ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/75/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-ТРАНСБУД"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Доля Полісся"

про стягнення заборгованості в сумі 237 497, 44 грн.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МВ-ТРАНСБУД" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Доля Полісся" про стягнення 193 573, 00 грн. основного боргу, 5 209,84 грн. пені, 38 714, 60 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором №МВ-23/11/2021 на перевезення автомобільним транспортом від 23.11.2021.

Ухвалою суду від 03.02.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-ТРАНСБУД" залишено без руху, зобов`язано у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви та надати суду докази доплати судового збору у розмірі 3 562,47 грн.

16.02.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-ТРАНСБУД" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 21.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до слухання в засіданні на 15.03.2022.

Ухвалою суду від 15.03.2022 розгляд справи відкладено на 12.04.2022.

Ухвалою суду від 12.04.2022 розгляд справи відкладено на 28.04.2022.

У судове засідання 28.04.2022 представник позивача не з`явився, однак 28.04.2022 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання 28.04.2022 представник відповідача не з`явився, однак 27.04.2022 до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з рейдерським захопленням підприємства, шляхом перереєстрації частки статутного капіталу, і зміни керівника.

Розглянувши подане клопотання про відкладення засідання, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ст. 202 цього Кодексу.

Обставини, що встановлені частиною 2 статті 202 ГПК України та перешкоджають розгляду справи в даному судовому засіданні, відсутні.

Представник відповідача - Лозанюк Зоя Василівна (яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формавань станом на звернення з даною позовною заявою до суду була директором ТОВ "Доля Полісся") подане клопотання про відкладення обґрунтовує рейдерським захопленням підприємства, шляхом перереєстрації частки статутного капіталу, і зміни керівника. Зазначає, що по даній справі відкрито кримінальне провадження та подано відповідний позов до суду.

Проте, відповідачем у клопотанні як підставу відкладення судового засідання вказано лише факт порушення кримінального провадження та подання позову до суду, при цьому не наведено жодних обставин неможливості явки представника в судове засідання, неможливості проведення такого за відсутності уповноваженого представника сторони, так і не надано доказів заперечення проти позовних вимог чи неможливості виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Суд не визнає поважними причини неявки представника ТОВ "Доля Полісся" в судове засідання, оскільки клопотання не містить непереборних причин неможливості забезпечити явку уповноваженого представника для участі у судовому засіданні.

При цьому, суд виходить з того, що учасникам справи було надано достатньо часу скористатися правом подання клопотань, пояснень та письмових доказів на підтвердження власних доводів та заперечень.

Проте, відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується наявними у справі доказами, не скористався своїм правом на подання відзиву, доказів на заперечення проти позову не подав.

Судом зазначається, що у даній справі не визнавалася необхідність обов`язкової участі учасників справи.

Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними документами.

З огляду на належне повідомлення представників сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, беручи до уваги, що явка сторін не визнавалась обов`язковою, відповідно до статті 202 ГПК, відсутні підстави для відкладення судового засідання, а неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи, відтак суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені в позові, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

23 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МВ-ТРАНСБУД" (Позивач/Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Доля Полісся" (Відповідач/Замовник) укладено договір №МВ-23/11/2021 на перевезення автомобільним транспортом (Договір, а.с. 5 - 8).

У відповідності до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Перевізник зобов`язується доставити автомобільним транспортом довірений йому Замовником вантаж до пункту призначення (згідно з транспортними документами) і видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі (надалі іменується "Вантажоодержувач").

За приписами п. 1.2. Договору замовник бере на себе зобов`язання сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Сторони погодили умови перевезень, згідно котрих перевезення вантажів здійснюється вантажними автомобілями, які відповідають умовам перевезення, згідно графіку, узгодженого між Замовником та Перевізником. Замовник подає Перевізнику письмову (оригінальну, факсимільну)/усну заявку на перевезення не пізніше, ніж за дві доби до подання транспорту в пункт навантаження або не пізніше часу, достатнього для подання транспорту в пункт навантаження та оформлення всіх необхідних документів. Прийняті до виконання заявки підтверджуються Перевізником. Перевізник не відповідає за якість чи кількість вантажу, який зобов`язаний перевезти. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням товарно-транспортної накладної (п. 2.1 - 2.2., 2.4 - 2.6. Договору).

Документи, що підтверджують виконання послуг по перевезенню є акт виконаних робіт, підписаний уповноваженими представниками сторін, товарно-транспортна накладна. Акт виконаних робіт надсилається Перевізником Замовнику після надання Перевізником Замовнику послуг перевезення вантажу. Замовник протягом 5-ти робочих днів з моменту виставлення такого акту зобов`язаний розглянути його, підписати та направити один примірник Перевізнику. В разі не згоди Замовник зобов`язаний протягом 5-ти робочих днів з моменту виставлення акту надіслати Перевізнику мотивовану відповідь про відмову від підписання акту. В разі не підписання Замовником акту та не надання мотивованої відповіді протягом 5-ти робочих днів з дня виставлення акту, акт автоматично вважається підписаним, а послуги прийнятими Замовником в повному обсязі (п. 4.7 Договору).

Пунктом 5.4. Договору встановлено, у разі, якщо Замовник не оплачує послуги Перевізника у терміни, зазначені в договорі, він сплачує перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу та штраф у розмірі 20% від вартості неоплачених в зазначений термін послуг.

Згідно п. 7.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021 включно, та в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, чи до його розірвання у випадку та в порядку, передбачених цим договором або чинним законодавством України .

Вказаний Договір підписано сторонами, скріплено відтисками печаток останніх.

На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачу обумовлені замовленнями послуги, які прийняті останнім, що підтверджується актами надання послуг, а саме: № 1304 від 26.11.2021 на суму 78 336,00 грн., № 1313 від 27.11.2021 на суму 65 639,00 грн., №1404 від 06.12.2021 на суму 49 598,00 грн., а також товарно-транспортними накладними №23-к від 26.11.2021, №24-к від 26.11.2021, №25-к від 26.11.2021, №26-к від 26.11.2021, №18-к від 25.11.2021, №17-к від 25.11.2021, №16-к від 25.11.2021, №15-к від 25.11.2021, №14-к від 25.11.2021, №28-к від 06.12.2021, №27-к від 06.12.2021.

Поруч з цим, Позивачем було пред`явлено Відповідачу рахунки на оплату № 1270 від 26.11.2021, №1279 від 27.11. 2021, №1367 від 06.12.2021.

Відповідно п. 4.6. Договору послуги за перевезення вантажу сплачуються Замовником протягом 5-ти робочих днів з моменту виставлення рахунку та акту виконаних робіт, згідно тарифів, що вказані в п.4.2. даного Договору.

Відповідач не здійснив оплату отриманих послуг з перевезення, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед Позивачем в розмірі 193 573,00 грн.

Правовідносини між сторонами виникли з Договору № МВ-23/11/2021 на перевезення автомобільним транспортом.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно достатті 909 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення 193 573,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення в розмірі 5 209,84 грн. та штраф у розмірі 38 714,60 грн.

За приписами ст. ст. 216 - 218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

У п. 5.4 Договору сторони погодили, що у випадку, якщо замовник не оплачує послуги перевізника у терміни, зазначені в договорі він сплачує перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу та штраф у розмірі 20% від вартості неоплачених в зазначений термін послуг.

Судом перевірено наведений Позивачем розрахунок пені та встановлено, що розмір становить 5 315, 90 грн, при заявленому - 5 209, 84 грн.

За приписами ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Відтак, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 5 209, 84 грн. у повному обсязі.

Дослідивши розрахунок штрафу наданий Позивачем, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає штраф в розмірі 38 714,60 грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач належними та більш вірогідними доказами факту невиконання своїх зобов`язань за Договором не спростував, заперечень не навів, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Доля Полісся" (34123, Рівненська область, Дубровицький район, с. Людинь, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-ТРАНСБУД" (33003, м.Рівне, вул.Гагаріна, 39Б, НОМЕР_1 в ПАТ "ПУМБ", , ІПН 66) 193 573 (сто дев`яносто три тисячі п`ятсот сімдесят три) грн 00 коп. - основної заборгованості, 5 209 (п`ять тисяч двісті дев`ять) грн 84 коп. - пені, 38 714 ( тридцять вісім тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 60 коп. та 3 562 (три тисячі п`ятсот шістдесят дві тисячі) грн. 47 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 03.05.2022.

Суддя А.М.Горплюк