ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2022 Справа № 914/352/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіком Естейт"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Неро-Продмаркет"

про стягнення 250000,00 грн.

за участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Суть спору: Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіком Естейт" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Неро-Продмаркет" про стягнення 250000,00 грн. заборгованості за договором позики № 1 від 21.01.2022р.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

10.03.2022р. на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх.№5800/22) про розгляд справи без участі його представника за наявними матеріалами.

Протокольною ухвалою суду від 10.03.2022р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.04.2022р.

11.03.2022р. відповідачем подано відзив (вх. № 5927/22) на позовну заяву, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Неро-Продмаркет" позовні вимоги визнає повністю.

Позивач явку представника в судове засідання 07.04.2022р. не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач явку представника в судове засідання 07.04.2022р. не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

21.01.2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіком Естейт" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Неро-Продмаркет" (позичальник) укладено договір позики №1, відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. якого, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти (надалі - позика) шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позику позикодавцеві в порядку та строки, визначені цим договором. Позика надається на безпроцентній основі одним або декількома платежами.

Згідно із пунктом 2.1. договору, розмір позики, що надається за цим договором, становить 250000,00 грн.

Пунктами 3.1. та 3.2. договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позику не пізніше 31.12.2022р. з врахуванням графіку погашення позики згідно пункту 3.2. цього договору. Позика повертається частина шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця не пізніше останнього числа кожного місяця протягом січня-листопада 2022р. по 20000,00 грн., а залишок суми позики 30000,00 грн. не пізніше 31.12.2022р.

Відповідно до пункту 3.3. договору, в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, повідомивши про це письмово позичальника, а позичальник повинен повернути частину позики, що залишилася, протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання відповідної вимоги позикодавця.

26.01.2022р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіком Естейт" відповідно до договору позики №1 від 21.01.2022р. надало Товариству з обмеженою відповідальністю "Неро-Продмаркет" позику в розмірі 250000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2 від 26.01.2022р. на суму 109500,00 грн. та платіжним дорученням №3 від 26.01.2022р. на суму 140500,00 грн.

26.01.2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіком Естейт" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Неро-Продмаркет" (позичальник) укладено угоду від 26.01.2022р. до договору позики №1 від 21.01.2022р., відповідно до пункту 1 якої у зв`язку із допущенням позикодавцем під час перерахування відповідно до договору позики №1 від 21.01.2022р. позичальнику грошових коштів помилки в платіжних дорученнях №2 від 26.01.2022р. та №3 від 26.01.2022р. у призначенні платежу - помилково зазначено неправильно "Надання позики зг.договору №1 від 25.01.2022р. Без ПДВ" замість правильного призначення - "Надання позики зг.договору позики №1 від 21.01.2022р. Без ПДВ", сторони домовились вважати правильним наступне призначення платежу у платіжному дорученні №2 від 26.01.2022р. на суму 109500,00 грн. та №3 від 26.01.2022р. на суму 140500,00 грн. - "Надання позики зг.договору позики №1 від 21.01.2022р. Без ПДВ".

Відповідно до пункту 2 угоди від 26.01.2022р. до договору позики №1 від 21.01.2022р. сторони дійшли згоди зарахувати сплачені позикодавцем згідно платіжних доручень №2 від 26.01.2022р. та №3 від 26.01.2022р. грошові кошти на суму 109500,00 грн. та 140500,00 грн. відповідно, всього - 250000,00 грн. як надання позики згідно укладеного між сторонами договору позики №1 від 21.01.2022р.

01.02.2022р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіком Естейт" (позикодавець) виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Неро-Продмаркет" (позичальнику) вимогу вих.№1 від 01.02.2022р., в якій позикодавець зазначає, що в порушення пунктів 3.1., 3.2 договору позичальником станом на 01.02.2022р. не сплачено чергову частину позики в сумі 20000,00 грн. (строк сплати - 31.01.2022р.).

Враховуючи вищенаведене, позивач у вказаній вимозі на підставі пункту 3.3. договору позики від 21.01.2022р., ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України вимагає протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання даної вимоги достроково повернути позику згідно договору позики №1 від 21.01.2022р., в сумі 250000,00 грн. шляхом перерахування відповідних коштів на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіком Естейт", зазначений в договорі позики №1 від 21.01.2022р.

Вказану вимогу відповідач отримав 01.02.2022р., про що свідчить відмітка Товариства з обмеженою відповідальністю "Неро-Продмаркет" на цій вимозі.

Однак, як зазначено у позовній заяві, в порушення умов договору відповідач позику не повернув, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 250000,00 грн.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 250000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті cтатті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як встановлено судом, 21.01.2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітіком Естейт" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Неро-Продмаркет" (позичальник) укладено договір позики №1, відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. якого, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти (надалі - позика) шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позику позикодавцеві в порядку та строки, визначені цим договором. Позика надається на безпроцентній основі одним або декількома платежами.

Факт надання відповідачу позики в розмірі 250000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням №2 від 26.01.2022р. на суму 109500,00 грн. та платіжним дорученням №3 від 26.01.2022р. на суму 140500,00 грн.

Однак як встановлено судом, відповідач порушив свої зобов`язання, що передбачені пунктами 3.1., 3.2. договору щодо сплати чергової частини позики, у зв`язку з чим у позивача на підставі пункту 3.3. договору виникло право вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася.

При цьому, як встановлено судом, відповідач позов визнає, у поданому 11.03.2022р. відзиві на позовну заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю "Неро-Продмаркет" не заперечує проти стягнення з нього 250000,00 грн.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 250000,00 грн. заборгованості є обгрунтована, підтверджена матеріалами справи, визнана відповідачем, а тому підлягає задоволенню.

При зверненні до суду з позовної заявою, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3750,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №20 від 07.02.2022р.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 3750,00 грн., оскільки позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Неро-Продмаркет" (79040, м.Львів, вул.Каховська, буд.34, ідентифікаційний код 40371182) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіком Естейт" (80001, Львівська обл., Червоноградський р-н., м.Сокаль, вул.Героїв УПА, буд.27, кв.19, ідентифікаційний код 43036035) заборгованість в розмірі 250000,00 грн., а також 3750,00 грн, - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.04.2022р.

Суддя Петрашко М.М.