ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" квітня 2022 р. Cправа № 902/1189/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пшегорської О.Я.,

представника позивача - Глуговського С.Б.,

у відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АСП Трейдінг" (вул. Колекторна, буд. 30, оф. 2, м. Київ, 02121)

до: Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Дружелюбівське" (вул. Центральна, буд. 44, с. Дружелюбівка, Калинівський район, Вінницька область, 22450)

про стягнення 80 191,35 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "АСП Трейдінг" подано позов до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Дружелюбівське" про стягнення 80 191,35 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "АСП Трейдінг" заявлено до стягнення з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Дружелюбівське" 80 191,35 грн, з яких: 78 000 грн - основний борг; 1 646,42 грн - інфляційні втрати; 544,93 грн - 3% річних від простроченої суми.

Ухвалою суду від 06.12.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1189/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

23.12.2021 через канцелярію суду надійшов відзив Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Дружелюбівське" на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечив факт поставки товару на підставі видаткової накладної №281 від 20.05.2021 та просив витребувати її оригінал у позивача для огляду у судовому засіданні.

Окрім того, 31.01.2022 до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування у Головного управління ДПС у Вінницькій області інформації щодо податкової звітності на підтвердження здійснення господарської операції між позивачем та відповідачем на підставі видаткової накладної №281 від 20.05.2021, враховуючи викладену у відзиві на позовну заяву позицію відповідача в заперечення позову.

Проаналізувавши обставини, які входять до предмету доказування у даній справі, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення усіх обставин справи, 04.02.2022 судом постановлено ухвалу про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 22.02.2022. Цією ж ухвалою продовжено строк підготовчого провадження у справі № 902/1189/21 на 30 днів та витребувано у позивача для огляду у судовому засіданні оригінал видаткової накладної №281 від 20.05.2021, а також витребувано податкову звітність Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Дружелюбівське" у Головного управління ДПС у Вінницькій області з розшифровкою податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагента відповідача (додаток Д5) за відповідний період.

14.02.2022 до суду на виконання вимог ухвали від 04.02.2022 надійшла витребувана у Головного управління ДПС у Вінницькій області податкова звітність.

У судовому засіданні 22.02.2022 оглянуто наданий представником позивача оригінал видаткової накладної №281 від 20.05.2021, на підставі якої заявлено до стягнення заборгованість, про що зафіксовано у протоколі судового засідання. При цьому підготовче засідання відкладено на 10.03.2022, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 12.04.2022.

На визначену дату та час у судове засідання з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції), представник відповідача не з`явився.

Разом з тим 16.03.2022 в системі "Електронний суд" надійшло клопотання представника Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Дружелюбівське" про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитися у судове засідання з підстав призову на військову службу.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши думку представника позивача, суд дійшов висновку про його відхилення, позаяк відповідач як юридична особа не позбавлений права забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника, в т.ч. в порядку самопредставництва, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

На виконання домовленостей між сторонами Товариством з обмеженою відповідальністю "АСП Трейдінг" передано Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Дружелюбівське" Товар (Головка блока циліндрів в зборі з клапанами 9,0 літра - 1 шт.) на загальну суму 78 000 грн ПДВ, що підтверджується обопільно підписаною та скріпленою печатками сторін видатковою накладною №281 від 20.05.2021 (а.с. 8, т. 1).

За фактом проведення такої господарської операції позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних 20.05.2021 зареєстровано податкову накладну №62.

Несплата відповідачем вартості отриманого Товару за видатковою накладною №281 від 20.05.2021 слугувала підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Окремо слід зазначити, що позивач звертався до відповідача із вимогою вих. №18/09/01 від 18.08.2021 та претензією вих. №27/10/01 від 27.10.2021 про сплату грошових коштів в сумі 78 000 грн із додатком Акту звірки взаєморозрахунків між сторонами. При цьому доказів реагування Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Дружелюбівське" на такі вимогу та претензію, як і доказів погашення заборгованості, матеріали справи не містять.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.

Згідно із ч. 1 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Разом з тим згідно із статтею 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 640 та частини 2 статті 642 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на вищевказані законодавчі приписи та встановлені обставини справи сторонами укладено договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до сталої практики Верховного Суду у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18).

Разом з тим факт передачі відповідачу товару підтверджено первинним бухгалтерським документом - видатковою накладною №281 від 20.05.2021, яка обопільно підписана та скріплена печатками сторін. Оригінал такої видаткової накладної оглянуто судом.

Здійснення господарської операції щодо передачі Товару відповідачу на суму 78 000 грн також підтверджено позивачем за фактом реєстрації 20.05.2021 у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №62 (а.с. 9-10, т. 1).

Так, згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу (ПК) України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

У постанові від 01.06.2020 у справі № 906/355/19 Верховний Суд зазначив, що як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним. Проте, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі господарські суди повинні враховувати положення Податкового кодексу України та фактичні дії як постачальника, так і покупця, щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару (Подібні висновки викладені Касаційним господарським судом у постановах від 04.11.2019 у справі №905/49/15 та від 29.01.2020 у справі №916/922/19).

Разом з тим господарську операцію щодо отримання спірного Товару відображено і в податковій звітності відповідача.

Згідно із Додатком 1 до податкової декларації з ПДВ за травень 2021 року Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Дружелюбівське" в рядку 15 Таблиці 2.1 "Відомості про операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставкою 7 % і 14%" Розділу II "Податковий кредит" задекларовано операцію з придбання у постачальника (індивідуальний податковий номер) 14. Період складання податкової накладної - 05.2021, обсяг постачання (без податку на додану вартість) - 65 000 грн, сума податку на додану вартість за основною ставкою - 13 000 грн (а.с. 73-74, т. 1).

Отже, матеріалами справи підтверджується факт передачі Товару позивачем відповідачу на загальну суму 78 000 грн. При цьому ані за фактом прийняття Товару, ані на пред`явлену вимогу вартості отриманого Товару Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Дружелюбівське" не сплачено, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Порушенням зобов`язання згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як підтверджується матеріалами справи, відповідачем отримано лист-вимогу про сплату 78 000 заборгованості 25.08.2021 (а.с. 11-14, т. 1) та в силу приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України останній мав сплатити заборгованість у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, тобто до 01.09.2021 включно.

Отже, з 02.09.2021 відповідач вважається боржником, що прострочив виконання зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, позовна вимога щодо стягнення з 78 000 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Окрім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Дружелюбівське" 1 646,42 грн - інфляційних втрат та 544,93 грн - 3% річних внаслідок прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Перевіривши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення з 02.09.2021 по 25.11.2021 судом встановлено, що такі нарахування перебувають в межах розрахунку суду.

Отже, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача 1 646,42 грн - інфляційних втрат та 544,93 грн - 3% річних є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, позаяк факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, то витрати позивача на сплату судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 270 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Дружелюбівське" (вул. Центральна, буд. 44, с. Дружелюбівка, Калинівський район, Вінницька область, 22450; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСП Трейдінг" (вул. Колекторна, буд. 30, оф. 2, м. Київ, 02121; ) 78 000 грн - основного боргу; 1 646,42 грн - інфляційних втрат; 544,93 грн - 3% річних та 2 270 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2

Повне рішення складено 21 квітня 2022 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Колекторна, буд. 30, оф. 2, м. Київ, 02121;

3 - відповідачу - вул. Центральна, буд. 44, с. Дружелюбівка, Калинівський район, Вінницька область, 22450.