ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" лютого 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2904/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву Акціонерного товариства Райффайзен Банк (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 128998,21 грн. -

за участю представників сторін:

від позивача: Поліщук Р.Г., в порядку положень про самопредставництво

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Акціонерне товариство Райффайзен Банк звернулось до Фізичної особи-підприємця Амеліна Євгена Володимировича та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 128998,21 грн. заборгованості за кредитним договором №011/1924/534883 від 20.03.2019 та договором поруки №128008/1924/328351 від 20.03.2019.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Райффайзен Банк обґрунтовані неналежним виконанням боржником зобов`язань за кредитним договором №011/1924/534883 від 20.03.2019, а також договором поруки №128008/1924/328351 від 20.03.2019.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 26.10.2021 о 14:15.

У судовому засіданні 26.10.2021 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 16.11.2021 о 16:00.

У судовому засіданні 16.11.2021 судом у протокольній формі, в порядку ст. 52 ГПК України, замінено особу відповідача-1 з фізичної особи-підприємця Амеліна Євгена Володимировича на фізичну особу - ОСОБА_1 , у зв`язку з припиненням ним здійснення підприємницької діяльності та втратою статусу фізичної особи-підприємця на підставі власного рішення. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.02.2019 по справі №910/8729/18, у випадку припинення підприємницької діяльності ФО-П (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Таким чином, на даний час відповідач по даній справі, у вимогах про солідарне стягнення, поєднаний в одній особі - ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 16.11.2021 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 30.11.2021 о 15:45. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.11.2021 здійснено перехід розгляду справи №916/2904/21 зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи №916/2904/21 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 14.12.2021 об 11:20. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 відкладено підготовче засідання по справі №916/2904/21 на 18.01.2022 об 11:30.

У підготовчому засіданні 18.01.2022 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст.ст. 177, 183 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого провадження на 01.02.2022 о 14:00.

24.01.2022 за вх.№1985/22 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.02.2022 о 15:00.

У судовому засіданні 15.02.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У підготовчі та судові засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Судом були вжиті всі можливі заходи належного повідомлення відповідача про розгляд судом господарської справи, час та місце засідань. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

Справа №916/2904/21 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, та про намір вчинити такі дії до суду від відповідача не надійшло.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 15.02.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Між тим, повний текст складено 27.04.2022 у зв`язку з запровадженням з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України, початком військових дій, після виходу судді з відповідної відпустки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

20.03.2019 між Акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль (кредитор, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Амеліним Євгеном Володимировичем (позичальник, відповідач) укладений кредитний договір №011/1924/534883, відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 90000 грн., а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором.

Згідно з п.п. 1.2, 1.3 кредитного договору кінцевий термін кредиту - 20.05.2019 - становить останній день, коли позичальник може звернутися до кредитора з метою отримання кредиту. Кінцевий термін погашення кредиту - 20.03.2022, або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4 або статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, в який позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за договором).

Відповідно до п.1.4 кредитного договору кредит надається позичальнику на розвиток бізнесу, окрім витрат на придбання послуг, сировини, матеріалів, які будуть використані у виробництві продукції, внесків до статутного фонду позичальника, благодійні внески, виплату дивідендів, надання/повернення фінансової допомоги, надання кредитів, погашення інших кредитів (до відносин сторін не застосовується Закон України Про споживче кредитування).

У відповідності до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 кредитного договору протягом всього строку фактичного користування кредитом (в т.ч. після настання кінцевого терміну погашення кредиту) позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28% річних. Розмір процентної ставки може змінюватися в порядку та випадках, передбачених цим договором. За надання кредиту за договором позичальник сплачує кредитору разову комісію в розмірі 891 грн., без ПДВ. Сума комісії підлягає сплаті одноразово в повному обсязі в день перерахування кредиту (першого траншу кредиту) на рахунок позичальника до надання позичальнику кредитних коштів. Нарахування процентів за кредитом здійснюється виходячи із кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості позичальника за кредитом протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення кредиту в повному обсязі.

За п.п. 3.1, 3.2 кредитного договору обов`язковими умовами надання позичальнику кредиту або його частини (траншу) є: сплата комісії згідно пункту 2.2 договору (п.3.1.1); укладання договорів забезпечення відповідно до ст.4 договору (п.3.1.2); наявність поточного рахунку у кредитора, зазначеного в п.5.6 договору (п.3.1.3); надання кредитору письмової заяви позичальника про надання кредиту із зазначенням цільового використання не пізніше кінцевого терміну надання кредиту та за умови, що сума запитаного кредиту, зазначена в заяві не перевищує розмір невикористаного ліміту (п.3.1.4); підписання графіку (п.3.1.5); відсутність обставин дефолту (п. 3.1.6). Після виконання позичальником обов`язкових умов, вказаних в пункті 3.1 договору, кредитор на підставі письмової заяви позичальника, яка повинна бути подана не пізніше кінцевого терміну надання кредиту, зобов`язується надати в межах ліміту кредитні кошти з позичкового рахунку шляхом безготівкового перерахування на зазначений позичальником поточний рахунок позичальника в АТ Райффайзен Банк Аваль, для подальшого використання за цільовим призначенням.

Згідно з п.4.1 кредитного договору виконання зобов`язань позичальника, що виникають (у т.ч. виникнуть в майбутньому) за договором, забезпечуються порукою відповідно до договору поруки, який повинен бути укладений одразу ж після укладання договору, між кредитором і ОСОБА_1 (поручитель). Поручитель солідарно відповідає за виконання зобов`язань позичальника, що виникли або виникнуть у майбутньому на підставі договору. Забезпечення, зазначене в цьому пункті, оформляється відповідним договором поруки.

Пунктами 5.1, 5.2, 5.3 кредитного договору позичальник зобов`язався здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному договором. Позичальник здійснює повернення кредитору та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою: сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за договором * ((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс) * процентна ставка за місяць) / ((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) - 1); Сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом * річна Процентна ставка / кількість днів поточного року) * Кількість днів в місяці, який передує даті сплати ануїтетного платежу; Сума щомісячного платежу за основним боргом = Сума щомісячного повернення кредиту - сума щомісячного платежу за %. Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 20 числа (дата платежу), та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі. Якщо дата платежу, зазначена у графіку, не є Банківським днем позичальник зобов`язаний здійснити платіж не пізніше останнього Банківського дня, що передує даті платежу, визначеній у Графіку. При простроченні погашення ануїтетного платежу проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за період прострочення, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених Графіком.

За п.5.7 кредитного договору при простроченні погашення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку прострочення, та підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком. У разі виникнення прострочення погашення заборгованості за кредитом та/або сплати процентів загальна сума, що підлягає погашенню за договором згідно з графіком, збільшується на суму пені, розрахованої відповідно до ст. 11 договору.

Відповідно до п.8.1 кредитного договору у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, а також інші обставини, які на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором не будуть виконані), кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів), серед іншого: вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов`язань за договором (п. 8.1.3).

Згідно з п.8.2 кредитного договору кредитор вправі скористатись правами, визначеними в п.8.1. договору, та пред`явити позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин.

За п. 8.3 кредитного договору якщо кредитор вирішив скористатись правами, визначеними в п.п. 8.1.1-8.1.3 пункту 8.1 цієї статті договору, він повідомляє про це позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У цьому разі, зобов`язання кредитора щодо надання кредиту є припиненими з дати прийняття кредитором відповідного рішення. Позичальник зобов`язаний виконати вимогу, зазначену в письмовому повідомленні кредитора, і здійснити погашення заборгованості негайно, але не пізніше 30-го календарного дня з дня направлення кредитором позичальнику відповідного повідомлення (якщо у відповідному повідомленні не зазначений інший строк). У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги, кредитор має право пред`явити вимогу позичальнику/поручителям та вжити інші заходи для стягнення заборгованості, які не суперечать законодавству України.

У відповідності до п. 12.1 кредитного договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками (за наявності) і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань відповідно до договору.

Додатком №1 до кредитного договору №011/1924/534883 від 20.03.2013 визначено, що погашення заборгованості за кредитом та сплата процентів за користування кредитом по кредитному договору здійснюється згідно зі встановленим графіком погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів.

20.03.2019 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль (кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач) укладений договір поруки №128008/1924/328351, відповідно до якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору, за умовами якого позичальник зобов`язаний: повернути кредит в розмірі 90000 грн., в порядку, передбаченому кредитним договором, не пізніше 20.03.2022 або іншої дати, визначеної відповідно до умов кредитного договору (п.1.1.1); сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 28% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим договором (п.1.1.2); сплатити комісії в розмірах, передбачених кредитним договором (п.1.1.3); сплатити пені, штрафи, передбачені кредитним договором, а також відшкодувати витрати то збитки кредитора, пов`язані з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору (п.1.1.4).

Згідно з п.1.2 договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Відповідно до п.2.1 договору у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх обов`язків або окремих забезпечених зобов`язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов`язаннями.

За п.2.2 договору поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором в вимозі.

У відповідності до п. 6.1 договору у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього договору.

Відповідно до п.7.2 договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печаткою кредитора. Строк поруки, що встановлена договором, за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку в разі, якщо кредитор в межах цього строку пред`явив вимогу до поручителя. Сторони погодили, що строк поруки для забезпечених зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, обчислюється окремо по кожній його частині, починаючи від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідної частини такого забезпеченого зобов`язання.

Згідно з п.7.6 договору як правило, повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за цим договором здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів та/або вручення відповідних документів під особистий підпис уповноваженого представника іншої сторони, або іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату та зміст відправлення. Сторони зобов`язані своєчасно письмово інформувати одна одну про будь-які зміни, що сталися в їх поштових та інших реквізитах. У випадку порушення цієї вимоги відповідна кореспонденція вважається направленою та отриманою належним чином, якщо її було направлено за адресою сторони, зазначеною у цьому договорі або останньому письмовому повідомленні відповідної сторони.

20.03.2019 Фізична особа-підприємець Амелін Євген Володимирович звернувся до АТ Райффазен Банк Аваль із заявою вих.№1, згідно кредитного договору №011/1924/534883 від 20.03.2019, в якій просив перерахувати кредитні кошти на поточний рахунок позичальника в сумі 90000 грн. на ведення поточної діяльності.

На виконання умов кредитного договору №011/1924/534883 від 20.03.2019 позивачем було надано кредит відповідачу в розмірі 90000 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку ОСОБА_1 .

11.06.2021 позивач направив на адресу Фізичної особи-підприємцю Амеліна Євгена Володимировича (позивальник) та ОСОБА_1 (поручитель) вимоги (від 10.06.2021) про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №011/1924/534883 від 20.03.2019, в яких вимагав протягом не більше 10 календарних днів з дати одержання вимоги здійснити погашення наявної заборгованості за договором.

Під час розгляду судом справи №916/2904/21 судом замінено особу відповідача-1 з фізичної особи-підприємця Амеліна Євгена Володимировича на фізичну особу - ОСОБА_1 та визначено, що відповідач по даній справі, у вимогах про солідарне стягнення, поєднаний в одній особі - ОСОБА_1 , у зв`язку з припиненням ним здійснення підприємницької діяльності та втратою статусу фізичної особи-підприємця на підставі власного рішення. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.02.2019 по справі №910/8729/18, у випадку припинення підприємницької діяльності ФО-П (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Виходячи з наявних матеріалів справи вимоги про повернення кредиту та виконання зобов`язань за договором відповідачем не було виконано.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги. Банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно зі ст. 55 Закону України Про банки і банківську діяльність відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Ліквідація солідарного боржника - юридичної особи, смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання.

Як встановлено господарським судом, між позивачем і відповідачем укладений кредитний договір №011/1924/534883 від 20.03.2019, на виконання умов якого позивач видав відповідачу кредит в розмірі 90000 грн., умови щодо погашення якого відповідачем належним чином виконані не були, у зв`язку з чим в подальшому позивач заявив відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, яка відповідачем задоволена не була. Іншого відповідачем не доведено.

Господарський суд зазначає, що пунктом 2.1 кредитного договору сторони погодили процентну ставку в фіксованому розмірі 28% річних.

Судом встановлено, що сума заборгованості відповідача за кредитним договором №011/1924/534883 від 20.03.2019 складає суму в розмірі 85069,42 грн. заборгованості за кредитом та 43928,79 грн. заборгованості за відсотками, іншого відповідачем не доведено.

Суд доходить висновку, що надана позивачем виписка з поточного рахунку відповідача є належним доказом перерахування банком кредитних коштів відповідачу в силу вимог ст. 76 ГПК України. Окрім цього, доказів, які б спростовували висновки суду в цій частині, до матеріалів справи не надано, відповідач будь-яких заперечень щодо належного виконання банком взятих на себе зобов`язань суду не надав.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги умови укладеного між позивачем і відповідачем кредитного договору, договору поруки, виходячи з того, що відповідачем неналежним чином виконані свої зобов`язання за кредитним договором №011/1924/534883 від 20.03.2019, а також відповідачем не надано до суду жодних заперечень та/або інших доказів щодо наявності/відсутності/іншого розміру заборгованості по кредиту, господарський суд виходячи з наявних матеріалів справи дійшов висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Райффайзен Банк про стягнення з відповідача 85069,42 грн. заборгованості за кредитом та 43928,79 грн. заборгованості за відсотками.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених Акціонерним товариством Райффайзен Банк позовних вимог в повному обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства Райффайзен Банк задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Райффайзен Банк (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ) 85069 /вісімдесят п`ять тисяч шістдесят дев`ять/ грн. 42 коп. заборгованості за кредитом, 43928 /сорок три тисячі дев`ятсот двадцять вісім/ грн. 79 коп. заборгованості за відсотками та 2270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2022 р. у зв`язку з запровадженням з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України, початком військових дій, після виходу судді з відповідної відпустки.

Суддя Ю.С. Бездоля