ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"27" квітня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3917/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/3917/21

За позовом: Приватного акціонерного товариства „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (50102, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47; )

До відповідача: Акціонерного товариства „Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Є. Гедройця, 5; ) в особі регіональної філії „Одеська залізниця Акціонерного товариства „Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; )

Про стягнення 36130,00 грн.

Представники:

від позивача: Овчинніков Б.С., адвокат за ордером

від відповідача: Гомарц О.С., адвокат за ордером

Встановив: Приватне акціонерне товариство „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства „Українська залізниця в особі регіональної філії „Одеська залізниця Акціонерного товариства „Українська залізниця про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 73705,20 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.12.2021р. позовну Приватного акціонерного товариства „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат від 20.12.2021р. вх. № ГСОО 4044/21 залишено без руху. Позивачу визначено: усунути недоліки позовної заяви, які визначено судом в ухвалі суду. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Приватне акціонерне товариство „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

24.01.2022р. позивачем були надані документи, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 23.12.2021р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.01.2022р. прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3917/21. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "21" лютого 2022 р. о 11:00. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у судове засідання на 21.02.2022р. о 11:00.

15.02.2022р. до суду відповідачем було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач надав свої пояснення та зазначав, що в позовних вимогах в частині стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 37575,20 грн. необхідно відмовити.

Також, 15.02.2022р. до суду відповідачем було надано заяву про зменшення розміру штрафних санкцій.

21.02.2022р. судом було оголошено перерву по справі до 21.03.2022р.

17.03.2022р. до суду позивачем було надано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.03.2022р. відкладено розгляд справи по суті на "27" квітня 2022р. о 12:20. Викликано представників сторін у судове засідання для розгляду справи по суті на "27" квітня 2021 р. о 12:20.

01.04.2022р. до суду позивачем було надано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача 36130,00 грн. штрафу. Позивачем було зазначено суду, що ним помилково було застосовано невірний коефіцієнт до суми штрафу за накладними.

Позивач підтримує заявлені позовні в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач заперечує проти позовних вимог позивача, з підстав, що викладено у відзиві на позовну заяву, та просить суд зменшити розмір заявленого штрафу позивачем.

У судовому засіданні 27.04.2022 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 27.04.2022р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за час розгляду справи, суд встановив.

Приватним акціонерним товариством „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат на адресу Державного підприємства „МТП „Южний (станції Берегова Одеської залізниці) за залізничними накладними №№ 46295481, 46297354, 46325452, 46769709, 46769725, 46805487, 46866307, 46860508, 46874558, 46899977, 46905998, 46932885, 46967683 були відправлені вагони з вантажем концентратом залізорудним.

Як вказує позивач, з зазначених вище залізничних накладних вбачається, що вагони з концентратом залізорудним були доставлені відповідачем з порушенням встановлених строків, і це підтверджується відмітками про дату прийняття до перевезення та про дату прибуття і видачу вантажу в залізничних накладних, що є підставою для стягнення з відповідача штрафу за прострочення доставки.

Розмір штрафу за несвоєчасну доставку залізницею вантажу на адресу Державного підприємства „МТП „Южний за залізничними накладними №№ 46295481, 46297354, 46325452, 46769709, 46769725, 46805487, 46866307, 46860508, 46874558, 46899977, 46905998, 46932885, 46967683, відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, становить 36130,00 грн.

Позивачем було зазначено суду, що в залізничних накладних № №46295481, 46297354, 46325452, 46769709, 46769725, 46805487, 46866307, 46860508, 46874558, 46899977, 46905998, 46932885, 46967683 одержувачем вантажу - Державним підприємством „МТП „Южний було зроблено переуступні написи та право на пред`явлення до залізниці претензії та позову з приводу несвоєчасної доставка вантажу було передано Приватному акціонерному товариству „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цвільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 2 Статут залізниць України, статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. (ст. 6 Статуту залізниць України).

Як встановлено судом, Приватним акціонерним товариством „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат на адресу Державного підприємства „МТП „Южний (станції Берегова Одеської залізниці) за залізничними накладними №№ 46295481, 46297354, 46325452, 46769709, 46769725, 46805487, 46866307, 46860508, 46874558, 46899977, 46905998, 46932885, 46967683 були відправлені вагони з вантажем

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. (ч. 1 ст. 909 Цивільного Кодексу України).

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. (ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Умовами ст. 116 Статуту залізниць України визначено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до ст. 130 Статуту залізниць України, пред`явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред`явлення до неї претензії. Право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають: у разі втрати вантажу: відправник - за умови пред`явлення вантажної квитанції і документів, що підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу; одержувач - за умови пред`явлення вантажної квитанції з відміткою станції призначення про неприбуття вантажу і документів, що підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу. У разі неможливості пред`явлення вантажної квитанції подається довідка станції відправлення про прийняття вантажу до перевезення з відміткою станції призначення про неприбуття вантажу; у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу: одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову; у разі прострочення доставки вантажу - одержувач за умови пред`явлення накладної; у разі втрати багажу чи вантажобагажу - пред`явник багажної чи вантажобагажної квитанції, а у разі недостачі, псування, пошкодження або прострочення доставки багажу, вантажобагажу - пред`явник акта, виданого залізницею про недостачу, прострочення доставки, псування, пошкодження багажу чи вантажобагажу. Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

Передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством. До претензії або позову додаються документи, які підтверджують вимоги заявника. До претензії або позову щодо втрати, нестачі, псування або пошкодження крім документів, які обґрунтовують їх пред`явлення (подання), додається документ, який засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. (ст. 133 Статуту залізниць України).

Вантажоодержувачами було зроблено переуступлені написи та передано право позивачу на пред`явлення до залізниці претензій та позову з приводу несвоєчасної доставки вантажу.

Судом встановлено, що Акціонерним товариством „Українська залізниця було допущено несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними №№46295481,46297354, 46325452, 46769709, 46769725, 46805487, 46866307, 46860508, 46874558, 46899977, 46905998, 46932885, 46967683, у зв`язку з чим позивачем було здійснено нарахування штрафу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України.

Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, розмір штрафу становить 36130,00грн. Також суд зазначає, що саме про таку суму штрафу зазначав відповідач, надаючи відзив на первісну редакції позовної заяви позивача.

Таким чином, відповідно до розрахунку позивача, що доданий до заяви про зменшення позовних вимог, до стягнення з відповідача підлягає штраф у розмірі 36130,00 грн.

Суд, перевіривши такий розрахунок позивача, вважає його вірним.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з перевезення вантажу, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача 36130,00 грн. штрафу за невчасну доставку вантажу - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Частиною 1 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами, і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з ст. 74 ГПК України, ст. 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Дослідивши подане відповідачем клопотання про зменшення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, а також наведені в його обґрунтування доводи, суд зазначає, що таки доводи відповідача не підтверджують винятковість випадку, а також інші, визначені вище обставини, сукупність яких може бути підставою для зменшення суми штрафу, а отже суд не вбачає підстав для задоволення відповідного клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2270,00 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Приватного акціонерного товариства „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат задовольнити повністю.

2.Стягнути з Акціонерного товариства „Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Є. Гедройця, 5; ) в особі Регіональної філії „Одеська залізниця Акціонерного товариства „Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; ) на користь Приватного акціонерного товариства „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (50102, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47; ) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 36130 (тридцять шість тисяч сто тридцять) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00коп.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2022 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко