РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.05.2022Справа № 910/22050/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/22050/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005»

до Комунального підприємства «Київпастранс»

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

31 грудня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» (позивач) надійшла позовна заява № 555 від 29.12.2021 року до Комунального підприємства «Київпастранс» (відповідач) про стягнення 18 368,69 грн. (вісімнадцять тисяч триста шістдесят вісім гривень 69 копійок.)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки, під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 , який керував тролейбусом № 2358, перебував у трудових відносинах з філією КП "Київпастранс" - Тролейбусним ремонтно-експлуатаційним депо № 2, то за таких підстав, саме Комунальне підприємство "Київпастранс" на підставі ст. 1172 Цивільного кодексу України, зобов`язане відшкодувати матеріальні збитки в розмірі 15 868,69 грн., які завдані його співробітником транспортному засобу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кийтранс-2005" "Ataman A-092H6", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати по складанню звіту по визначенню вартості матеріального збитку у розмірі 2500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/22050/21, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 109 ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 року у справі № 910/22050/21 вручено уповноваженому представнику відповідача - 13.01.2022 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 28.01.2022 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 7300 від 19.04.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні суд розглядає дану справу з перевищенням встановленого ст. 248 Господарського процесуального кодексу України строку.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2021 року о 07 год. 00 хв. на вул. Щусєва, 19/11 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю тролейбуса інв. № 2358, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу "Ataman A-092H6", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/35404/21 від 22.10.2021 року ОСОБА_1 , який керував тролейбусом інв. № 2358, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до листа № 2615 від 13.12.2021 року КП «Київпастранс» тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо № 2 повідомило, що ОСОБА_1 на момент ДТП - 16.09.2021 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на тролейбус Богдан Т701.10 інвентарний номер 2358 відсутній.

Як вбачається зі звіту № 1272-ф/21 від 16.09.2021 року вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) заподіяного власнику транспортного засобу "Ataman A-092H6", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 15 868,69 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб "Ataman A-092H6", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 18 368,69 грн: а саме 15 868,69 грн. вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу "Ataman A-092H6", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 2500,00 грн. вартості послуг з оцінки та складання звіту про визначення вартості матеріального збитку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що власником тролейбуса інв. № 2358, яким спричинено ДТП є КП «Київпастранс».

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 на момент ДТП - 16.09.2021 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та виконував покладені на нього трудові обов`язки.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/35404/21 від 22.10.2021 року ОСОБА_1 , який керував тролейбусом інв. № 2358, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що відповідно до звіту № 1272-ф/21 від 16.09.2021 року матеріальний збиток заподіяний власнику транспортного засобу "Ataman A-092H6", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 15 868,69 грн. Жодних заперечень щодо вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача (розміру матеріального збитку) відповідачем до суду подано не було.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що ч. 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття:

а) перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"),

б) завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу.

Відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю "Ataman A-092H6", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, та не надав доказів сплати вартості заподіяної шкоди на користь власника зазначеного транспортного засобу.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Щодо стягнення 2500,00 грн. вартості послуг з оцінки та складання звіту про визначення вартості матеріального збитку, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кийтранс-2005" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Палківським О.О. (виконавець) укладено договір № 1272-Ф/21 від 16.09.2021 року (договір), відповідно до п. 1.1. якого за цим договором виконавець зобов`язується на свій ризик виконати роботи, які передбачені цим договором, за замовленням замовника, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконану роботу.

Згідно п. 1.2. договору замовник замовляє виконавцю виконання наступних робіт щодо КТЗ "Ataman A-092H6", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 : проведення оцінки транспортного засобу для визначення матеріальних збитків без врахування ВТВ замовника; виїзд в межах Києва; виїзд за межі Києва.

Відповідно до п. 3.1. договору за даним договором замовник виплачує виконавцю вартість робіт у розмірі 2500,00 грн.

Виходячи зі змісту Акту виконаних робіт до договору від 20.09.2021 року виконавець здає, а замовник приймає наступні роботи щодо КТЗ "Ataman A-092H6", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 : проведення оцінки транспортного засобу для визначення матеріальних збитків без врахування ВТВ замовника; виїзд в межах Києва; виїзд за межі Києва.

Відповідно до п. 1.2. та 1.3. Акту від 20.09.2021 року виконавець передає, а замовник приймає Звіт про виконанні роботи. Вартість робіт, яку замовник виплачує виконавцю, складає 2500,00 грн. Акт підписано сторонами та скріплено відтисками їх печаток без зауважень.

Згідно платіжного доручення № 3293 від 23.09.2021 року позивач сплатив виконавцю 2500,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за послуги зг р/ф № 1272-Ф/21 від 16.09.2021 року без ПДВ».

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати підготовку експертного висновку на замовлення сторони.

Зі змісту статті 129 Господарського процесуального кодексу України випливає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за умови надання стороною належних доказів, що їх підтверджують.

Частинами 4-7 статті 127 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, оскільки, позивачем надано суду належні докази на підтвердження понесених ним витрат, пов`язаних з складенням звіту № 1272-ф/21 від 16.09.2021 року у розмірі 2500,00 грн., такі витрати підлягають розподілу між сторонами за правилами ст. 129 ГПК України.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору та витрати пов`язані зі складення звіту № 1272-ф/21 від 16.09.2021 року покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (ідентифікаційний код: 31725604, адреса: 04070, м. Київ, вул. Набережне Шосе, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кийтранс-2005" (ідентифікаційний код: 33305729, адреса: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, квартира 414) грошові кошти: вартість матеріального збитку - 15 868,69 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень 69 копійок), витрати, пов`язані зі складанням звіту - 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) та судовий збір - 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 05.05.2022р.

Суддя О.В. Котков