ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
21 квітня 2022 року Справа № 926/1509/22
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Марущака І.В., розглянувши
про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 134 884,88 грн,
20 квітня 2022 року Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою від 18.04.2022 вихідний № 579 про видачу судового наказу про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Клен» заборгованості за спожиту теплову енергію за період з березня по жовтень 2021 в сумі 134 884,88 грн за договором № 0949 від 14 листопада 2016 року купівлі-продажу теплової енергії, а також 248,10 грн судового збору.
Подана заява обґрунтовується тим, що на виконання умов зазначеного договору стягувач відпустив боржнику за березень жовтень 2021 теплову енергію в обсязі 112,939 Гкал за ставкою тарифу 1192,692 та 1204,62 грн/ Гкал, проте останнє не розрахувалося за спожиту електричну енергію, внаслідок чого заборгувало заявнику 134 884,88 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2022 зазначену заяву передано на розгляд судді Марущаку І.В.
Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Згідно з частиною 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви, має відповідати встановленим вимогам і бути оплачена судовим збором (статті 149-151 Господарського процесуального кодексу України).
Положеннями частини першої статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Аналогічно статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 662 ЦК України: «Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.»
За приписами частини першої статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Розглянувши заяву Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» від 18.04.2022 вихідний № 579, суд установив, що вона відповідає вимогам статей 147-151 ГПК України, оплачена судовим збором, передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України підстав для відмови у видачі судового наказу судом не виявлено.
Відповідно до п. 1.1 договору № 0949 від 14 листопада 2016 року купівлі-продажу теплової енергії теплопостачання організація зобов`язується продавати (відпускати) споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах у відповідності до Розділу №2 цього договору, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених даним договором.
Згідно п. 3.1 Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених уповноваженими органами тарифів на підставі показань приладів обліку теплової енергії та теплового навантаження споживача.
Згідно п. 2.1 Договору теплопостачальна організація продає (відпускає) теплову енергію на об`єкти споживача в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору на такі потреби: опалення в опалювальний сезон.
Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата здійснюється не пізніше 20 числа за розрахунковим місяцем (п.п. 3.5, 3.6 договору) .
Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що споживач зобов`язується вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію у відповідності до розділу 3 цього Договору.
Угодою від 30.01.2017 про внесення змін до договору купівлі-продажу (відпуску) теплової енергії №0949 від 14.11.2016 сторони домовилися про внесення змін до вказаного договору та виклали пункти 10.1 та 10.2 в наступній редакції: даний договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 01 жовтня 2017 року, а в частині проведення розрахунків за даним договором до їх повного здійснення. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про розірвання або необхідність перегляду.
До заяви, серед іншого, додано договір № 0949 від 14 листопада 2016 року купівлі-продажу теплової енергії з додатком №1, звіт про фактичне споживання теплової енергії згідно договору купівлі-продажу теплової енергії №0949 від 14.11.2016, звіт про нарахування та оплату за період з 01.03.2021 по 31.10.2021.
За приписами пункту 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Дослідивши долучені до заяви докази, суд дійшов висновку, що заява стягувача про видачу судового наказу подана без порушення вимог, встановлених статтею 150 Господарського процесуального кодексу України, а вимоги заяви відповідають приписам статті 148 ГПК України.
Відтак, оскільки передбачені статтею 150 ГПК України підстави для відмови у видачі судового наказу відсутні, суд вирішив видати судовий наказ.
При цьому, сплачений стягувачем згідно із платіжними дорученнями від 18.04.2022 № 000-001621 судовий збір у розмірі 248,10 грн слід та покласти на боржника відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 147-149, 152, 154-156, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суд повідомляє, що згідно із приписами пункту 7 частини 1 статті 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили ___ __________20___ року
Строк пред`явлення судового наказу до виконання ___ __________20___ року
Дата видачі судового наказу стягувачу ___ __________20___ року

Суддя І.В. Марущак