ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022м. ДніпроСправа № 904/7846/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

За позовом Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" (м. Львів)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Львів" (м. Дніпро)

про відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням демонтажу, транспортування та зберіганням малих архітектурних форм (вивісок) у розмірі 67 980 грн. 00 коп.

Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Львів" (далі - відповідач) витрати, пов`язані з проведенням демонтажу, транспортування та зберіганням малих архітектурних форм (вивісок) у розмірі 67 980 грн. 00 коп.

Ціна позову складається з суми основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- відповідачем самовільно, з порушенням Порядку встановлювались малі архітектурні форми (вивіски) на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові, чим порушено вимоги "Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові", затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016;

- згідно з пунктом 6.1. Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок), затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016, самовільно встановлені малі архітектурні форми (вивіски) підлягають демонтажу, на підставі чого Департаментом містобудування Львівської міської ради були видані накази № 135 від 07.08.2018 та № 269 від 28.12.2018 "Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)", виконуючи які, Комунальним підприємством "Адміністративно-технічне управління" були здійснені демонтажі самовільно встановлених вивісок Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Львів";

- вартість витрат, понесених КП "Адміністративно-технічне управління" у зв`язку з демонтажем, транспортуванням та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски) відповідача, демонтованої 06.09.2018 на пр. Червоної Калини, 109, станом на 02.08.2021, складає 27 168 грн. 00 грн., яка утворилася шляхом виконання наступних робіт: демонтаж вивіски на суму 1 550 грн. 00 коп.; транспортування вивісок на суму 2 475 грн. 00 коп.; зберігання вивіски на складі на суму 18 615 грн. 00 коп., таким чином, загальна вартість робіт складає 22 640 грн. 00 коп., яка разом з ПДВ 20% - 4 528 грн. 00 коп., становить - 27 168 грн. 00 грн.

- рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 310 від 13.04.2017 передбачено, що у разі повторного самовільного встановлення суб`єктом господарювання вивіски за адресою, де самовільно встановлена вивіска уже була демонтована силами комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління", витрати на демонтаж, транспортування та зберігання такої вивіски постійно відшкодовуються суб`єктом господарювання у п`ятикратному розмірі;

- у зв`язку з тим, що 08.05.2019 відповідач повторно самовільно встановив вивіску на пр. Червоної Калини, 109, вартість витрат, понесених КП "Адміністративно-технічне управління", у зв`язку з демонтажем та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски) відповідача складає 40 812 грн. 00 коп., яка утворилася шляхом виконання наступних робіт: демонтаж вивіски на суму 580 грн. 00 коп.; зберігання вивіски на складі на суму 6 222 грн. 00 коп., таким чином, загальна вартість робіт складає 6 802 грн. 00 коп., яка разом з ПДВ 20% - 1 360 грн. 40 коп., становить 8 162 грн. 40 коп., а також, враховуючи положення рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 310 від 13.04.2017, відповідно становить 40 812 грн. 00 коп. (8 162 грн. 40 коп. х 5);

- пунктом 6.11. Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок), затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016, передбачено, що компенсація витрат КП "Адміністративно-технічне управління", пов`язаних з примусовим демонтажем, транспортуванням та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски), покладається на власника (користувача) демонтованої малої архітектурної форми (вивіски);

- відповідачу скеровувались листи вимоги № 2410-10-10506 від 29.10.2018, № 2410-10-3797 від 06.06.2019 про повернення витрат, понесених КП "Адміністративно-технічне управління" у зв`язку з демонтажем та зберіганням вивісок, однак станом на 02.08.2021 ТОВ "Мед-Сервіс Львів" не оплатило вказані витрати КП "Адміністративно-технічне управління", що і стало причиною звернення позивача із позовом до суду.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Ухвалою суду від 13.09.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 50718/21 від 21.10.2021), в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке:

- дійсно у 2018 році позивач вчинив дії щодо демонтажу вивісок, наліпок на вікнах з товарним знаком МС+, інформаційну табличку з графіком роботи аптеки відповідача на підставі Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок), затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016, а саме: самовільно встановлену малу архітектурну форму (вивіску) на зовнішній поверхні будинку, у якої відсутній паспорт малої архітектурної форми (вивіски) та лист уповноваженого органу про відповідність;

- вимоги позивача є незаконними, оскільки прямо суперечать частині 1 статті 20 та частині 3 статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та статті 19 Конституції України;

- згідно з частиною 3 статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" Правила не можуть передбачати обов`язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи. Відтак, будь-які вимоги щодо отримання дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру радою у правилах щодо порядку розміщення малих архітектурних форм не допускаються. Натомість у пункті 13.5 Правил благоустрою та утримання території м.Львова, затверджених ухвалою № 376 Львівської міської ради, вказано, що розміщення вивіски здійснюється на основі проекту, розробленого та погодженого згідно з чинним порядком встановлення вивісок у м. Львові, з урахуванням договірних відносин суб`єкта господарювання, що розміщує вивіску, з власником об`єкта, на якому встановлюється вивіска. Відтак, вимоги пункту 13.5 Правил благоустрою та утримання території м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради, від 21.04.2011 № 376 та Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок), затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 щодо погодження проекту вивіски прямо порушують встановлену частини 3 статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" заборону;

- позовні вимоги ґрунтуються на актах, норми яких порушують закон та прийняті поза повноваженнями виконавчого комітету, що свідчить про недотримання навіть способу прийняття рішення про порядок розміщення малих архітектурних форм;

- дії з демонтажу вивісок здійснені на виконання незаконних вимог Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок), затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016, на порушення частини 3 статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів". Відповідач не може нести відповідальність за незаконні дії позивача;

- позивачем не зазначено жодного конкретного реального порушення відповідачем вимог Закону України "Про благоустрій населених пунктів", Типових правил благоустрою території населеного пункту, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.11.2017 № 310, вимог до розміщенням вивіски як малої архітектурної форми;

- позивачем не надано доказів вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу, причинного зв`язку між діями відповідача та заподіяною шкодою, неправомірності дій, свідчить про безпідставність та неналежну обґрунтованість заявленого позову.

Судом здійснено відстеження поштового відправлення на адресу позивача, в якому містився відзив на позовну заяву, через офіційний сайт Акціонерного товариства "Укрпошта" та з`ясовано, що останній знаходиться в точці видачі-доставки з 26.10.2021, у зв`язку з чим строк на подання відповіді на вказаний відзив не закінчився.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також надані сторонами пояснення та докази, для забезпечення реалізації права позивача щодо подачі відповіді на відзив на позовну заяву, ухвалою суду від 05.11.2021 було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 02.12.2021.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання позивача про ознайомлення з матеріалами справи (вх. суду № 54002/21 від 10.11.2021), яке задоволено судом та реалізовано за допомогою електронного зв`язку.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 56083/21 від 23.11.2021), в якій він просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на таке:

- пунктами 13.3., 13.7. "Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади", затверджених ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011 (далі - Правил) передбачено, що самочинно встановлені рекламні засоби, вивіски демонтує КП "Адміністративно - технічне управління". Розміщення вивіски здійснюється з дотриманням вимог Порядку розміщення вивісок у м. Львові, затвердженого відповідним рішенням виконавчого комітету, на договірних засадах з власником будівлі, споруди, на якій розміщується вивіска;

- 11.11.2016 рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1025 було затверджено "Порядок розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові" (далі - Порядок);

- Порядок регулює відносини, які виникають у зв`язку з встановленням малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, розміщення яких передбачено законодавством України, визначає процедуру встановлення малих архітектурних форм (вивісок) та регулює правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, які виникають у процесі розташування малих архітектурних форм (вивісок), а також регулює загальні вимоги до їх розміщення (пункт 1.2. Порядку);

- Порядок є обов`язковим для виконання всіма підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності та відомчої належності, а також фізичними особами - підприємцями, які встановлюють малі архітектурні форми (вивіски) у м. Львові (пункт 1.4. Порядку);

- демонтажі були проведені у чіткій відповідності до законів та на підставі актів, які прийняті належними органами і в межах їх компетенції;

- відповідачем не було надано жодних доказів відсутності його вини у вчиненні правопорушень, внаслідок яких КП "Адміністративно-технічне управління" понесло витрати, саме тому у даній справі існує повний склад цивільного правопорушення у діях відповідача;

- виконання наказів Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, а також рішень виконавчого комітету Львівської міської ради КП "Адміністративно-технічне управління" здійснює за кошти, отримані від надання у тимчасове користування розповсюджувачам реклами місць для розміщення реклами, що перебувають у комунальній власності, тобто за кошти від використання третіми особами комунальної власності. Зазначені кошти є коштами територіальної громади і коштами міського бюджету. Некомпенсовані витрати КП "Адміністративно-технічне управління" зумовлюють, відповідно, недоїмку відрахувань до міського бюджету, оскільки за рахунок них здійснюється поповнення міського бюджету.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 58006/21 від 02.12.2021), в яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке:

- посилання позивача на пункт 7 частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не спростовує відсутності у виконавчого комітету повноважень приймати нормативний акт щодо встановлення правил благоустрою;

- органи місцевого самоврядування, реалізуючи свої повноваження, які передбачені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", наділені правом приймати управлінські рішення. Однак стаття 19 Конституції України та Закони України встановлюють межі та порядок прийняття таких рішень;

- позивачем не спростовано вимоги закону щодо відсутності у виконавчою комітету права встановлювати порядок розміщення малих архітектурних форм, що є частиною правил благоустрою;

- акт, яким позивач обґрунтовує законність вчинених ним дій з самоуправного зіпсування та демонтажу майна відповідача (вивісок, наліпок на вікнах з товарним знаком МС+, інформаційної таблички з графіком роботи аптеки відповідача), а саме: Порядок розміщення малих архітектурних форм (вивісок), прийнято неповноважним органом та поза встановленою процедурою (не на пленарному засіданні ради), тобто він є очевидно незаконним;

- наведені позивачем доводи та докази понесення витрат на демонтаж не є такими, щоб спростовували незаконність вимог Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок), затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016, на порушення частини 3 статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів";

- відповідач не був зобов`язаний виконувати очевидно протизаконні вимоги Департаменту містобудування. Виконання очевидно незаконних вимог не може слугувати підставою для отримання відшкодування;

- вимоги позивача ґрунтуються не на здаванні позивачеві певних рекламних площ, а на тому, що позивач без належних правових підстав, самовільно зіпсував, позривав майно відповідача з будівлі, до якої позивач не має жодного відношення та ще й вимагає за це відшкодування.

У підготовче засідання 02.12.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

Судом відзначено, що відповідачем заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву подані лише 02.12.2021, які позивачем не отримані, у зв`язку з чим наявна необхідність для надання часу для ознайомлення з останніми.

Враховуючи, що встановлений Господарським процесуальним кодексом шістдесятиденний строк проведення підготовчого провадження закінчувався 04.01.2022, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України (зокрема, подання до суду додаткових доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень), та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, а також для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд вважав за необхідне продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Так, ухвалою суду від 02.12.2021 строк проведення підготовчого провадження було продовжено на 30 днів, а саме: по 03.02.2022 включно.

Від позивача надійшли письмові пояснення (вх. суду № 1096/22 від 11.01.2022), в яких він просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та вказує на таке:

- "Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади", прийняті на пленарному засіданні Львівської міської ради та затверджені ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011, а не рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради;

- прийняття "Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові", затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 належить до компетенції виконавчого комітету Львівської міської ради;

- в матеріалах справи є належні докази скерування вимог Департаменту містобудування, а також інших документів на адресу відповідача рекомендованими листами;

- вимоги Департаменту містобудування є законними, в порядку адміністративного судочинства не оскаржувались, а тому є обов`язковими до виконання.

Від позивача надійшла заява (вх. суду № 1282/22 від 11.01.2022), в якій він просить суд при розгляді справи врахувати уточнений орієнтовний розмір судових витрат позивача у сумі 13 000 грн. 00 коп. та долучити до матеріалів справи докази понесених витрат у розмірі 3 551 грн. 99 коп., пов`язаних з участю представника позивача у судовому засіданні, яке відбулось 02.12.2021.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 3496/22 від 24.01.2022), в якому він просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку з перебуванням представників позивача та лікарняному та участю в іншому судовому провадженні.

У підготовче засідання 25.01.2022 з`явився представник відповідача, представник позивача у вказане засідання не з`явився, при цьому суд відзначає, що підстави для задоволення клопотання останнього про відкладення розгляду справи відсутні з огляду на те, що строк проведення підготовчого провадження закінчується 03.02.2022, при цьому, сторонами подані всі заяви по суті справи, у той час як позивачем не повідомлено обставин неможливості проведення підготовчого засідання без участі його представника та закриття підготовчого провадження.

У підготовчому засіданні 25.01.2022 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 025.01.2022 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.02.2022.

Судове засідання, призначене на 04.02.2022, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 01.02.2022 по 07.02.2022 включно.

В подальшому, після усунення обставин, які перешкоджали проведенню судового засідання, ухвалою суду від 08.02.2022 судове засідання було призначено на 01.03.2022.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Верховною Радою України затверджено Указ Президента України про продовження строку дії воєнного стану в країні з 26.03.2022 ще на 30 днів (до 24 квітня включно).

За вказаних обставин рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 було рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Так, відповідно до рішення зборів суддів Господарського суду Дніпропетровської області № 2 від 24.02.2022 та розпорядження голови суду № 30 від 24.02.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" розгляд справ у відкритих судових засіданнях, призначених Господарським судом Дніпропетровської області з 24.02.2022 не відбувався до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

Щодо вказаних обставин на сайті Господарського суду Дніпропетровської області 24.02.2022, 28.02.2022, 04.03.2022, 10.03.2022 та 15.03.2022 були розміщені відповідні оголошення.

Враховуючи вказане, а також те, що станом на 24.02.2022, як і протягом певного подальшого періоду, передбачити обсяг військової агресії, спосіб ведення воєнних дій, їх інтенсивність та територіальність було неможливим, судове засідання у даній справі, призначене на 01.03.2022, не відбулося.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Так, розпорядженням голови суду № 34 від 28.03.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" розпорядження № 30 від 24.02.2022 визнано таким, що втратило чинність з 28.03.2022 та в цей же день на сайті суду було розміщено відповідне оголошення.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами господарського судочинства є розумність строків розгляду справи.

Судом відзначено, що згідно з оперативною інформацією Голови Дніпропетровської обласної військової адміністрації станом на 04.04.2022 ситуація в області є контрольованою Збройними силами України, крім того, Господарським судом Дніпропетровської області не приймалось рішення щодо тимчасового зупинення здійснення правосуддя при загрозі життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду.

Враховуючи вказане, а також проаналізувавши воєнну ситуацію та стан безпеки у Дніпропетровській області в період з 24.02.2022 до 04.04.2022, з метою забезпечення розумного балансу між нормами статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України, які визначають завдання господарського судочинства, з урахуванням норм Закону України "Про правовий режим воєнного стану", приймаючи до уваги, що у даній справі судом було надано можливість висловлення своєї правової позиції всім учасникам справи у підготовчому провадженні, яке було закрито до моменту введення воєнного стану, суд вважав за доцільне продовжити розгляд даної справи та призначити судове засідання, створивши учасникам справи умови належного балансу безпеки та можливості ефективної реалізації їх процесуальних прав, шляхом визнання явки у судове засідання необов`язковою та роз`яснення можливості подання додаткових пояснень, заяв чи клопотань будь-якими засобами зв`язку, зокрема, електронними.

Так, ухвалою суду від 04.04.2022 судове засідання було призначено на 26.04.2022; явку у судове засідання представників сторін було визнано необов`язковою. Додатково сторін було повідомлено про призначене судове засідання за всіма відомими суду засобами зв`язку з ними, а саме:

- шляхом передачі телефонограм, яку було отримано позивачем 08.04.2022 та не було отримано відповідачем з незалежних від суду причин - телефони не працюють (а.с.232);

- шляхом розміщення 05.04.2022 на сайті Судової влади України відповідного оголошення про призначене судове засідання (а.с.225-226);

- відповідачу ухвала суду була направлена на юридичну адресу (отримана 14.04.2022, а.с.235), на адресу для листування (отримана 18.04.2022, а.с.236), також 18.04.2022 на його електронні пошти (а.с.233-234), а також з супровідним листом від 11.04.2022 (а.с. 231).

Від відповідача надійшло клопотання (вх. суду № 10526/22 від 06.04.2022), в якому він просив суд здійснити розгляд справи після завершення воєнного стану.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 11451/22 від 20.04.2022), в якому він просив суд провести судове засідання без участі представника позивача, посилаючись на неможливість забезпечення явки у судове засідання, внаслідок військової агресії та місцезнаходження у м. Львові.

Від відповідача надійшло клопотання (вх. суду № 11776/22 від 25.04.2022), в якому він просив суд відкласти судове засідання, посилаючись на неможливість забезпечення явки у судове засідання свого представника, через його перебування в іншому регіоні та неможливість подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки ухвалу суду від 04.04.2022 відповідач отримав лише 22.04.2022, тобто був позбавлений можливості звернутися із заявою щодо відеоконференції за 5 днів до судового засідання.

У судове засідання 26.04.2022 представники позивача та відповідача не з`явилися, при цьому, судом було враховано та задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання без участі його представника.

Щодо клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд зазначає таке.

Так, відповідачем на підтвердження викладених у клопотанні обставин не було надано жодного доказу, зокрема, не надано доказів на підтвердження перебування його представника в іншому регіоні (реєстрації такої особи як внутрішньо переміщеної тощо), при тому, що у м. Дніпрі, як і по всій Дніпропетровській області з початку військової агресії не велися активні бойові дії, ситуація протягом всього часі воєнного стану в Україні є контрольованою Збройними Силами України.

Крім того, посилання відповідача у клопотанні на те, що ухвала суду від 04.04.2022 ним була отримана 22.04.2022, що позбавило його можливості звернутися із клопотання про участь у судовому засіданні 26.04.2022 в режимі відеоконференції, є неправдивою та спростовується наявним в матеріалах справи доказами, саме:

- з поштового повідомлення № 301 вбачається, що ухвала суду від 04.04.2022 за юридичною адресою відповідача - м. Дніпро, вулиця Панікахи, будинок 28-Д була отримана відповідачем ще 14.04.2022 (за 12 днів до судового засідання) (а.с.235), а за поштовою адресою - м. Дніпро, вулиця Андрія Фабра, будинок 4 , яку відповідач зазначив у відзиві на позовну заяву, ухвала суду отримана відповідачем 18.04.2022 (за 8 днів до судового засідання), що підтверджується поштовим повідомленням № 050 (а.с.236).

Враховуючи вказане, у відповідача була можливість звернутися до суду із клопотанням про участь у судовому засіданні 26.04.2022 в режимі відеоконференції протягом майже двох тижнів, однак таким правом він не скористався. Більше того, за майже два тижні у відповідача була можливість надати повноваження іншому представнику, навіть, якщо представник, що приймав участь під час розгляду справи, на даний час перебуває за межами Дніпропетровської області.

Окремо суд звертає увагу на те, що клопотання про відкладення розгляду справи від 25.04.2022 здано нарочно до канцелярії суду в приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області 25.04.2022, що додатково свідчить про відсутність перешкод у прибутті до суду.

Слід також відзначити, що ухвалою суду від 04.04.2022 явка у судове засідання 26.04.2022 була визнана необов`язковою та роз`яснено учасникам справи можливість подання, зокрема, пояснень будь-яким засобом зв`язку із судом, однак жодних додаткових пояснень від відповідача не надходило.

У свою чергу суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 922/1200/18, від 04.06.2020 у справі № 914/6968/16.

Враховуючи все вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та вважає за можливе здійснити розгляд справи у даному судовому засіданні, оскільки підготовче провадження у даній справи було закрито ще 25.01.2022 та з цього часу жодних додаткових заяв по суті справи чи пояснень ні від позивача ні від відповідача до суду не надходило, що свідчить про те, що сторони у повному обсязі виклали свої правові позиції по даній справі у вже наявних у матеріалах справи документах.

В даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо наявності підстав для стягнення витрати, пов`язаних з проведенням демонтажу, транспортування та зберігання малих архітектурних форм (вивісок) у загальному розмірі 67 980 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1 та 4 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковими для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до пункту 1.7. Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок), затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 (далі-Порядок), паспорт малої архітектурної форми (вивіски) проектна документація, яка є підставою, для встановлення малої архітектурної форми (вивіски). Паспорт малої архітектурної форми (вивіски) виготовляє власник (користувач) вивіски у разі відсутності на дану будівлю паспорта комплексного розміщення малих архітектурних форм. Узгоджений паспорт розміщення малих архітектурних форм (вивісок) підлягає внесенню у реєстр погоджених проектів малих архітектурних форм (вивісок), ведення якого забезпечує КП "Адміністративно-технічне управління".

Пунктом 1.7. Порядку, передбачено, що самовільно встановлена мала архітектурна форма (вивіска) - елемент декоративного оздоблення фасаду будинку, який розміщується з порушенням вимог діючого Порядку.

Згідно з пунктами 5.1. та 5.2. Порядку, моніторинг розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові здійснює КП "Адміністративно-технічне управління". Контроль за дотриманням цього Порядку здійснює уповноважений орган на базі моніторингової системи КП "Адміністративно-технічне управління".

Пунктом 6.2. Порядку, передбачено, що власникам самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок) скеровуються вимоги уповноваженого органу (департаменту містобудування) про усунення допущеного порушення.

Пунктом 49 Типових правил розміщення реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 визначається, що демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих правил здійснюється й у разі невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам. Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців, якими вони були встановлені.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Львів" (далі - відповідач) самовільно, з порушенням Порядку, встановлювались малі архітектурні форми (вивіски) на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові, чим порушено вимоги Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016.

У зв`язку з вказаними обставинами, Департамент економічного розвитку Львівської міської ради направив на адресу відповідача вимогу від 10.07.2018 № 23/Р-17-2702, відповідно до якої запропонував відповідачу добровільно усунути допущені порушення в термін до 25.07.2018 та попередив, що у разі невиконання цієї вимоги демонтаж здійснить КП "Адміністративно - технічне управління", а на відповідача буде покладений обов`язок компенсації витрат пов`язаних з демонтажем та зберіганням конструкцій (а.с.15). Докази направлення вказаної вимоги відповідачу наявні в матеріалах справи (а.с.16-17).

В подальшому, Департамент економічного розвитку Львівської міської ради також направив на адресу відповідача вимогу № 23/Р-7-5357, відповідно до якої запропонував відповідачу добровільно усунути допущені порушення в термін до 29.12.2018 та попередив, що у разі невиконання цієї вимоги демонтаж здійснить КП "Адміністративно-технічне управління", а на відповідача буде покладений обов`язок компенсації витрат пов`язаних з демонтажем та зберіганням конструкцій. Докази направлення приєднані до матеріалів справи (а.с.18). Докази направлення вказаної вимоги відповідачу наявні в матеріалах справи (а.с.19).

Як стверджував позивач та не заперечував відповідач вказані вимоги залишені без виконання.

Згідно з пунктом 6.6. Порядку, примусовий демонтаж малих архітектурних форм (вивісок) організовує КП "Адміністративно-технічне управління" за наказом уповноваженого виконавчого органу Львівської міської ради.

Згідно з пунктом 6.1. Порядку, самовільно встановлені малі архітектурні форми (вивіски) підлягають демонтажу, відтак Департамент містобудування Львівської міської ради видав накази від 07.08.2018 № 135, від 28.12.2018 № 269 "Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)" (а.с.20-24).

Виконуючи вказані накази Департаменту містобудування Львівської міської ради, 06.09.2018 та 08.05.2019 КП "Адміністративно-технічне управління" здійснило примусові демонтажі самовільно встановлених вивісок ТОВ "Мед-Сервіс Львів", про що було складено акти проведення демонтажу спеціальних конструкцій від 06.09.2018 № 5 та від 08.05.2019 №1 (а.с.25, 28). Докази направлення вказаних актів відповідачу наявні в матеріалах справи (а.с.26-27, 29-30).

Відповідно до пункту 1.7. Порядку, демонтаж - це комплекс заходів, які передбачають відокремлення малої архітектурної форми (вивіски) разом з її основою від місця її розміщення та транспортування у місце її подальшого зберігання.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2018 демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок) відповідача проводив підрядник ФОП Флис Т. І. відповідно до договору про надання послуг від 03.04.2018 № 03/04/18 (а.с.31-32).

Вартість робіт по демонтажу самовільно встановлених вивісок, демонтованих 06.09.2018 на пр. Червоної Калини, 109 склала 1 550 грн. 00 грн., що підтверджується рахунком та актом надання послуг.

Оплата позивачем витрат за демонтаж самовільно встановлених вивісок в розмірі 1 550 грн. 00 грн. підряднику ФОП Флису Т. І. підтверджується копіями банківських виписок за 11.09.2018 та за 17.09.2018.

Транспортування самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок) відповідача проводив підрядник ФОП Алєксєєва М. М. згідно з договором про надання послуг від 27.03.2018 № 27/03/18. Вартість робіт з транспортування самовільно встановлених вивісок склала 2 475 грн. 00 грн., що підтверджується рахунком на оплату та актом надання послуг.

Оплата позивачем витрат за транспортування самовільно встановлених вивісок в розмірі 2 475 грн. 00 грн. підряднику ФОП Алєксєєвій М. М. підтверджується копією банківської виписки за 10.09.2018.

Відповідно до пункту 13.4. Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджених Ухвалою сесії Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011, витрати з проведення демонтажу самовільно встановлених рекламних конструкцій, вивісок, їх транспортування та зберігання відшкодовують їх власники:

- пункт 13.4.1. - за демонтаж та транспортування спеціальної конструкції у розмірі фактичних витрат;

- пункт 13.4.2. - за зберігання спеціальної конструкції у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання.

Сума, нарахована за 365 днів зберігання трьох самовільно встановлених вивісок, демонтованих 06.09.2018 складає 18 615 грн. 00 грн.

Зберігання демонтованих малих архітектурних форм (вивісок) відповідача на складі КП "Адміністративно-технічне управління" підтверджується копією накладної від 06.09.2018. №92.

Як зазначає позивач у позовній заяві, вартість витрат, понесених КП "Адміністративно-технічне управління", у зв`язку з демонтажем та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски) відповідача, демонтованої 06.09.2018 на пр. Червоної Калини, 109 станом на 02.08.2021 складає:

- демонтаж вивіски - 1 550 грн. 00 грн.;

- транспортування вивісок - 2 475 грн. 00 грн.;

- зберігання вивіски на складі - 18 615 грн. 00 грн. Загальна вартість 22 640 грн. 00 грн., ПДВ 20% - 4 528 грн. 00 грн., всього з ПДВ - 27 168 грн. 00 грн.

Крім того, 08.05.2019 демонтаж самовільно встановленої вивіски відповідача на пр. Червоної Калини, 109 проводила підрядник ФОП Алєксєєва М. М. на підставі договору про надання послуг від 02.04.2019 № 02/04/2019.

Вартість робіт ФОП Алєксєєва М. М. по демонтажу самовільно встановленої вивіски ТОВ "Мед Сервіс Львів", демонтованої 08.05.2019 на пр. Червоної Калини, 109 склала 580 грн. 00 грн., що підтверджується рахунком та актом надання послуг, які долучені до матеріалів справи.

Оплата позивачем витрат за демонтаж самовільно встановленої вивіски в розмірі 580 грн. 00 грн. підряднику ФОП Алєксєєвій А. А. підтверджується копією банківської виписки за 20.05.2019.

Сума, яку ТОВ "Мед-Сервіс Львів" зобов`язане відшкодувати за зберігання самовільно встановленої вивіски, демонтованої 08.05.2019 складає 6 222 грн. 00 грн.

Зберігання демонтованої малої архітектурної форми (вивіски) відповідача на складі КП "Адміністративно-технічне управління" підтверджується копією накладної від 08.05.2019 №39.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.04.2017 № 310 передбачено, що у разі повторного самовільного встановлення суб`єктом господарювання вивіски за адресою, де самовільно встановлена вивіска уже була демонтована силами комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління", витрати на демонтаж, транспортування та зберігання такої вивіски постійно відшкодовуються суб`єктом господарювання у п`ятикратному розмірі.

У зв`язку з тим, що 08.05.2019 відповідач повторно самовільно встановив вивіску на пр. Червоної Калини, 109, вартість витрат, понесених КП "Адміністративно-технічне управління" у зв`язку з демонтажем та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски) відповідача складає:

- демонтаж вивіски - 580 грн. 00 грн.;

- зберігання вивіски на складі - 6 222 грн. 00 грн. Загальна вартість 6 802 грн. 00 грн., ПДВ 20% - 1 360 грн. 40 грн., всього з ПДВ - 8 162 грн. 40 грн.х5 = 40 812 грн. 00 грн.

Таким чином, за розрахунком позивача, загальна вартість витрат за демонтаж та зберігання самовільно встановлених вивісок відповідача складає 67 980 грн. 00 коп. (27 168,00 грн. + 40 812,00 грн.).

З метою досудового врегулювання спору відповідачу скеровувались листи-вимоги від 29.10.2018 № 2410-10-10506, від 06.06.2019 № 2410-10-3797 про повернення витрат, понесених КП "Адміністративно-технічне управління", у зв`язку з демонтажем та зберіганням вивісок, однак станом на 02.08.2021 ТОВ "Мед-Сервіс Львів" не оплатило вказаних витрат КП "Адміністративно-технічне управління".

Як зазначає позивач, станом на момент звернення із позовом до суду, відповідач також не оплатив витрати позивача, понесені у зв`язку з демонтажем, транспортуванням та зберіганням самовільно встановлених конструкцій вивісок, у зв`язку з чим він звернувся за захистом порушеного права до суду.

Відповідач вважає вимоги позивача безпідставними та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Отже, спір у даній справі виник у зв`язку з несплатою витрат, понесених позивачем на демонтаж, транспортування та зберігання самовільно встановлених відповідачем малих архітектурних форм (вивісок).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (частина 1 статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Частинами 1, 4 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковими для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до пункту 1.7 Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок), затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 11.11.2016 № 1025 (надалі-Порядок), паспорт малої архітектурної форми (вивіски) - проектна документація, яка є підставою, для встановлення малої архітектурної Форми (вивіски). Паспорт малої архітектурної форми (вивіски) виготовляє власник (користувач) вивіски у разі відсутності на дану будівлю паспорта комплексного розміщення малих архітектурних форм. Узгоджений паспорт розміщення малих архітектурних форм (вивісок) підлягає внесенню у реєстр погоджених проектів малих архітектурних форм (вивісок), ведення якого забезпечує КП "Адміністративно-технічне управління".

Згідно з пунктом 3.1. Порядку для узгодження паспорта малої архітектурної форми (вивіски) юридична особа або фізична особа підприємець (надалі заявник) або уповноважена ним особа скеровує письмову заяву встановленої форми у департамент містобудування, а у межах історичного ареалу в управління охорони історичного середовища (всі заяви подаються централізовано через Центр надання адміністративних послуг (надалі - ЦНАП). Для узгодження паспорта комплексного розміщення малих архітектурних форм (вивісок) на фасаді будинку (споруді) документи подає власник будинку (споруди) або уповноважена ним особа.

Відповідно до пункту 3.4. Порядку процедура розгляду документів щодо розміщення малої архітектурної форми (вивіски) відбувається впродовж десяти робочих днів з дати отримання документів ЦНАП.

Робоча група за результатами розгляду документів у процесі спільного засідання перевіряє на відповідність вимогам цього Порядку паспорт малої архітектурної форми (вивіски) (пункт 3.6. Порядку).

Пунктом 5.1. Порядку встановлено, що моніторинг розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові здійснює комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління".

Відповідно до пункту 5.2. Порядку контроль за дотриманням цього Порядку здійснює уповноважений орган на базі моніторингової системи комунального підприємства Адміністративно-технічне управління.

Згідно з пунктом 5.3. Порядку відповідальність за розміщення малої архітектурної форми (вивіски) (міцність, стійкість, безпеку, відповідність погодженому паспорту, цілісність фасаду будівлі після монтажу/демонтажу малої архітектурної форми (вивіски) несе власник або уповноважена власником особа.

За незадовільний зовнішній вигляд та технічну несправність малих архітектурних форм (вивісок), їх невідповідність вимогам цього Порядку відповідальні особи притягуються до відповідальності згідно з законодавством України (пункт 5.5. Порядку).

Пунктом 1.7. Порядку передбачено, що самовільно встановлена мала архітектурна форма (вивіска) - елемент декоративного оздоблення фасаду будинку, який розміщується з порушенням вимог діючого Порядку.

Згідно з пунктом 6.1. Порядку демонтажу підлягають самовільно встановлені малі архітектурні фори (вивіски); малі архітектурні форми (вивіски), встановлені не у відповідності до узгодженого комплексного проекту; малі архітектурні форми (вивіски), встановлені не у відповідності до узгодженого паспорта; малі архітектурні форми (вивіски), технічний стан яких створює загрозу життю чи здоров`ю людей та/або заподіяння шкоди третім особам, що підтверджується актом з фотофіксацією, підписаним представниками комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" та власником (балансоутримувачем) будинку; самовільно встановлені малі архітектурні форми (вивіски), власників яких встановити не вдалося (суб`єкт відмовився надати дані, передбачені Законом України "Про захист прав споживачів"), що зафіксовано відповідним актом.

Власникам самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок) (підпункт 6.1.1) скеровуються вимоги уповноваженого органу (департаменту містобудування) про усунення допущеного порушення. Власникам малих архітектурних форми (вивісок), вказаних у підпункті 6.1.4, вимоги не надсилаються (пункт 6.2. Порядку).

Відповідно до пункту 6.3. Порядку у випадках, зазначених у підпункті 6.1.1, демонтаж малих архітектурних форм (вивісок) повинен провести власник (користувач) малої архітектурної форми (вивіски) самостійно за власний рахунок у термін, вказаний у вимозі уповноваженого органу.

Малі архітектурні форми (вивіски), власники яких не виконали у встановлений термін вимог уповноваженого органу про добровільний демонтаж (або отримання паспорта), та малі архітектурні форми (вивіски), передбачені у підпунктах 6.1.2, 6.1.3, 6.1.4, 6.1.5, вносяться до наказу на примусовий демонтаж.

Згідно з пунктом 6.4. Порядку термін, наданий у вимозі для її виконання, не може перевищувати 15 календарних днів.

Вимога вважається врученою у разі, якщо вона надсилається рекомендованим листом власнику на адресу за місцем реєстрації суб`єкта господарювання (пункт 6.5. Порядку).

Пунктом 6.6. Порядку передбачено, що примусовий демонтаж малих архітектурних форм (вивісок) організовує комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" за наказом уповноваженого виконавчого органу Львівської міської ради, проект якого готує орган, який здійснює нагляд за станом малої архітектурної форми (вивіски) (комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління»). Під час проведення демонтажу можуть бути присутні власник або користувач малої архітектурної форми (вивіски), представники державних органів, міських служб та інших організацій.

Пунктом 13.4. Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011, встановлено, що витрати з проведення демонтажу самовільно встановлених рекламних конструкцій, вивісок, їх транспортування та зберігання відшкодовують їх власники:

- за демонтаж та транспортування спеціальної конструкції - у розмірі фактичних витрат;

- за зберігання спеціальної конструкції - у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання.

Згідно з пунктом 8.5. Правил компенсація витрат оператора, який організував демонтаж або проводив самостійно демонтаж рекламного засобу, покладається на власника (законного користувача) демонтованого рекламного засобу.

Пунктом 6.11. Порядку передбачено, що компенсація витрат КП "Адміністративно-технічне управління", пов`язаних з примусовим демонтажем, транспортуванням та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски) покладається на власника (користувача) демонтованої малої архітектурної форми (вивіски).

При цьому, 13.04.2017 виконавчий комітет Львівської міської ради з метою запобігання практики багаторазового самовільного встановлення вивісок суб`єктами господарювання за однією адресою, вирішив внести зміни до рішення від 11.11.2016 № 1025 доповнивши пункт 6.11. Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові", абзацом в такій редакції: у разі повторного самовільного встановлення суб`єктом господарювання вивіски за адресою, де самовільно встановлена вивіска уже була демонтована силами КП "Адміністративно-технічне управління", витрати на демонтаж, транспортування та зберігання такої вивіски постійно відшкодовуються суб`єктом господарювання у п`ятикратному розмірі.

Згідно з приписами статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому, відповідно до вимог частини 2 статті 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Згідно зі статтею 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний відшкодувати на вимогу суб`єкту завдані збитки у добровільному порядку в повному обсязі.

Стаття 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Слід відзначити, що під час розгляду справи судом відповідачем не заперечувався факт належності демонтованих 06.09.2018 та 08.05.2019 вивісок відповідачу.

Господарський суд також відзначає, що у діях відповідача наявний склад цивільного правопорушення та відхиляє заперечення відповідача в цій частині, з огляду на таке:

- протиправна поведінка полягає в тому, що всупереч вимогам законодавства, відповідачем були самовільно розміщені малі архітектурні форми (вивіски). Про вищевказане відповідача було повідомлено вимогами Департаменту містобудування Львівської міської ради про добровільний демонтаж конструкцій, однак ТОВ "Мед-Сервіс Львів" не демонтувало самовільно розміщені вивіски;

- понесені витрати (завдана шкода): внаслідок невиконання відповідачем вимог законодавства, КП "Адміністративно-технічне управління", оплативши послуги підрядників та зберігаючи вищевказані конструкції на складі понесло витрати, розмір яких підтверджується матеріалами справи;

- причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та понесеними витратами: внаслідок протиправних дій відповідача КП "Адміністративно-технічне управління", виконуючи накази Департаменту містобудування Львівської міської ради "Про примусовий демонтаж малих архітектурних форм (вивісок)", понесло витрати. Вказані накази є чинними та обов`язковими до виконання КП "Адміністративно технічне управління";

- вина відповідача полягає в тому, що, незважаючи на наявність встановленої законодавством заборони щодо самовільного розміщення вивісок, порушуючи встановлений законодавством порядок їх розміщення неодноразово самовільно розміщував вказані конструкції.

З приводу заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає також таке.

Згідно з пунктом 1.4. затвердженого рішенням Львівської міської ради від 11.11.2016 №1025 "Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м.Львові" Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) Порядок є обов`язковим для виконання всіма підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності та відомчої належності, а також фізичними особами підприємцями, які встановлюють малі архітектурні форми (вивіски) у м. Львові.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Пунктом 5 частини 2 статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утримання територій населених пунктів.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 та пункту 7 частини 2 статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", правила благоустрою території населеного пункту нормативно правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають порядок розміщення малих архітектурних форм.

Пунктами 13.3, 13.7. Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 № 376 передбачено, що самочинно встановлені рекламні засоби, вивіски демонтує КП "Адміністративно технічне управління". Розміщення вивіски здійснюється з дотриманням вимог Порядку розміщення вивісок у м. Львові, затвердженого відповідним рішенням виконавчого комітету, на договірних засадах з власником будівлі, споруди, на якій розміщується вивіска.

Відповідно до пункту 1 статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти виконавчого комітету міської ради, прийняті в межах наданих повноважень є обов`язковими до виконання всіма суб`єктами на відповідній території. Доказів скасування чи визнання незаконним вказаного рішення матеріали справи не містять.

Отже заперечення відповідача в частині неправомірності дій позивача, а також положень Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок), затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 11.11.2016 № 1025 відхиляються судом.

Враховуючи все вищевикладене, господарський суд вважає доведеним правомірність покладення на відповідача витрат в загальній сумі 56 650 грн. 00 коп., які складаються з наступного:

1) вартості витрат, понесених КП "Адміністративно-технічне управління", у зв`язку з демонтажем та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски) відповідача, демонтованої 06.09.2018 на пр. Червоної Калини, 109, а саме:

- демонтаж вивіски - 1 550 грн. 00 грн.;

- транспортування вивісок - 2 475 грн. 00 грн.;

- зберігання вивіски на складі - 18 615 грн. 00 грн., всього 22 640 грн. 00 грн.;

2) вартості витрат, понесених КП "Адміністративно-технічне управління", у зв`язку з демонтажем та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски) відповідача, демонтованої 08.05.2019 на пр. Червоної Калини, 109, а саме:

- демонтаж вивіски - 580 грн. 00 грн.;

- зберігання вивіски на складі - 6 222 грн. 00 грн., всього 6 802 грн. 00 грн. х 5 = 34 010 грн. 00 коп.

Таким чином, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги щодо стягнення з відповідача 56 650 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з демонтажем вивісок та їх зберіганням.

Щодо вимог позивача в частині стягнення сум податку на додану вартість, а саме: 4 528 грн. 00 коп. (нарахованого щодо послуг за 06.09.2018) та 6 802 грн. 00 коп. (нарахованого щодо послуг за 08.05.2019) суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено понесення позивачем таких витрат у звітному періоді.

У листі Державної фіскальної служби України від 28.10.2016р. вих. №23363/6/99-99-15-03-02-15 зазначено, що якщо кошти надходять до платника податків в рахунок оплати вартості поставлених таким платником товарів/послуг, в тому числі які постачаються в рамках виконання програми благоустрою міста чи інших подібних програм, які для цілей оподаткування ПДВ є об`єктом оподаткування, то на дату зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку платник зобов`язаний визначити податкові зобов`язання виходячи з вартості таких товарів/послуг.

Лист ДФС України від 28.10.2016 за № 23363/6/99-99-15-03-02-15, на який посилається позивач у позовній заяві (а.с.76-77), на думку суду, не може враховуватись при розгляді цього спору, оскільки вказаний лист містить роз`яснення щодо особливостей оподаткування ПДВ сум бюджетних коштів, отриманих за кодом бюджетної класифікації 2610 "Субсидії та поточні трансфери підприємствам (установам, організаціям)", разом з тим позивач не є бюджетною установою.

Окрім того, позивач не надавав жодних послуг, відповідно в силу статті 188 Податкового кодексу не може сплачувати ПДВ.

Аналогічна позиція міститься в постанові Західного апеляційного господарського суду від 05.04.2022 по справі № 909/978/21.

Крім того, відповідно до статті 37.2 Податкового кодексу України податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей кодекс та закони митної справи пов`язує сплату ним податку, а датою виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, за операцією з постачання товарів-послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, зокрема, дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.

Отже, навіть, якщо б такий обов`язок існував, обов`язок сплатити ПДВ у позивача міг би виникнути лише з моменту сплати відповідачем та надходження на рахунок позивача суми витрат за демонтаж, транспортування та зберігання вивісок.

Враховуючи вказане, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення сум ПДВ в загальному розмірі 11 330 грн. 00 коп. (4 528,00 + 6 802,00) необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає частина витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1 891 грн. 67 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Львів" про відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням демонтажу, транспортування та зберіганням малих архітектурних форм (вивісок) у розмірі 67 980 грн. 00 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Львів" (49000, м.Дніпро, вулиця Панікахи, будинок 28-Д; ідентифікаційний код 34903875) на користь Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" (79005, м. Лівів, площа Міцкевича, будинок 6/7; ідентифікаційний код 13804591) 56 650 грн. 00 коп. - витрат, пов`язаних з демонтажем вивісок та їх зберіганням, 1 891 грн. 67 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 28.04.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко