ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2022 р. Справа№ 910/17342/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Тищенко А.І.

Куксова В.В.

Розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Експресс Страхування»

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2021

у справі №910/17342/21 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експресс Страхування»

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант»

про стягнення 29 605,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі - ТДВ "Експрес Страхування", позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії "Альфа-Гарант" (далі - ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ", відповідач) про стягнення 29 605,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю правових підстав для стягнення з ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" частини несплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 29 605,53 грн, обов`язок щодо сплати якого виник на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 у справі №910/17342/21 відмовлено у задоволенні позову ТДВ "Експрес Страхування" до ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ".

Витрати зі сплати судового збору та послуг адвоката позивача покладено на ТДВ "Експрес Страхування".

Суд першої інстанції відмовив у позові, беручи до уваги, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля "Mersedes-Benz C 220", з урахуванням коефіцієнта зносу складових, становить 88 004,93 грн і вказана сума страхового відшкодування була виплачена позивачу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТДВ "Експрес Страхування" звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 у справі №910/17342/21, позов задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник покликається на те, що суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову через неправильну оцінку доказів та неправильне застосування норм матеріального права.

Скаржник стверджує, що суд першої інстанції застосував оціночні категорії, які не підтверджені документально належними, допустимими та достовірними доказами, що автомобіль "Mersedes-Benz C 220", номер шасі (кузова, рами № НОМЕР_1 раніше мав пошкодження та підлягав відновлювальному ремонту. Натомість наявність відомостей в системі «Audatex», на переконання позивача, не може бути доказом того факту, що був раніше проведений ремонт автомобіля.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2022, справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Тищенко А. І., Куксов В. В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експресс Страхування» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 у справі №910/17342/21 залишено без руху, а також надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Експресс Страхування» строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 680,00 грн.

07.02.2022 від скаржника до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги разом із доказами сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТДВ "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 у справі № 910/17342/21; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався та відзиву не подав, про розгляд апеляційної скарги повідомлений належним чином, у порядку визначеному процесуальним законом.

Відповідно до частини третьої ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

З урахуванням частини першої ст. 270 ГПК України та частини першої ст. 269 ГПК України апеляційний розгляд здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі «Апеляційне провадження». При цьому, до апеляційного розгляду застосовуються положення загального позовного провадження з питань, не врегульованих у Главах «Апеляційне провадження» і «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження».

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню чи зміні, з таких підстав.

Згідно з матеріалами справи, 15.08.2019 ТДВ "Експрес Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) уклали договір страхування № 202.19.2480228 (далі - Договір страхування).

Згідно з Договором страхування ТДВ "Експрес Страхування" зобов`язане сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування у разі настання страхового випадку застрахованого автотранспортного засобу «Mersedes-Benz C 220», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 в розмірі 1 100 000 грн.

16.04.2021 за адресою: м. Київ, вул. Максимовича, 3-Д, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Mersedes-Benz 809». Останній пошкодив автомобіль «Mersedes-Benz C 220».

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №752/10955/21 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено штраф у сумі 850 грн.

Суд установив, що 20.04.2021 ОСОБА_1 звернулася до ТДВ "Експрес Страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування.

За зверненням ОСОБА_1 щодо ремонту автомобіля ТОВ «Автоцентр на Кільцевій» виставлено рахунок-фактуру № Z210002170 на суму 118 610,46 грн.

07.05.2021 ТДВ "Експрес Страхування" складено страховий акт №3.21.1520-1 щодо виплати страхового відшкодування у сумі 118 610,46 грн.

11.05.2021 складено протокол огляду транспортного засобу з описом відповідних пошкоджень автомобіля «Mersedes-Benz C 220».

Відповідно до платіжного доручення від 11.05.2021 №ЦО02787 ТДВ "Експрес Страхування", за погодження з вигодонабувачем за Договором страхування Філією - Головне управління по м. Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», було перераховано ТОВ «Автоцентр на Кільцевій» 118 610,446 грн.

Згідно з актом виконаних робіт від 28.05.2021 №АК21003699 вартість ремонту автомобіля «Mersedes-Benz C 220» становила 118 610,46 грн.

Суд установив, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mersedes-Benz 809» на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" (поліс № ЕР/200612491). Згідно з вказаним полісом ліміт відповідальності становить 130 000 грн, франшиза - 1 000 грн.

28.05.2021 ТДВ "Експрес Страхування" направило ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" заяву № 3.21.1520 (вих. від 25.05.2021 №3696/07-3.21.1520) про виплату страхового відшкодування.

Натомість з метою визначення заявленого страхового відшкодування, зокрема з урахуванням величини фізичного зносу автомобіля «Mersedes-Benz C 220», ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" звернулося до оцінювача ОСОБА_3 .

Згідно з висновком оцінювача від 29.06.2021 № 64-R/90/0, що здійснений з використанням програмного комплексу «AudaHistory» на базі програмного комплексу для визначення вартості матеріального збитку «Audatex», пошкоджений автомобіль «Mersedes-Benz C 220» до дати ДТП вже мав пошкодження та ремонтувався.

Зважаючи на те, що пошкоджений транспортний засіб 2019 року випуску, беручи до уваги норму підпункту «б» пункту 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), висновком від 29.06.2021 № 64-R/90/0 підтверджено, що величина коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Mersedes-Benz C 220» становить 31%.

З урахуванням вказаних обставин, на підставі висновку від 29.06.2021 № 64-R/90/0 ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" проведено розрахунок страхового відшкодування в розмірі 88 004,93 грн, складено страховий акт від 14.07.2021 №ЦВ/21/2262.

Згідно з платіжним дорученням від 14.07.2021 №18494 ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" сплатила ТДВ "Експрес Страхування" 88 004,93 грн.

Натомість, вважаючи обґрунтованою суму до сплати за пошкоджений автомобіль «Mersedes-Benz C 220» саме 118 610,46 грн, позивач звернувся за стягненням різниці в сумі 29 605,53 грн (за вирахуванням франшизи 1 000 грн) до суду.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд установив, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору страхування.

Відповідно до частини першої ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої пп. «а» п. 41.1 ст. 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п. 3 частини першої ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такими законами, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що до страховика за договором майнового страхування (позивача у справі) після виплати страхового відшкодування потерпілій особі у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга ст. 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 9 частина перша ст. 7).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно із ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика (винуватої особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Суд установив, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Mersedes-Benz C 220» датою випуску автомобіля є 2019 рік.

Відповідно до п. 34.4 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до пункту 7.38 Методики, значення ЕЗ (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Винятком стосовно використання зазначених вимог, зокрема, є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 (пункт 7.39 Методики).

Відповідно до висновку від 29.06.2021 № 64-R/90/0 при здійсненні оцінки встановлено, що згідно з інформацією з програмного комплексу «AudaHistory», 18.02.2020 і 20.10.2020 здійснювалися розрахунки відновлювального ремонту транспортного засобу «Mersedes-Benz C 220», номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , а тому вказаний автомобіль мав пошкодження та підлягав відновлювальному ремонту. У висновку також вказано, що згідно з нормами Методики коефіцієнт фізичного зносу на деталі, що підлягають заміні, становить 31%.

За наведених підстав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Mersedes-Benz C 220» з урахуванням коефіцієнта зносу складових, що підлягають заміні, становить 88 004,93 грн.

Сплата страхового відшкодування в розмірі 88 004,93 грн згідно з платіжним дорученням від 14.07.2021 №18494 ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" сплатила ТДВ "Експрес Страхування".

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив ТДВ "Експрес Страхування" у позові.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції застосував оціночні категорії, які не підтверджені документально належними, допустимими та достовірними доказами, що автомобіль "Mersedes-Benz C 220", номер шасі (кузова, рами № НОМЕР_1 раніше мав пошкодження та підлягав відновлювальному ремонту; наявність відомостей в системі «Audatex» не може бути доказом того факту, що був раніше проведений ремонт автомобіля, то колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Беручи до уваги відсутність обставин, у тому числі зазначених в апеляційній скарзі, на підтвердження неправомірності висновку від 29.06.2021 № 64-R/90/0, колегія суддів вважає такий висновок належним, допустимим та достовірним доказом, а тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Порушень судом першої інстанції норм процесуального права в розумінні частини третьої ст. 277 ГПК України, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а також неправильного застосування норм матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Крім того, аналізуючи повноту дослідження судом першої інстанції обставин справи та обґрунтування оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримано обов`язок щодо надання оцінки аргументам учасників справи, що відносяться до предмету спору, та не вбачає порушення останнім норм процесуального права, в частині надання оцінки доводам позивача. До того ж, у оскаржуваному судовому рішенні належним чином зазначені підстави, на яких останнє ґрунтується, що відповідає усталеній практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на правильне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 269, 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають приписам законодавства та фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 у справі № 910/17342/21 без змін.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 у справі № 910/17342/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 у справі № 910/17342/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи № 910/17342/21 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді А.І. Тищенко

В.В. Куксов