, буд. 1-А; ідентифікаційний код: 33959754) грошові кошти у розмірі 147480 (сто сорок сім тисяч чотириста вісімдесят) грн 07 коп. та судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 27.04.2022

Суддя І.О. Андреїшина