ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2022 р. Справа № 917/122/22

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Є. Гедройця, 5, м. Київ, 03150, в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця", проспект Повітрофлотський, 11/15, м. Київ, 03049, код ЄДРПОУ ВП 40081347

до Науково-виробничого підприємства "Фероліт", вул. Будівельників, буд. 66, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

03.02.2022 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою від 28.01.2022 року (вх. №137/22) до Науково-виробничого підприємства "Фероліт" з вимогою про стягнення пені у розмірі 7 118,24 грн. за порушення умов договору № 370/2021-ЦЮ від 14.05.2021 року.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2022 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебували у договірних відносинах, проте, відповідач порушив умови виконання договору купівлі-продажу № 370/2021-ЦЮ від 14.05.2021 року в частині своєчасної оплати вартості товару.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.02.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/122/22, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

Вказаною ухвалою суду було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст. ст. 167, 184 ГПК України.

Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов чи будь-які заяви та клопотання суду не подав. Ухвала суду від 08.02.2022 року, яка направлялися за адресою місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до суду 21.02.2022 року (вх. № 4022) з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

14.05.2021 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (продавець) та Науково-виробничим підприємством "Фероліт" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 370/2021-ЦЮ, за яким продавець зобов`язався передати у власність, а покупець прийняти та оплатити металобрухт (брухт металів чорних вторинних згідно з ДСТУ 4121-2002) (далі - товар), ціна якого вказана відповідно до специфікації (додаток 1), яка є невід`ємною частиною договору, та надати послуги щодо організації навантаження товару у разі звернення покупця.

Відповідно до специфікації 1 до вказаного договору найменування товару брухт вид № 26 в кількості 106,964 тон, загальною вартістю без ПДВ 748 748,00 грн.

Пунктом 2.4 договору сторони погодили умови оплати товару.

За умовами п. 2.4.1 сума попередньої оплати в розмірі 50% вартості товару, яка становить за договором - 374 374,00 грн. без ПДВ сплачується покупцем на поточний рахунок продавця, вказаний в реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання сторонами цього договору.

На виконання вказаного пункту договору НВП "Фероліт" 26.05.2021 року здійснило попередню оплату за товар розмірі 374 374,00 грн., що підтверджується випискою AT "Ощадбанк" за 26.05.2021 року.

29.06.2021 року виробничим підрозділом "Локомотивне депо Козятин" служби локомотивного господарства регіональної філії "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця" було здійснено відвантаження металобрухту в кількості 53,90 тон на суму 377 300,00 грн.

За умовами п. 2.4.2 договору після здійснення відвантаження товару на 80% суми попередньої оплати відповідно до підпункту 2.4.1. договору, покупець зобов`язаний сплатити решту 50% вартості товару, яка становить 374 374,00 грн. без ПДВ на поточний рахунок продавця, вказаний в реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання відповідного рахунку.

AT "Укрзалізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" AT "Укрзалізниця" надіслало на адресу НВП "Фероліт" лист №ЦЗВ-20/2212 від 13.07.2021 щодо сплати рахунку згідно з умовами договору та рахунок № ЦЗВМБ-237/п від 13.07.2021 року на попередню оплату решти 50% вартості товару на суму 374 374,00 грн.

Вказаний лист та рахунок на оплату решти вартості товару відповідач отримав 27.07.2021 року, проте, оплату здійснив 16.09.2021 року, чим порушив строки визначені п. 2.4.2 договору купівлі-продажу.

З метою мирного врегулювання спору позивач надіслав відповідачу з претензією № ЦЗВ-20/2728 від 08.10.2021 року з вимогою розглянути її в строк, встановлений чинним законодавством України та сплатити пеню за прострочення оплати товару за договором у загальній сумі 7 118,24 грн.

Відповідач на претензію жодним чином не відреагував, пеню за прострочення оплати товару не сплатив.

Викладені обставини стали підставою звернення позивача до суду за захистом своїх прав з позовом про стягнення з Науково-виробничого підприємства "Фероліт" пені у розмірі 7 118,24 грн. за порушення умов договору № 370/2021-ЦЮ від 14.05.2021 року.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір купівлі-продажу № 370/2021-ЦЮ від 14.05.2021 року є підставою для виникнення господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 29.06.2021 року виробничим підрозділом "Локомотивне депо Козятин" служби локомотивного господарства регіональної філії "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця" відвантажило НВП "Фероліт" металобрухт в кількості 53,90 тон на суму 377 300,00 грн. про що складено та підписано двосторонній акт приймання-передачі металів чорних вторинних № 2 від 29.06.2021 року.

Пунктом 2.4.2 договору сторони погодили, що після здійснення відвантаження товару на 80% суми попередньої оплати відповідно до підпункту 2.4.1. договору, покупець зобов`язаний сплатити решту 50% вартості товару, яка становить 374 374,00 грн. без ПДВ на поточний рахунок продавця, вказаний в реквізитах для розрахунків за товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання відповідного рахунку.

На виконання вказаного пункту договору AT "Укрзалізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" AT "Укрзалізниця" надіслало на адресу покупця - НВП "Фероліт" лист № ЦЗВ-20/2212 від 13.07.2021 року щодо сплати рахунку згідно з умовами договору та рахунок № ЦЗВМБ-237/п від 13.07.2021 року на попередню оплату решти 50% вартості товару на суму 374 374,00 грн.

Вказаний лист та рахунок на оплату решти вартості товару відповідач отримав 27.07.2021 року, про що свідчить залучена до матеріалів справи інформація з сайту "Укрпошти" щодо вручення поштового відправлення адресату.

Таким чином, враховуючи умови п. 2.4.2 договору купівлі-продажу, кінцевий термін оплати решти 50% вартості товару після його відвантаження на 80% суми попередньої оплати - до 04.08.2021.

Виходячи з виписки АТ "Ощадбанк" по рахунку позивача від 16.09.2021 року НВП "Фероліт" здійснив оплата за договором купівлі-продажу № 370/2021-ЦЮ від 14.05.2021 року з порушенням строків, а саме - 16.09.2021 року.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК).

Пунктом п. 5.2. договору сторони погодили, що за порушення покупцем строків оплати за товар та/або послуги щодо організації навантаження товару, визначених пунктами 2.4., 2.5. цього договору, продавець має право стягнути з покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки виконання зобов`язання, за кожен день прострочки.

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

На підставі ст. 230, 232 ГК України та п. 5.2 договору позивачем нараховано та правомірно заявлено до стягнення пеню в розмірі 7 118,24 грн., розрахунок перевірено за допомогою системи "Ліга:Закон".

Станом на дату розгляду справи у суду відсутні належні та допустимі докази сплати відповідачем вказаної заборгованості, отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. слід покласти на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Науково-виробничого підприємства "Фероліт" (вул. Будівельників, буд. 66, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Є. Гедройця, 5, м. Київ, 03150, ) в особі філії "Центр забезпечення виробництва "АТ "Укрзалізниця" (проспект Повітрофлотський, 11/15, м. Київ, 03049, код ЄДРПОУ ВП 40081347) пеню у розмірі 7 118,24 грн. за порушення умов договору № 370/2021-ЦЮ від 14.05.2021 року та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С. М.