ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р. Справа№ 911/589/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін:

від позивача: Лавринович В.О.

віл відповідача: Сульженко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт»

на рішення Господарського суду Київської області

від 19.08.2021 (повний текст рішення складено 18.11.2021)

у справі №911/589/21 (суддя - Третьякова О.О.)

за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт»

про стягнення 2313889,72 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією «Сантрейд» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» про стягнення 2313889,72 грн, з яких 1769791,27 грн збитків, 480921,00 грн штрафу, 63177,45 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №60427407 від 21.08.2020, а саме з поставки позивачу товару в повному обсязі в строк, встановлений договором, у зв`язку з чим позивач придбав товар у інших постачальників для заміщення нестачі товару за більш високою ціною, що призвело до реальних збитків позивача в розмірі 1769791,27 грн. Крім того, порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань зумовило настання для нього правових наслідків, передбачених договором, зокрема, п.7.3.1 договору, на підставі чого позивачем нараховано пеню та штраф в заявлених до стягнення розмірах.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі № 911/589/21 позовні вимоги Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» у справі №911/589/21 задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» 1769791 грн 27 коп. збитків, 63177 грн 45 коп. пені, 480921 грн 00 коп. штрафу та 34708 грн 35 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відмовлено Дочірньому підприємству з іноземною інвестицією «Сантрейд» у задоволенні вимоги про нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання рішення, Товариству з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» пені з 19.02.2021 до моменту виконання рішення у справі №911/589/21 з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування та стягнення нарахованої суми пені з Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд».

Рішення суду мотивоване тим, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 1769791,27 грн збитків, 63177,45 грн пені та 480921,00 грн штрафу є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем належним чином не спростованими, отже такими, що підлягають задоволенню.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати повністю рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі №911/589/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2021 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/589/21 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» на рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/589/21.

23.12.2021 матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою від 23.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №911/589/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» на рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі №911/589/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 09.02.2022.

10.01.2022 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/831/22 від 08.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/589/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою від 08.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №911/589/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» на рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі №911/589/21 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

У судовому засіданні 09.02.2022 оголошено перерву на 23.02.2022.

У судове засідання 23.02.2022 з`явились представники сторін які надали пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, судом надано неправильну оцінку наявним у справі доказам, що призвело до неправильних висновків щодо суті спору.

Відповідач зазначає, що судом не враховано докази існування форс-мажорної обставини, яка перешкодила виконанню договору, яка підтверджується наявним у справі сертифікатом ТПП.

Крім того, відповідач стверджує, що позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між витратами позивача та діями відповідача, а розмір заявлених до стягнення збитків є необґрунтованим, оскільки контракт визначав лише орієнтовну кількість продукції, що мала бути поставлена, та надавав постачальнику право змінювати кількість зерна на +/- 10%, та визначав можливість зміни ціни зерна в залежності від його конкретних характеристик.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

За твердженням позивача, розбіжності в тесті сертифікату ТПП та обставини справи виключають наявність форс-мажорної обставини на яку посилається відповідач, а отже у відповідача був наявний обов`язок виконати зобов`язання належним чином.

Крім того, позивач вказує, що оскільки позивач придбав аналогічне насіння у іншого продавця з вини відповідача, то мало місце заміщення і тому відповідач зобов`язаний компенсувати різницю в ціні, яку позивач визначає як збитки.

Позивач також зазначає, що опціон у +/- 10% не впливає на визначення маси нетто товару який мав бути поставлений позивачу.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

21.08.2020 між Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією «Сантрейд» (покупець за умовами договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» (продавець за умовами договору) укладено договір поставки №60427407 (надалі - Договір).

За умовами п.1.1 Договору продавець зобов`язується продати та поставити, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти товар - соняшник урожаю 2020 року (надалі - товар) насипом, у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п.1.2 Договору продавець гарантує покупцю, що товар є його власністю і вільний від прав на нього третіх осіб, зокрема не є предметом застави (в тому числі податкової), не знаходиться під арештом, не є спільною власністю і т.п.

Згідно з п.3.1 Договору продавець зобов`язується поставити 250 (двісті п`ятдесят) метричних тон з опціоном +10,0/-10,0% за вибором продавця.

Базова ціна товару без ПДВ за цим договором складає 9618,42 грн за одну метричну тону. Базова ціна товару з ПДВ за цим договором складає 11542,10 грн за одну метричну тону (п.4.1. Договору).

Загальна базова вартість товару по цьому договору складає: без ПДВ 2404605,00 грн, загальна базова вартість товару з ПДВ складає 2885526,00 грн +10,0/-10,0% згідно з п.3.1. (п.4.2. Договору).

Відповідно до п.5.2. Договору продавець зобов`язується поставити весь об`єм товару за реквізитами поставки у строк з 01.09.2020 до 30.11.2020, обидві дати включно.

Цей договір вступає в силу з дати підписання та діє до повного виконання своїх зобов`язань (п.11.1 Договору).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення договірних зобов`язань ні у строк, передбачений договором (з 01.09.2020 до 30.11.2020 включно), ні станом на дату подання позову, не поставив позивачу визначений Договором об`єм товару - насіння соняшника.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Позивач зазначає, що після початку періоду поставки він направляв відповідачу лист від 23.11.2020 з проханням підтвердити готовність поставки товару та надати графік поставок. На цей лист відповідач повідомив (лист від 25.11.2020 за вих. №135/12/25-11), що увесь наявний урожай соняшнику було поставлено іншим контрагентам і виконати умови Договору з позивачем він не має можливості. Крім того, відповідач зазначив, що не в змозі виконати поставку соняшнику шляхом його закупівлі у третіх осіб для позивача, оскільки в такому випадку він зазнає збитків через збільшення цін на соняшник.

11.12.2020 позивач повідомив відповідача про право застосування передбачених договором заходів відповідальності (пені та штрафу) у разі невиконання зобов`язань за договором. Крім того, відповідача було попереджено про вимушене укладення позивачем договорів поставки з іншими продавцями на заміщення недопоставленого товару та понесення у зв`язку із цим збитків (за рахунок різниці у ціні), які також будуть пред`явлені відповідачу.

Лист позивача від 11.12.2020 за вих. №10-417 було отримано відповідачем 15.12.2020, однак жодних дій для виконання своїх зобов`язань або уникнення/зменшення збитків, відповідач не вчинив.

Позивач - Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією «Сантрейд» зазначає, що є підприємством, яке здійснює заготівлю соняшника для його подальшої переробки на олійно-екстракційному заводі, який працює безперебійно та виготовляє продукцію з насіння соняшника, яку в подальшому поставляє відповідно до договірних зобов`язань перед іншими суб`єктами господарювання. Тому позивач заздалегідь здійснює планування поставок для заготівлі соняшника та укладає відповідні договори.

Позивач стверджує, що укладаючи договір з відповідачем, він правомірно розраховував отримати весь об`єм товару за ціною та у строк, які погодили сторони. Однак різке підвищення ціни на соняшник спричинило ситуацію, коли контрагенти почали відмовлятися від здійснення поставок за раніше укладеними договорами. Недопоставка відповідачем насіння соняшника у строки, передбачені договором, змусила позивача терміново шукати товар на вільному ринку та закривати нестачу закупівлею товару у інших контрагентів за ринковими цінами на момент укладення договорів заміщення. При цьому, з моменту укладення договору (21.08.2020) ціна на насіння соняшнику урожаю 2020 постійно збільшувалась, а пропозиція цього товару на ринку зменшувалась. Оскільки ринкові ціни на дати укладення договорів заміщення є вищими за ціну на товар за умовами договору, позивач поніс додаткові витрати на закупівлю недопоставленого відповідачем товару з метою відновлення свого порушеного права на отримання товару та задоволення свого майнового (господарського) інтересу.

Таким чином, позивач зазначає, що з метою забезпечення виробничих потужностей та безперервного циклу виробництва, він протягом грудня 2020 вимушений був закупити насіння соняшника у інших контрагентів на заміщення недопоставленого відповідачем за договором товару.

За твердженням позивача, внаслідок того, що ціна на соняшник урожаю 2020 станом на грудень 2020 зросла у порівнянні з ціною, про яку сторони домовлялись у договорі і яка була актуальною і реальною на момент збору врожаю та насиченості ринку товаром, позивач зазнав збитків у вигляді різниці вартості товару, докуповуючи об`єм товару, поставки якого були зірвані відповідачем.

Зокрема, позивач зазначає, що задля заміщення недопоставлених відповідачем 250 метричних тон товару, позивач вимушено укладав договори поставки з іншими контрагентами за ринковими цінами:

- з ПСП «Заповіт» укладено договір поставки №60452725 від 14.12.2020 на 23,50 метричних тон (ціна за 1 метричну тону без ПДВ - 15938,00 грн) загальною вартістю товару без ПДВ - 374543,00 грн;

- з ФГ «Рідний край-В» укладено договір поставки №60453559 від 18.12.2020 на 98,34 метричних тон (ціна за 1 метричну тону без ПДВ - 16958,33 грн) загальною вартістю товару без ПДВ - 1667682,17 грн;

- з ФГ «Періжка Василя Васильовича» укладено договір поставки №60453536 від 18.12.2020 на 80,08 метричних тон (ціна за 1 метричну тону - 16587,21 грн) загальною вартістю товару без ПДВ - 1328304,13 грн та на 24,46 метричних тон (ціна за 1 метричну тону 16715,50 грн) загальною вартістю товару без ПДВ - 408861,13 грн;

- з ТОВ «Піщабрідське+» укладено договір поставки №60453937 від 21.12.2020 на 26,64 метричних тон (ціна за 1 метричну тону 16750,00 грн) загальною вартістю товару без ПДВ - 446220,00 грн.

Отже, в грудні 2020 позивач здійснив заміщення непоставленого відповідачем товару шляхом придбання на вільному ринку 253,02 метричних тон товару на загальну суму 4225610,43 грн (без ПДВ). Оскільки заміщено було 253,02 метричних тон замість 250 метричних тон, як замовлялось у відповідача, позивачем при розрахунку віднято від наведеної суми вартість 3,02 метричних тон за договором заміщення (з найвищою ціною): 4225610,43 грн - 3,02х16958,33 грн = 4174396,27 грн.

Таким чином, на заміщення непоставленого відповідачем товару позивачем придбано товар у інших контрагентів на суму 4174396,27 грн.

Враховуючи, що вартість однієї метричної тони товару за договором з відповідачем складає 9618,42 грн, відповідно в разі належного виконання відповідачем умов договору позивач придбав би 250 метричних тон насіння соняшника за ціною 2404605,00 грн, однак у зв`язку з порушенням умов Договору відповідачем та невжиття ним заходів щодо своєчасного повідомлення позивача про неможливість поставки, позивач вимушений був придбавати недостатні об`єми товару у інших контрагентів за контрактами заміщення, що склало його витрати в 4174396,27 грн. Таким чином, позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору та непоставкою обумовленого сторонами об`єму товару позивач поніс збитки у вигляді різниці вартості товару, що складає 1769791,27 грн.

На підтвердження позовних вимог, позивач додає до позовної заяви: копію договору поставки №60427407 від 21.08.2020 з додатками, укладеного між позивачем та відповідачем; копію листа позивача від 23.11.2020 із проханням підтвердити відповідачем у письмовій формі про готовність поставити товар за договором; лист-пропозицію відповідача від 05.11.2020 №127/12/05-11 з додатками; копію листа позивача №10-417 від 11.12.2020 з доказами направлення із попередженням про нарахування пені та штрафу на суму вартості непоставленого товару; копію довідки ТОВ «УкрАгроКонсалт-Девелопмент» від 02.02.2021 №07/6/2 із зазначенням ринкової ціни соняшнику українського походження; копію договору поставки (заміщення) №60452725 від 14.12.2020, укладеного позивачем з ПСП «Заповіт»; копію договору поставки (заміщення) №60453559 від 18.12.2020 між позивачем та ФГ «Рідний край-В»; копію договору поставки (заміщення) №60453536 від 18.12.2020, укладеного між позивачем та ФГ «Періжка Василя Васильовича»; копію договору поставки (заміщення) №60453937 від 21.12.2020, укладеного між позивачем та ТОВ «Піщанобрідське+»; копію рахунку №91 від 20.12.2020 від постачальника ПСП «Заповіт» на суму 449451,60 грн; копію платіжного доручення №20128823 від 21.12.2020, відповідно до якого позивач перерахував на рахунок ПСП «Заповіт» кошти у сумі 359561,28 грн; копію платіжного доручення №20004503 від 19.01.2021, відповідно до якого позивач перерахував на рахунок ПСП «Заповіт» кошти у сумі 89890,32 грн; копію рахунку на оплату №181 від 19.12.2020 від постачальника ФГ «Періжка Василя Васильовича» на суму 490633,36 грн; копію рахунку на оплату №182 від 20.12.2020 від постачальника ФГ «Періжка Василя Васильовича» на суму 1593964,96 грн; копію платіжного доручення №20129956 від 23.12.2020, відповідно до якого позивач перерахував на рахунок ФГ «Періжка Василя Васильовича» кошти у сумі 392506,68 грн; копію платіжного доручення №20003582 від 15.01.2021, відповідно до якого позивач перерахував на рахунок ФГ «Періжка Василя Васильовича» кошти у сумі 98126,68 грн; копію платіжного доручення №20000553 від 05.01.2021, відповідно до якого позивач перерахував на рахунок ФГ «Періжка Василя Васильовича» кошти у сумі 318793,00 грн; копію платіжного доручення №20130019 від 23.12.2020, відповідно до якого позивач перерахував на рахунок ФГ «Періжка Василя Васильовича» кошти у сумі 1275171,96 грн; копію рахунку-фактури №70 від 20.12.2020 від постачальника ФГ «Рідний край-В» на суму 2001218,60 грн; копію платіжного доручення №20129964 від 23.12.2020, відповідно до якого позивач перерахував на рахунок ФГ «Рідний край-В» кошти у сумі 1600974,88 грн; копію платіжного доручення №20130491 від 24.12.2020, відповідно до якого позивач перерахував на рахунок ФГ «Рідний край-В» кошти у сумі 400243,72 грн; копію рахунку-фактури №-000000053 від 24.12.2020 від постачальника ТОВ «Піщанобрідське+» на суму 535464,00 грн; копію платіжного доручення №20131158 від 28.12.2020, відповідно до якого позивач перерахував на рахунок ТОВ «Піщанобрідське+» кошти у сумі 428371,20 грн; копію платіжного доручення №20131779 від 29.12.2020, відповідно до якого позивач перерахував на рахунок ТОВ «Піщанобрідське+» кошти у розмірі 107092,80 грн; копію електронного листа щодо внутрішньої переписки по заміщенню.

В ході розгляду спору відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечував. Відповідач зазначає, що укладаючи вищевказаний Договір поставки, він розрахував, що на орендованих земельних ділянках, що були використані під посів соняшнику (загальна площа 618,3 га), буде отримано врожай 3-3,5 т/га, що в загальній кількості складе від 1855 до 2164 тон врожаю соняшника.

Однак, у зв`язку зі складними погодними умовами (посухою), що призвела до неврожаю, 21.09.2020 відповідачем за участю представників органу місцевого самоврядування було проведено обстеження та складено Акт обстеження посівів соняшнику. За результатами огляду було встановлено, що у зв`язку зі стійкою посухою у літній період на полях сформувалися посіви соняшнику з недорозвинутими сім`янками (плодами) у 30-40% рослин. Посуха на земельних ділянках, що були використані відповідачем у Вишгородському районі Київської області для посіву соняшника, спричинена аномально високими температурами.

Відповідач зазначає, що вбачаючи неможливість виконання у строк своїх зобов`язань за договором, 05.11.2020 направив на розгляд позивачу лист-пропозицію, за яким пропонував розглянути наступні пропозиції: 1) перенести строки виконання зобов`язання ТОВ «Капітал-Агропродукт» щодо поставки соняшнику 2020 врожаю на інший період, а саме встановити строк поставки з 01.09.2021 до 30.11.2021, та встановити, що поставці підлягає соняшник врожаю 2021; 2) розірвати договір поставки №60427407 від 21.08.2020, укладений між ТОВ «Капітал-Агропродукт» та ДП з іноземною інвестицією «Сантрейд», у зв`язку зі зміною істотної обставини, а саме неотримання ТОВ «Капітал-Агропродукт» запланованого врожаю соняшнику, у зв`язку з кліматичними умовами, що призвели до втрати 30-40% посівів.

Також відповідач зазначає, що 17.03.2021 звертався до Торгово-промислової палати України щодо засвідчення форс-мажорних обставин. На підтвердження обставин, зазначених у відзиві на позовну заяву, відповідач подав лист Торгово-промислової палати України №177/05-5.4 від 19.03.2021, наданий у відповідь на звернення відповідача, копію листа відповідача №127/12/05-11 від 05.11.2020, направленого позивачу із вищевказаними пропозиціями, копію акту від 21.09.2020 про обстеження посівів соняшнику на земельних ділянках, які перебувають в орендованому користуванні відповідача, копію довідки Українського гідрометеорологічного центру, надану відповідачу у відповідь на запит про середньодобову температуру повітря та кількість опадів на території с.Синяк Вишгородського району Київської області, копію звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур Державного статичного спостереження станом на 01.12.2020, а також копію звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020.

Щодо тверджень відповідача, що укладаючи договір поставки він розраховував на отримання врожаю 3-3,5 т/га, що в загальній кількості складе від 1855 до 2164 тон врожаю соняшника, натомість, загальна врожайність насіння соняшнику склала 1335 тон або 2,2 т/га, позивач зауважив, що отриманої кількості врожаю було достатньо для поставки позивачу 250 тон насіння, тобто відповідач мав можливість виконати умови Договору. Таким чином, позивач наголошує, що відповідач не довів наявності форс-мажорних обставин, які б свідчили про неможливість виконання умов договору поставки перед позивачем.

У поданому відповідачем до суду сертифікаті Торгово-промислової палати України №3100-21-0324 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) зазначено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): виняткові погодні умови, зокрема дефіцит опадів, високі температури повітря, ґрунтова засуха, суховії в період квітень-серпень 2020 на території Вишгородського району Київської області. До того ж, у вищевказаному сертифікаті вказаний період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання - 30.08.2020, дата закінчення - 21.09.2020.

У запереченнях проти долучення доказу позивач наголошує, що відповідачем не обґрунтовано причинно-наслідкового зв`язку між наведеними в сертифікаті Торгово-промислової палати України №3100-21-0324 обставинами та неможливістю виконання спірного договору.

Як правильно вказав суд першої інстанції, враховуючи подання відповідачем такого доказу як - сертифікату Торгово-промислової палати України, необхідним у даній справі є з`ясування того, чи містять зазначені у сертифікаті обставини непереборної сили ознаки надзвичайності та невідворотності, що об`єктивно унеможливили належне виконання відповідачем свого обов`язку за договором поставки.

Відповідно до ч.2 ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути (зазначена правова позиція міститься у висновку Касаційного господарського суду Верховного Суду у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18).

Сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку.

За висновками суду першої інстанції, відповідачем не обґрунтовано пов`язаності наведених у сертифікаті Торгово-промислової палати України форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) з неможливістю виконання зобов`язання саме перед позивачем у період з 01.09.2020 до 30.11.2020.

Саме лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду, оскільки саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Також, суд першої інстанції звернув увагу, що поданий відповідачем сертифікат Торгово-промислової палати України містить суперечливі висновки, адже на початку тексту вказано, що цей орган засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) в період квітень-серпень 2020 на території Вишгородського району Київської області, а в підсумку зазначено, що період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 10.08.2020 до 21.09.2020.

При цьому, суд зауважив, що наведеним сертифікатом Торгово-промислової палати України визнано форс-мажорними певні обставини - явища навколишнього світу, які відповідач міг спостерігати під час їх існування та передбачати наслідки відповідних погодних умов незалежно від отримання сертифікату Торгово-промислової палати.

Однак колегія суддів апеляційного господарського суду з такими висновками не погоджується, оскільки обставини що погодні умови призвели до значного зниження урожайності відповідачем були встановлені вже після укладення спірного Договору, зокрема 21.09.2020 коли було проведено обстеження та складено Акт обстеження посівів соняшнику.

Аномальні погодні умови є обставиною яка сторонами не контролюється та виходячи з суті спірних правовідносин не може бути нівельована не зважаючи на всю обачність сторін.

Матеріали справи не містять доказів, що обставину значного погіршення врожайності можна було встановити на момент укладення спірного Договору.

В свою чергу, положення Договору не містять виключного переліку обставин які можуть бути визнані форс-мажорними, а посуха не є виключенням з переліку форс-мажорних обставин.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, що на момент звернення позивача до відповідача з листом від 23.11.2020 у відповідача було в наявності насіння соняшника за рахунок якого відповідач міг виконати зобов`язання, при цьому, а про неможливість виконання Договору відповідач повідомив відповідача листом від 05.11.2020, в якому зокрема пропонував здійснити поставку врожаю наступного року без зміни ціни, тобто відповідач був згоден поставити насіння соняшника у 2021 році за цінами серпня 2020 року при тому, що об`єктивних причин вважати що ціна на соняшник у 2021 році знизиться порівняно з цінами серпня 2020 року, за висновками суду не було. Відповідач зазначає, що ще у вересні позивача було повідомлено про наявність таких обставин, однак доказів такого твердження матеріали справи не містять.

Наведені обставини у сукупності свідчать, що відповідач у спірних правовідносинах з об`єктивних причин не мав можливості виконати зобов`язання перед позивачем, діяв добросовісно, з метою уникнення збитків позивача запропонував внести зміни до Договору, які позивачем прийняті не були.

Щодо наведених в сертифікаті ТПП періодів суд зазначає, що те що сертифікатом повністю не охоплюється узгоджений в договорі період поставки з 01.09.2020 до 30.11.2020 не має істотного значення, оскільки сертифікатом підтверджується, що у вегетативний період соняшника погодні умови були непридатними для забезпечення нормальної врожайності у 2020 році на земельних ділянках які використовувались відповідачем, а тому навіть закінчення форс-мажорних обставин 21.09.2020 не мало та не могло наслідком підвищення врожайності, а отже і не могло вплинути на подальшу можливість виконання Договору.

Водночас, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що відповідач на момент укладення Договору міг передбачити обсяги погіршення врожаю є припущенням, яке не підтверджено належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені та штрафу за неналежне виконання зобов`язання, оскільки наявні підстави для звільнення відповідача від відповідальності у зв`язку з форс-мажорними обставинами.

Щодо вимоги про стягнення збитків, колегія суддів зазначає, що вимоги про стягнення збитків мають бути направлені на компенсацію витрат які особа зазнала у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання іншою стороною. Збитки мають бути прямими та невідворотними.

Відповідно до даних Міністерства фінансів України, індекс споживчих цін на соняшникову олію у період з серпня 2020 року по грудень 2020 року становить: 100,9 %, 101,4%, 107,3, 106,3 %, 104,7% тобто загалом: 122,18%, а за період з січня 2021 по травень 2021 індекс споживчих цін на соняшникову олію становив 102,9%, 107,6%, 109,7%, 110,0%, 106,8% тобто загалом: 142,69%

При цьому, укладення позивачем контрактів з іншими контрагентами не визнається судом невідворотними витратами, крім того, оскільки позивач зазначає, що він є виробником олії соняшникової то свої витрати на більш дорогу сировину позивач міг і, очевидно, заклав у ціну соняшникової олії, ціна на яку виросла відповідно до даних Міністерства фінансів України, яку він виготовив з насіння соняшника придбаного у інших контрагентів. А тому такі збитки не можуть бути стягнуті з відповідача не залежно від наявності в його діях вини.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем зобов`язання за Договором, однак такі права не підлягають захисту у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частиною 2 ст.193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні-покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1,2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.2 ст.216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно з ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 ст.218 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст.614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно зі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч.1 ст.226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.226 Господарського кодексу України сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків.

Згідно з ч.3 ст.226 Господарського кодексу України сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Згідно з ч.4 ст.226 Господарського кодексу України не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов`язаної сторони від подальшого виконання зобов`язання.

Частиною 5 ст.226 Господарського кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання про передачу їй індивідуально визначеної речі (речей, визначених родовими ознаками) управнена сторона має право вимагати відібрання цієї речі (речей) у зобов`язаної сторони або вимагати відшкодування останньою збитків.

Згідно зі ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Також, відповідно до ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи відповідача щодо наявності форс-мажорних обставин, які перешкоджали виконанню Договору.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визначив різницю між ціною продукції в договорі між сторонами та ціною продукції за договорами між позивачем та іншими особами як збитки позивача.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, зокрема, щодо відсутності форс-мажорних обставин які впливають на можливість виконання договору не відповідають дійсності, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі № 911/589/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» на рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі №911/589/21 підлягає задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України, покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» на рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі №911/589/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 19.08.2021 у справі № 911/589/21 скасувати.

3. Прийняти нове рішення яким у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 19-21, ідентифікаційний код 25394566) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агропродукт» (09634, Київська область, Рокитнянський район, с. Синява, вул. Заросянська, буд. 12-А, ідентифікаційний код 40929922) 52062,52 грн (п`ятдесят дві тисячі шістдесят дві грн 52 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Київської області видати накази.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.04.2022.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова