ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"27" квітня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/4007/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

секретар судового засідання Петровій О.О.,

представники сторін в судове засідання не з`явились;

розглядаючи справу № 916/4007/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Стенкор (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.38, )

до відповідача державного підприємства Одеський авіаційний завод (65121, м.Одеса, проспект Небесної сотні, буд.32-А, )

про стягнення 6 125,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021р. товариство з обмеженою відповідальністю Стенкор звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до державного підприємства Одеський авіаційний завод, в якій просить суд стягнути з відповідача 6 125,50 грн. заборгованості, у тому числі: 4 970,63 грн. суму основної заборгованості, 187,81 грн. 3% річних, 669,05 грн. інфляційних збитків, та 2 98,01 грн. пені, а також витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору №146/МТЗ-20 від 27.05.2020р. в частині повної та своєчасної оплати 80% вартості за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.01.2022р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Стенкор залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

14.01.2022р. до Господарського суду Одеської області від товариства з обмеженою відповідальністю Стенкор надійшли: письмові пояснення (вх.№1121/22) та клопотання (вх.№1120/22), згідно якого позивач, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, такі недоліки усунув.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4007/21 за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на "16" лютого 2022 р.

28.01.2022р. до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№2529/22).

01.02.2022р. до суду від позивача надійшла заява (вх.№2881/22), відповідно до якої останній просить суд стягнути з відповідача 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

10.02.2022р. до суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№3899/22), відповідно до якого останній просить суд зменшити розмір витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги з 5 000 грн. до 1 000 грн.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначає, що позивач у договорі не зазначив методику розрахунку (порядок обчислення), а саме - чи здійснюється розрахунок за надання правничої допомоги шляхом погодинної оплати чи закріпленої у договорі (додаткових угодах до нього) фіксованої вартості послуг, які будуть надані. Також, відповідач вважає заявлену вартість робіт, надмірною та недоведеною належним чином, так як жодного документу, який би підтверджував обсяг годин, витрачених на підготовку позовної заяви, заявлених у акті приймання-передачі правової допомоги, до суду позивачем надано не було, а відтак відповідач вважає за достатнє компенсацію у 1000 грн. за процесуальний документ, враховуючи, що вся позовна заява складає 5 сторінок, із яких нормативне обґрунтування займає 1,5 сторінки. При цьому, відповідач зауважує, що дана справа про стягнення заборгованості не є складною справою, відноситься до категорії справ, що мають приватноправовий характер, не викликає публічного резонансу з боку органів державної, місцевої влади або засобів масової інформації, відсутні прояви публічного інтересу до справи.

Окрім того, відповідач вказує, що ціна позову становить 6 125,50 грн., а заявлена ціна за підготовку позовної заяви у розмірі 5 000 грн., що є неспівмірним та порушує п.4 ч.4 ст.126 ГПК України.

16.02.2022р. до суду від відповідача надійшла заява (вх.№4419/22), відповідно до якої останній просить суд закрити провадження у справі №916/4007/21, у зв`язку із сплатою ДП Одеський авіаційний завод заявленої до стягнення суми заборгованості.

16.02.2022р. до суду від позивача надійшло заперечення про зменшення витрат на правничу допомогу (вх.№4443/22), відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, враховуючи те, що відповідачем не надано доказів неспівмірності заявлених витрат на правничу допомогу, у тому числі, розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката.

Судове засідання, призначене на 16.02.2022 р., не відбулось, оскільки, 16.02.2022р. з 10 год. 20 хв. до 13 год. 00 хв. всі працівники та відвідувачі суду були евакуйовані з адміністративної будівлі, у зв`язку з проведенням посадовими особами Південно-західного апеляційного господарського суду, Господарського суду Одеської області та співробітниками Служби судової охорони обстеження адміністративної будівлі з приводу анонімного повідомлення про закладення вибухового приладу в адміністративній будівлі, про що Господарським судом Одеської області складено відповідну довідку.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.02.2022р. призначено справу №916/4007/21 до розгляду по суті на "28" лютого 2022 р.

Водночас, 24.02.2022 р. Президентом України підписано указ № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який підтримано Верховною Радою. Воєнний стан запроваджено з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану та з метою забезпечення безпеки працівників Господарського суду Одеської області та відвідувачів, зборами суддів Господарського суду Одеської області від 24.02.2022 р. було вирішено рекомендувати суддям, як тимчасовий захід, зняти з розгляду справи, які призначені з 24 лютого 2022 р.

З огляду на зазначене, 28.02.2022р. судове засідання у справі №916/4007/21 не відбулось.

14.03.2022р. Указом Президента України № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05год.30хв. 26 березня 2022р. строком на 30 діб.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 14.03.2022р., оформленого протоколом №916-2/2022 рекомендовано суддям: продовжити розгляд справ раніше знятих з розгляду, зокрема, з участю учасників справ у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, з урахуванням думки учасників справ; відкладати підготовчі та судові засідання в межах розумного строку відповідно до статті 114 ГПК України у разі відсутності повідомлення учасників справи або за наявності їх клопотання про це із посиланням на перешкоджання їх явки у зв`язку із введенням воєнного стану.

Відповідно до ст.114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на вищевикладене, ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.03.2022р. призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на "27" квітня 2022р.

22.03.2022р. до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№5754/22).

14.04.2022. до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача (вх.№6465/22).

В судове засідання 27.04.2022р. представники сторін не з`явились.

Враховуючи запровадженням на території України воєнного стану, справа №916/4007/21, розглянута в розумний строк у розумінні положень статті 114 ГПК України.

Суд, розглянувши заяву ДП Одеський авіаційний завод про закриття провадження у справі (вх.№4419/22 від 16.02.2022р.), зазначає наступне.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів кожного.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як свідчать матеріали справи, предметом спору у даній справі є стягнення з ДП Одеський авіаційний завод 4 970,63 грн. суми основної заборгованості, 187,81 грн. 3% річних, 669,05 грн. інфляційних збитків, та 2 98,01 грн. пені, згідно договору №146/МТЗ-20 від 27.05.2020р.

З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2022р. ДП Одеський авіаційний завод у добровільному порядку сплатило позивачу суму заборгованості у розмірі 6 332,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням №421, із призначенням платежу: «погашення боргу по рах.№СФ-1192 від 08.07.20-5177,74, 3% річних 187,81, інф.витрат. 669,05, пеня 298,01, дог №146/МТЗ-20 від 27.05.20».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що відповідачем у добровільному порядку було сплачено суму, що є предметом спору у даній справі, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

При цьому, суд зазначає, що, зокрема ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч.4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Щодо розподілу витрат по сплаті судового збору, суд зазначає таке.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи вищевикладене, сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню платнику лише після подання ним відповідного клопотання до суду.

Щодо розподілу витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2021р. між Адвокатським об`єднанням Адвокатська компанія Клименко і партнери (адвокат) та ТОВ Стенкор (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1 якого, адвокат приймає на себе доручення клієнта про надання правової допомоги обумовленого ним виду в інтересах останнього, в тому обсязі та на тих умовах, що передбачені і закріплені за взаємною згодою у цьому договорі, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правової допомоги, а також усі фактичні витрати, пов`язані з виконанням адвокатом своїх зобов`язань за даним договором.

Згідно п.4.1 договору, клієнт зобов`язується сплатити адвокату за договором гонорар у розмірі та порядку, наведеному у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 4.2 договору, розмір гонорару може бути змінено за домовленістю сторін у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, що має бути надана. У разі недосягнення згоди між сторонами з цього питання дія договору припиняється з виконанням клієнтом вимог, передбачених п. 3.1.2 цього договору.

Відповідно до п.6.1 договору, договір набуває чинності з дати укладення його сторонами, та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання.

01.03.2021р. між Адвокатським об`єднаннямАдвокатська компанія Клименко і партнери (адвокат) та ТОВ Стенкор (клієнт) укладено додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2021 р. «розмір гонорару та порядок його оплати», відповідно до п.2 якого сторони визначили вартість послуг, а саме: 1) підготовка претензії (за один документ) 2000 грн.; 2) підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, відзиву, заперечення на відповідь на відзив, зустрічний позов (в незалежності від витраченого часу) (за один документ) 5000 грн.; 3) підготовка інших процесуальних документів у господарській справі (клопотання, заяви і т.п.) (за один документ) 1500 грн.; 4) участь та представництво адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні по справі (в незалежності від того чи відбулося судове засідання чи ні) (за 1 судове засідання) 2500 грн.; 6) гонорар успіху (сплачується клієнтом у випадку прийняття рішення на користь клієнта (повністю або частково) або закриття провадження у справі, або залишення позову без розгляду) 10 000 грн. або 5-10 % від стягнутої суми.

Згідно п.3.1 додатку №1,оплата послуг здійснюється за фактом їх надання на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі наданої правової допомоги протягом тридцяти днів з моменту підписання акту або сплачується клієнтом наперед.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже, за змістом наведеної норми можливе покладення на сторони у справі як судових витрат, як сум, що були сплачені стороною за отримання послуг адвоката, так і витрат, що мають бути сплачені.

Вказана позиція підтримана постановою Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019р., в якій зроблено наступний висновок: "витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено".

Водночас, згідно з системним тлумаченням норм ГПК України, зокрема щодо належного обґрунтування заявлених вимог та подання відповідних доказів, у такому випадку стороною у заяві про розподіл судових витрат має бути зазначено, що такі витрати будуть понесені у майбутньому з вказанням строку їх сплати, а також з посиланням на відповідні положення угоди про надання правової допомоги.

В іншому випадку, обов`язковим є надання доказів (платіжних документів), що підтверджують факт понесення витрат та їх розмір.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

26.01.2022р. між Адвокатським об`єднанням Адвокатська компанія Клименко і партнери (адвокат) та ТОВ Стенкор (клієнт) було підписано акт приймання-передачі послуг надання правової допомоги за договором від 01.03.2021р. , відповідно до п.1 якого адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу у справі за позовом ТОВ Стенкор до ДП Одеський авіаційний завод, а саме: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості у розмірі 6 125,50 грн. справа №916/4007/21 1 документ 5 000 грн.

Відповідно до п. 5 акту, клієнт зобов`язався оплатити надані послуги в сумі 5 000 грн. на протязі 30 календарних днів з моменту підписання даного акту.

Також, 26.01.2022р. Адвокатським об`єднанням Адвокатська компанія Клименко і партнери виставлено ТОВ Стенкор рахунок фактуру №04/01 для здійснення оплати за надання правової допомоги по справі №916/4007/21 відповідно до акту №4 від 26.01.2022р. на суму 5 000 грн.

Отже, кінцевий строк оплати послуг адвоката мав настати, із урахуванням п.3.1 додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2021 р. та п. 5 акту приймання-передачі послуг від 26.01.2022р., - 25.02.2022р.

Водночас, позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження понесення витрат на оплату послуг за надання правової допомоги, зокрема платіжного доручення, видаткового касового ордеру, тощо. При цьому, як вбачається зі змісту заяви, позивачем не зазначено, що такі витрати мають бути понесені у майбутньому.

З урахуванням вищенаведених висновків суду, заява ТОВ Стенкор про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №916/4007/21 закрити.

2. В задоволені заяви ТОВ Стенкор про стягнення витрат на правничу допомогу (вх.№2881/22 від 01.02.2022р.) відмовити.

Ухвала набирає законної сили 27.04.2022р. та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 27.04.2022р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко