РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.02.2022Справа № 910/20317/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву ОСОБА_1 , м. Київ

до Автостояночного кооперативу «Північний», м. Київ

про визнання незаконним та скасування рішення,

Представники:

від позивача: Костянецький М.В.;

від відповідача: Сіняк Д.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 /позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Автостояночного кооперативу «Північний» (далі - АСК «Північний»/відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення Автостояночного кооперативу «Північний», оформленого пунктом 5 протоколу №2 від 15.12.2009 в частині делегування повноважень правлінню кооперативу приймати рішення по всім питанням діяльності кооперативу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення суперечить положенням п. 7.6. Статуту АСК «Північний» та ст. 8 Закону України «Про кооперацію».

Господарський суд міста Києва ухвалою від 09.12.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 24.01.2022, а також витребував у Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації копії матеріалів реєстраційної справи АСК «Північний».

04.01.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому АСК «Північний» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема ч. 4 ст. 16 Закону України «Про кооперацію», згідно якої виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу. Водночас, у відзиві на позов відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності.

05.01.2022 через відділ діловодства суду від Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли витребувані судом копії матеріалів реєстраційної справи АСК «Північний».

18.01.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 надав заперечення на доводи відповідача.

24.01.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.02.2022.

21.02.2022 у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача у свою чергу, проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.07.2004 установчими зборами колективу автостоянки «Північна», оформленими протоколом №1 прийнято рішення:

- по питанню 1 порядку денного про створення Автостояночного кооперативу «Північний»;

- по питанню 2 порядку денного про затвердження та прийняття статуту АСК «Північний»;

- по питанню 4 порядку денного щодо складу правління кооперативу, до якого увійшов, в тому числі, ОСОБА_1 .

Згідно п. 1.1., п. 1.2. та п. 1.4. статуту кооператив створено за рішенням загальних зборів та зареєстрований рішенням виконкому Ватутінської районної ради народних депутатів від 02.03.1990 №182, шляхом розподілу майна автостояночного кооперативу «Каштан». Кооператив є суб`єктом підприємницької діяльності, який надає послуги по зберіганню та обслуговуванню транспортних засобів з метою одержання прибутку.

Пунктом 7.1. статуту передбачено, що внески членів кооперативу складаються із: вступного внеску - грошового чи іншого майнового, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до кооперативу; цільового внеску - грошових внесків членів кооперативу, що вносяться понад пай для забезпечення статутної діяльності кооперативу.

Відповідно до п. 7.6. статуту розмір внесків і паїв, порядок та терміни сплати внесків і паїв, а також відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати визначається загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу.

До компетенції загальних зборів (зборів уповноважених) членів кооперативу належать, в тому числі, визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв (п. 8.6. статуту).

В п. 8.13. статуту встановлено, що рішення загальних зборів (зборів уповноважених) членів кооперативу про прийняття, внесення змін та доповнень до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію та ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше 75 відсотків членів кооперативу (уповноважених), присутніх на загальних зборах (зборах уповноважених) членів кооперативу. З інших питань рішення приймається простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах (зборах уповноважених) членів кооперативу.

У відповідності до п. 8.15. та п. 8.16. статуту виконавчим органом кооперативу є правління, в кількості сім членів, яке очолює голова. Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу на п`ять років.

15.12.2009 відбулися звітно-виборні збори членів та уповноважених АСК «Північний», оформлені протоколом № 2, на яких були присутні 50 (п`ятдесят) членів кооперативу, 14 (чотирнадцять) уповноважених осіб та 5 (п`ять) робітників кооперативу.

Як стверджує позивач, він був присутній на цих зборах 15.12.2009 та голосував позитивно по питанню 5 порядку денного, зокрема, щодо загальних питань діяльності кооперативу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, членами та уповноваженими АСК «Північний» по питанню 5 порядку денного зборів, оформлених протоколом № 2, прийнято рішення про делегування повноважень правлінню кооперативу приймати рішення по всім питанням діяльності кооперативу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване рішення звітно-виборних зборів членів та уповноважених АСК «Північний» суперечить п. 7.6. статуту АСК «Північний» та ст. 8 Закону України «Про кооперацію», внаслідок чого підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

З аналізу наведеного вище випливає, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Отже, ОСОБА_1 стверджує, що рішення прийняте по питанню 5 порядку денного звітно-виборних зборів АСК «Південний», які відбулися 15.12.2009 та оформлені протоколом № 2, про делегування повноважень правлінню кооперативу приймати рішення по всім питанням діяльності кооперативу, порушує права позивача, як члена кооперативу.

Водночас, судом встановлено та не заперечується позивачем, що останній голосував за прийняття цього рішення.

Більше того, з наявних в матеріалах справи протоколів правління АСК «Північний» №2 від 23.12.2009 та №5 від 18.11.2010 вбачається, що ОСОБА_1 , як член правління кооперативу, позитивно голосував за збільшення членських внесків.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів внаслідок прийняття рішення щодо делегування повноважень правлінню кооперативу приймати рішення по всім питанням діяльності кооперативу.

Крім того, частиною першою статті 94 Господарського кодексу України визначено, що кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України «Про кооперацію».

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Згідно ст. 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження; мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати; форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов`язаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів; умови і порядок повернення паю.

Частиною другою статті 12 Закону України «Про кооперацію» визначено, що основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків.

За умовами частини першої статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

За змістом ч. 2 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства.

Так, судом вище встановлено, що відповідно до п. 7.6. статуту розмір внесків і паїв, порядок та терміни сплати внесків і паїв, а також відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати визначається загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу.

Частиною 4 ст. 16 Закону України «Про кооперацію» визначено, що виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу.

Отже, з наведеного вбачається, що приписи статті 15 Закону України «Про кооперацію» визначають компетенцію загальних зборів членів кооперативу в частині визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв, водночас, статтею 16 Закону України «Про кооперацію» передбачено право наділяти виконавчий орган іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про делегування повноважень правлінню кооперативу приймати рішення по всім питанням діяльності кооперативу на звітно-виборних зборах членів та уповноважених членів АСК «Північний» не суперечить нормам законодавства.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , що має наслідком відмову у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються позивача.

Керуючись ст. 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку із перебуванням судді Бондарчук В.В. у відпустці, повний текст рішення складено: 28.04.2022.

Суддя В.В. Бондарчук