ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" квітня 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/69/22

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Шушковій А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Хмільницької міської ради, вул. Столярчука, 10, м. Хмільник, Вінницька область, 22000, код - 04051247

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ХТЮВЧ", вул. Янгеля Академіка, буд. 2, м. Вінниця, 21000, код - 44332388

про стягнення 87 041,52 грн

за участю представників:

позивача: Буликова Надія Анатоліївна, доручення № 188/01-19 від 24.01.2022 року

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

25.01.2022 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 184/01-19 від 24.01.2022 року) Хмільницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХТЮВЧ" про стягнення 87 041,52 грн збитків.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року відкрито провадження у справі № 902/69/22 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні по суті на 22.02.2022 року.

В судовому засіданні 22.02.2022 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на підставі ч. 2 ст. 202, ч. 1 ст. 216 ГПК України до 17.03.2022 року, яку занесено до протоколу судового засідання від 22.02.2022 року.

Також, судом забезпечено проведення судового засідання 17.03.2022 року в режимі відеоконференції у приміщенні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області - за участю представника позивача.

22.02.2022 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання № 417/01-19 від 21.02.2022 року про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 03.03.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

В судовому засіданні 17.03.2022 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на підставі ч. 2 ст. 202, ч. 1 ст. 216 ГПК України до 12.04.2022 року, яку занесено до протоколу судового засідання від 17.03.2022 року.

Також, судом забезпечено проведення судового засідання 12.04.2022 року в режимі відеоконференції у приміщенні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області - за участю представника позивача.

Ухвалою суду від 22.03.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

В судовому засіданні 12.04.2022 року прийняв участь представник позивача. Представник відповідача правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

За змістом ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвали суду щодо повідомлення відповідача про дати судових засідань, які направлялися за адресою місцезнаходження, не вручено під час доставки.

Тому, судом вжито можливих заходів для належного сповіщення відповідача.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Станом на час розгляду справи відповідач не скористався правом надати відзив щодо заявлених позовних.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Із наявних матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 15.04.2021 року ТОВ "ХТЮВЧ" набув право власності на будівлі та споруди загальною площею 38,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 .

Також, відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 15.04.2021 року ТОВ "ХТЮВЧ" набув право власності на будівлі та споруди загальною площею 1196,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_4.

Згідно довідки, виданої Управлінням містобудування та архітектури міської ради вул. Дзержинського, м. Хмільник було перейменовано на вул. Слобідська, м. Хмільник.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий комплекс ресторан "Червона Рута" належав Акціонерному товариству промислово-торговій компанії "Вирій".

Першою Українською міжрегіональною товарною біржею було оголошено про проведення аукціону. Відповідно до протоколу № 19/10 6 проведення аукціону - переможцем аукціону визначено Учасник № 2 фізична особа: ОСОБА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу майна банкрута на аукціоні ПРАТ "Промислово-торгова компанія "ВИРІЙ" продала, а гр. ОСОБА_1 придбав майно банкрута на аукціоні відповідно до Протоколу аукціону № 19/10 б від 22.08.2019 року.

У попереднього землекористувача земельна ділянка перебувала на праві постійного користування, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею 1 - ВН №002857, до нового фактичного землекористувача перейшло речове право на земельну ділянку.

26.03.2021 року Рішенням 9 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання № 387 припинено Орендному підприємству "Ресторан "Червона Рута" право постійного користування земельною ділянкою площею 0,2721 га у АДРЕСА_4 (колишня АДРЕСА_5 ) надану для адміністративних та виробничих потреб.

Припинено дію Державного акту на право постійного користування землею ВН №0039 від 05.01.1995 р., на земельну ділянку площею 0,2721 га у АДРЕСА_4 (колишня АДРЕСА_5 ), виданий Орендному підприємству "Ресторан "Червона Рута".

Надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2721 га у АДРЕСА_4 (колишня АДРЕСА_5 ), на якій знаходиться власне нерухоме майно, для будівництва і обслуговування будівель торгівлі (03.07), із земель житлової та громадської забудови, з метою подальшого оформлення права користування на умовах оренди (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності/довірчої власності 38418907 від 24.09.2020 р., свідоцтво №2023 від 11.09.2019 року) та зобов`язано розробити та погодити в установленому законом порядку 7.1. проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та забезпечити їх подання на затвердження до Хмільницької міської ради.

Також, зобов`язано ОСОБА_1 протягом 30 днів з дня прийняття рішення укласти з Хмільницькою міською радою договір про відшкодування до міського бюджету втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельною ділянкою у розмірі орендної плати з моменту набуття права власності на нерухоме майно до отримання правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданої відділом у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницької області, передбачивши в договорі умови нарахування та терміни сплати внесків, визначені Податковим кодексом України для орендної плати за землю.

Оскільки, ТОВ "ХТЮВЧ" набуло право власності на будівлі та споруди, але зі способом використання земельної ділянки не визначився, відповідно Рішення 10 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання № 434 від 27.04.2021 року Хмільницькою міською радою надано ТОВ "ХТЮВЧ" дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0070 га у АДРЕСА_4 , на якій знаходиться власне нерухоме майно, для будівництва і обслуговування будівель торгівлі (03.07), із земель житлової та громадської забудови (п.б ч. 1 ст.19 Земельного кодексу України), з метою подальшого оформлення права користування на умовах оренди (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності/довірчої власності: 41524678 від 15.04.2021 року).

Зобов`язано ТОВ "ХТЮВЧ" розробити та погодити в установленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та забезпечити її подання на затвердження до Хмільницької міської ради та протягом 30 днів з дня прийняття цього укласти з Хмільницькою міською радою договір про відшкодування до міського бюджету втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельною ділянкою у розмірі орендної плати - з моменту набуття права власності на нерухоме майно до отримання правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданої відділом у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницької області, передбачивши в договорі умови нарахування та терміни сплати внесків, визначені Податковим кодексом України для орендної плати за землю.

Також, за рішенням встановлено річний розмір втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки площею 0,0070 га у АДРЕСА_4 у розмірі 3909,95 грн (1861,88x70=130331,60 грн.х3%=3909,95 грн.)

Крім того, надано ТОВ "ХТЮВЧ" дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2721 га у АДРЕСА_4, на якій знаходиться власне нерухоме майно, для будівництва і обслуговування будівель торгівлі (03.07), із земель житлової та громадської забудови, з метою подальшого оформлення права користування на умовах оренди (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності/довірчої власності: 41524652 від 15.04.2021 року).

Зобов`язано ТОВ "ХТЮВЧ" розробити та погодити в установленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та забезпечити її подання на затвердження до Хмільницької міської ради та протягом 30 днів з дня прийняття рішення укласти з Хмільницькою міською радою договір про відшкодування до міського бюджету втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельною ділянкою у розмірі орендної плати - з моменту набуття права власності на нерухоме майно до отримання правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданої відділом у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницької області, передбачивши в договорі умови нарахування та терміни сплати внесків, визначені Податковим кодексом України для орендної плати за землю.

Встановлено річний розмір втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки площею 0,2721 га у АДРЕСА_4 у розмірі 151985,26 грн (1861,88x2721=5066175,48 грн.х3%=151985,26 грн.).

Відповідачу надіслано пропозицію щодо укладання договорів про відшкодування збитків за фактичне землекористування зареєстрованого у Хмільницькій міській раді, про що у книзі реєстрації договорів про відшкодування збитків за фактичне землекористування вчинено записи від 18.05.2021 року за № 18-21 та від 18.05.2021 року за № 17-21.

Однак, договори залишилися не підписаними.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

11.03.2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області, відділ у Хмільницькому районі надало витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Рішенням 78 сесії Хмільницької міської ради 7 скликання від 01.07.2020 року № 2620 "Про встановлення податку на майна на 2021 рік" встановлено на 2021 рік ставку орендної плати за землю в розмірі 3%.

На підставі чого Хмільницькою міською радою здійснено розрахунок розміру збитків по земельних ділянках площею 70,0 кв.м. та 2721,0 кв.м за період з 15.04.2021 року по 05.11.2021 рік.

За результатами розрахунку позивача, по ділянці площею 70,0 кв.м. вул. Слобідська, 47 а, за період з 15.04.2021 року по 05.11.2021 року бюджет недоотримав кошти в сумі 2 183, 07 грн та по ділянці площею 2721,0 кв.м. вул. Слобідська, 47 за період з 15.04.2021 року по 05.11.2021 року бюджет недоотримав кошти в сумі 84 858, 45 грн.

Листом від 29.09.2021 р. № 2094/01-18 позивач повідомив відповідача про участь у роботі комісії.

Рішенням Виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 06.12.2021 року № 636 затверджено акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, що стосується ТОВ "ХТЮВЧ".

Також, 06.12.2021 року Хмільницькою міською радою на адресу ТОВ "ХТЮВЧ" надіслано лист № 2741/01-18 з вимогою про оплату безпідставно збережених коштів (т. 1 а.с. 63-66).

Однак, відповідач зазначені вище вимоги не виконав, кошти у розмірі 2 183, 07 грн по ділянці площею 70,0 кв.м. вул. Слобідська, 47 а, за період з 15.04.2021 року по 05.11.2021 року та кошти у розмірі 84 858, 45 грн по ділянці площею 2721,0 кв.м. вул. Слобідська, 47 за період з 15.04.2021 року по 05.11.2021 року, як безпідставно збережені, позивачу не відшкодував.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України (далі по тексту також - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

З наведеного слідує, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних положень Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).

Натомість предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Таким чином, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Правові висновки про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 та постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі №913/169/18.

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Про необхідність застосування статті 79-1 ЗК України та положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справах №922/3780/17 та №922/536/18, від 11.02.2019 у справі №922/391/18, від 12.04.2019 у справі №922/981/18 та від 12.06.2019 у справі №922/902/18, у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що відповідач є власником об`єкту нерухомості, розташованого на спірній земельній ділянці.

Земельна ділянка, на якій розміщений об`єкт нерухомості відповідача є сформованою у розмірі площі 0,2721 га, яка визначена Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ВН-1 №002857 від 05.01.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею серія ВН №0039.

Матеріали справи не містять доказів оформлення права користування спірною земельною ділянкою за Товариством з обмеженою відповідальністю "ХТЮВЧ", зокрема укладення відповідних договорів оренди з Хмільницькою міською радою та державної реєстрації такого права, отже відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. В цьому випадку відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою у ТОВ "ХТЮВЧ" не може бути визнане як її самовільне використання, однак не надає права на її безоплатне використання (аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №922/981/18).

За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання нежитлових приміщень, які належать відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Таким чином, у зв`язку з користуванням відповідачем нежитловою будівлею презюмується його користування спірною земельною ділянкою.

Дослідивши матеріали інвентаризаційної справи на об`єкти нерухомого майна, які на праві власності належать ТОВ "ХТЮВЧ" судом не встановлено зміни їх площі та конструкцій внаслідок неодноразової зміни власника.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності та кожного окремо, суд доходить висновку про те, що ділянкою площею 2721,0 кв.м. фактично використовується відповідачем без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 ЗК України.

Таким чином, ТОВ "ХТЮВЧ" у період з 15.04.2021 року по 05.11.2021 року не сплачувало за користування спірною земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Хмільницької міської ради, як власника земельної ділянки, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Власником спірної земельної ділянки є територіальна громада міста Хмільник в особі позивача, відповідно до ст.83 ЗК України, за якою всі землі в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці є комунальною власністю, за винятком земельних ділянок, які перебувають у державній або приватній власності. Таким чином, збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення цих коштів у відповідача за рахунок їх несплати позивачеві.

Отже, незалежно від наявності вини у поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою протягом періоду з 15.04.2021 року по 05.11.2021 року свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною, у тому числі у практиці ЄСПЛ.

Викладені вище обставини свідчать про наявність у спірних правовідносинах усіх трьох умов виникнення зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання).

Правові висновки щодо застосування у подібних правовідносинах норми статті 1212 ЦК України, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Досліджуючи розмір належної до сплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою судом враховується, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5 статті 288 ПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Судом встановлено, що за визначений позивачем у позовній заяві період, розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню з боку відповідача, становить 84 858,45 грн виходячи з розміру орендної плати за землю.

Враховуючи викладене розмір безпідставно збережених коштів ТОВ "ХТЮВЧ" згідно площі земельної ділянки 0,2721 га, визначеної у Державному акті на право постійного користування землею № 1-ВН002857 від 05.01.1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № ВН 0039 становить 84 858,45 грн.

При цьому, суд відмовляє у стягненні 2 183,07 оскільки позивачем не надано деражавному акта на право постійного користування земельною ділянкою площею 70,0 кв.м., оскільки матеріали справи не містять первинних документів щодо визначення площі цієї земельної ділянки шляхом визначення меж в натурі, надання експертного висновку, оформлення правовстановлюючих документів, матеріалів технічної інвентаризації, тощо.

Розмір земельної ділянки у цій частині виходить за межі площі земельної ділянки 0,2721 га, визначеної у Державному акті на право постійного користування землею № 1-ВН002857 від 05.01.1995 року.

Водночас, земельна ділянка перейшла у фактичне користування ТОВ "ХТЮВЧ", як нового власника нерухомого майна, в обсязі та розмірі, належному попередньому власнику, тобто у межах відповідного акта на право постійного користування ділянкою.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо проведення розрахунків, не надано власного розрахунку заборгованості, доказів повної сплати боргу тощо.

За вказаних вище обставин, заявлений Хмільницькою міською радою позов підлягає задоволенню судом частково, у зв`язку з відмовою у задоволенні вимог у стягненні 2 183,07 грн безпідставно збережених коштів.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд пропорційно розподіляє судові витрати зі сплати судового збору, на підставі ст. 129 ГПК України.

Тому, на відповідача суд покладає 2 4189,78 грн судових витрат та залишає за позивачем 62,22 грн судових витрат зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118,123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХТЮВЧ" (вул. Янгеля Академіка, буд. 2, м. Вінниця, 21000, код - 44332388) на користь Хмільницької міської ради (вул. Столярчука, 10, м. Хмільник, Вінницька область, 22000, код - 04051247) 84 858,45 грн - безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, площею 0,2721 га у АДРЕСА_4 та по вул. Слобідська, 47а у період з 15.04.2021 по 05.11.2021 рр., та 2 418,78 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

4. Відмовити Хмільницькій міській радій (вул. Столярчука, 10, м. Хмільник, Вінницька область, 22000, код - 04051247) у задоволенні позову в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХТЮВЧ" (вул. Янгеля Академіка, буд. 2, м. Вінниця, 21000, код - 44332388) 2 183,07 грн безпідставно збережених коштів.

5. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 62,22 грн - залишити за позивачем.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

7. Примірник рішення надіслати сторонам на офіційні електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення, та засобами електронного зв`язку: , .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2022 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Столярчука, 10, м. Хмільник, Вінницька область, 22000)

3,4 - відповідачу (вул. Янгеля Академіка, буд. 2, м. Вінниця, 21000; ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3