ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 року м. Дніпро Справа № 904/6410/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Березкіної О.В., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Грачов А.С.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 р.

( суддя Загинайко Т.В., м. Дніпро ),

прийняту за результатами розгляду клопотання

Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз",

про скасування заходів забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства

"Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"

( м. Покров Дніпропетровської області )

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи

"Дніпропетровськгаз"

( м. Дніпро )

про зобов`язання надавати послуги з розподілу природного газу відповідно до умов Договору від 01.01.2016 р. № 0942005APSBP016 розподілу природного газу та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 р. № 425

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст вимог.

Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, про зобов`язання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" надавати послуги з розподілу природного газу відповідно до умов Договору від 01.01.2016 р. № 0942005APSBP016 розподілу природного газу та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 р. № 425.

Разом із позовом Позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити Акціонерному товариству "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення ( обмеження ) розподілу природного газу ( газопостачання ) та/або припиняти ( обмежувати ) розподіл природного газу ( газопостачання ) Акціонерному товариству "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р., залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.01.2021 р. та постановою Верховного Суду від 23.06.2021 р., заяву Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" про забезпечення позову задоволено.

Суд заборонив Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу ( газопостачання ) Акціонерному товариству "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

Рішення судів обґрунтовані тим, що заявником доведено, що існує реальна загроза ефективного захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника у разі задоволення заявленого позову. При цьому суди врахували доводи та застереження Позивача щодо негативних наслідків, які можуть бути спричинені навколишньому природному середовищу, екології, громадянам України.

Відповідач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. по справі № 904/6410/20.

Заява обґрунтована тим, що господарський суд вжив заходи забезпечення позову: які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог; за відсутності фактичних обставин, з якими суд пов`язує застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії; які є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 р. відмовлено у задоволенні клопотання ( вх. № 58990/20 від 10.12.2020 р. ) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від від 30.11.2020р..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" вернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржник вважає зазначену ухвалу незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, позовній заяві та матеріалах справи, а тому такою, що підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

В обгрунтування своїх доводів та заперечень, Скаржник посилається на те, що судом не були досліджені підстави для скасування заходів забезпечення позову, які суд вжив таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

При цьому Скаржник зазначає, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу, його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) АТ «Покровський ГЗК» на підставі вказаних в оскаржуваній ухвалі доводів, фактично є вирішенням спору по суті на стадії забезпечення позову. Таким чином, суд першої інстанції на етапі вжиття заходів забезпечення позову фактично вирішив спір по суті.

Водночас, на думку Скаржника, не зрозуміло яким чином могли змінитися чи відпасти обставини у спірних правовідносинах з моменту вжиття заходів забезпечення позову до моменту подання заяви про їх скасування, якщо такі обставини взагалі були відсутні.

Скаржник наголошує на тому, що представником AT «Дніпропетровськгаз» було повідомлено суд, про існування постанови НКРБКП від 30.12.2020 р. № 2768 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Дніпропетровськгаз» як на підставу для скасування заходів забезпечення позову. Проте, судом не було прийнято до уваги наявність такої підстави.

Скаржник вважає, що неможливо встановити, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову, які просить вжити Позивач, не пов`язані із предметом спору. Крім того, як вбачається з позовних вимог та наданих доказів, Позивачем жодним чином не доведено, що його права оспорюються або порушуються. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що AT «Дніпропетровськгаз» відмовляється надавати Позивачеві послуги розподілу природного газу у інакший спосіб, аніж передбачений Кодексом ГРМ та відповідно до умов Типового договору. Судом першої інстанції порушено ч. 4 ст. 145 ГПК України: не встановлено обставин, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Таким чином, скасування заходів забезпечення позову ніяким чином не вплинуло б на виконання рішення суду по суті на майбутнє.

Скаржник зазначає, що заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими Позивачем вимогами.

Крім того, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не були дослідженні докази щодо обставин на які Позивач посилається як на необхідність у забезпеченні позову. Таким чином, за відсутності в матеріалах справи доказів, що газопостачання призведе до істотного ускладнення в частині виробничого процесу підприємства, що тягне за собою зупинення АТ "ПОКРОВСЬКИИ ГЗК", унеможливить роботу інших підприємств, порушить права працівників на лікування в санаторії-профілакторії, призведе до забруднення навколишнього середовища, суд був позбавлений можливості встановити чи достатньо обґрунтованими є зазначені вище припущення Позивача для того, щоб зробити висновок про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Відтак, на думку Скаржника, судом було порушено ст. 72., ч.ч. 4, 11 ст. 137, 145 ГПК України, не застосовано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2018 р. у справі № 913/257/18.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому, Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що фактично всі доводи апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області зводяться до заперечення підстав для винесення іншої ухвали суду про забезпечення позову. Однак, як встановлено судом першої інстанції, Відповідачем до своєї заяви про скасування забезпечення позову не було надано жодних належних обґрунтувань та доказів на підтвердження виникнення нових обставин, які б могли бути підставою для скасування (зміни) заходів забезпечення позову, тобто фактично це клопотання Відповідача не було належно вмотивованим. При цьому, в самій апеляційній скарзі AT «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» фактично визнає, що жодні обставини з часу забезпечення позову ухвалою від 30.11.2021 р. не змінилися та не відпали. Що стосується самої ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. про забезпечення позову, то ця ухвала переглядалася судами апеляційної та касаційної інстанції та за результатами цього перегляду вона була залишена без змін. З огляду на що, посилання Апелянта на будь-які порушення вимог процесуального законодавства судом першої інстанції при винесенні ухвали від 30.11.2020 р. про забезпечення позову є безпідставними.

Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що фактично спір між Позивачем і Відповідачем виник щодо вартості послуги з розподілу природного газу у 2020 році та наявності заборгованості або переплати за надані послуги, а сам факт отримання таких послуг не є предметом спору між сторонами у справі № 904/6410/20, у зв`язку з чим обраний Позивачем захід забезпечення позову відповідає п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України та не є тотожним задоволенню позовних вимогу справі № 904/6410/20.

Позивач вважає безпідставним посилання Апелянта на існування постанови НКРЕКП від 30.12.2020 р. № 2768, оскільки спір виник і існує щодо ціни (вартості) наданих послуг у 2020 році, натомість постанова вказана НКРЕКП встановлює тариф на послуги AT «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» вже на 2021 рік, що виходить за межі предмету спору у цій справі.

Товариство також вказує на відсутність жодних обставин для скасування заходів забезпечення позову, враховуючи фактичні обставини справи, наявність спору між сторонами та фактичною поведінкою сторін ( намагання припинити постачання природного газу та підтвердження цього прагнення Відповідачем і у цій апеляційній скарзі ).

Крім того, Товариство зазначає про те, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали та ухвали про забезпечення позову враховане співвідношення негативних наслідків від вжиття цих заходів з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Подобєд І.М..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 13.01.2022 р..

12.01.2022 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої, у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Кощеєва І.М. на лікарняному, розгляд справи № 904/3268/21 в судовому засіданні не відбувся.

У зв`язку з виходом на роботу судді-доповідача Кощеєва І.М., ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 10.02.2022 р..

Розпорядженням керівника апарату суду від 09.02.2022 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Орєшкіної Е.В., Чус О.В..

10.02.2022 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Орєшкіної Е.В. - члена колегії суддів, розгляд справи № 904/6410/20 в судовому засіданні не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2022 р., у зв`язку з виходом на роботу судді Орєшкіної Е.В. - члена колегії суддів, колегією суддів у складі: судді-доповідача Кощеєва І. М., суддів: Орєшкіної Е.В., Чус О.В., апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 р. у справі № 904/6410/20 прийнято до свого провадження, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 03.03.2022р. о 15:30 год..

03.03.2022 р. розгляд справи № 904/6410/20 в судовому засіданні не відбувся.

Розпорядженням керівника апарату суду від 09.02.2022 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/6410/20, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Орєшкіної Е.В., Березкіної О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.04.2022 р., колегією суддів у складі: судді-доповідача Кощеєва І. М., суддів: Орєшкіної Е.В., Березкіної О.В., апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 р. у справі № 904/6410/20 прийнято до свого провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 28.04.2022 р..

Сторони не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Від Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, з посиланням на наявність активних бойових дій на території України, фактів обстрілів ворожими силами об`єктів інфраструктури Дніпропетровщини та щоденних випадків загрози ракетно-бомбових ударів по іншим об`єктам Дніпропетровській області, з огляду на що наявною тимчасовою неможливістю відрядження працівників AT "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" у інші населені пункти, а також приймаючи до уваги той факт, що ця справа не є невідкладною та не має істотного чи вагомого публічно-правового інтересу.

Від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" також надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з веденням з 24.02.2022 р. в Україні воєнного стану, та не можливістю AT «Дніпропетровськгаз» забезпечити явку представника в судове засідання.

Розглянувши зазначені клопотання сторін, колегія суддів відмовляє в їх задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

При цьому обов"язок щодо подання відповідних доказів, підтверджуючих неможливість явки представника в судове засідання, покладається на сторону, яка заявляє клопотання, на загальних підставах.

Згідно наявних у справі доказів сторони повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

При цьому у поданих клопотаннях не зазначається жодної конкретної підстави за якої провадження у справі слід відкласти, не наведено обставин, які б перешкоджали представникам взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Посилання сторін на введення Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022 р. Законом № 2102-ІХ, воєнного стану у країні на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 р. № 133/2022, затвердженим Верховною Радою України 15.03.2022 р. Законом № 2119-ІХ, з 26.03.2022 р. ще на 30 діб, та, в подальшому, Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 р. строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 р. строком на 30 діб, що затверджено Верховною Радою Законом № 2212-ІХ, відхиляються колегією суддів, оскільки відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, заявлені сторонами клопотання є безпідставними, не підтвердженим жодним належним і допустимим доказом.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 28.04.2022 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про зобов`язання надавати послуги з розподілу природного газу відповідно до умов договору від 01.01.2016 р. № 0942005APSBP016 розподілу природного газу та згідно з тарифом, встановленим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 р. № 425.

Разом із позовом Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" подало заяву про забезпечення позову, в якій просило суд заборонити Акціонерному товариству "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" є містоутворюючим підприємством міста Покров та Нікопольського району Дніпропетровської області і здійснює видобування корисних копалин загальнодержавного значення марганцевої руди відкритим способом. Припинення (обмеження) газопостачання призведе до істотного ускладнення в частині виробничого процесу підприємства, що тягне за собою зупинення гірничо-збагачувального комбінату, зокрема: 1. Є ризик зупинення виробництва залізорудного агломерату на Богданівській збагачувальній агломераційній фабриці (БЗАФ), де в технологічному процесі виготовлення продукції з сировини (марганцева руда, кокс, вапняк) використовується у вигляді розпалювання шихти природний газ, який істотно знижує викиди шкідливих речовин в атмосферу. Припинення подачі природного газу призведе до тривалої зупинки фабрики, зриву контрактів на поставку продукції для металургійних підприємств, і як наслідок зупинки металургійних печей. 2. З метою зменшення викидів в атмосферне повітря природний газ використовується в пилогазоочистці БЗАФ, для зменшення утворення пилу. Відсутність газу може привести і до порушення санітарно-гігієнічних вимог на фабриці, адже внаслідок відключення газу не працюватимуть душові для працівників фабрики, пральня, для спецодягу, що призведе до порушення правил охорони праці в цеху. 3. Зупинення поставки газу призведе до припинення опалення, як наслідок до зупинки роботи всіх цехів комбінату, адже без обігріву, проведення санітарно-гігієнічних заходів для працівників (прання спецодягу, миття працівників після змін тощо) унеможливить їх роботу. 4. Від роботи АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", як постачальника сировини для феросплавів, залежить робота споживачів, великих підприємств платників податків регіону Нікопольського та Запорізького феросплавних заводів, на які постачається вироблена цехами комбінату продукція. 5. Може зупинити роботу і соціальний об`єкт санаторій-профілакторій, який здійснює оздоровлення як працівників, так і пенсіонерів АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", працівників інших підприємств регіону. Санаторій-профілакторій проводить медичні процедури, оздоровчі заходи. Приміщення санаторію-профілакторію, де мешкають і проходять лікувально-оздоровчі процедури відвідувачі, опалюється котельнею шляхом спалення природного газу.

Крім того, колективним договором від 28.02.2007 р., укладеним між Правлінням АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" та трудовим колективом встановлені зобов`язання гірничо-збагачувального комбінату щодо соціального розвитку колективу та передбачені зобов`язання Правління з утримання Санаторію-профілакторію, а також зобов`язання виділяти кошти на поліпшення лікування та харчування ( п. 6.6. Колективного договору ). В результаті припинення постачання природного газу внаслідок дій Відповідача відбудеться зупинення виробництва, припинення опалення, що може призвести до зупинки всього підприємства, що призведе до завдання матеріальної шкоди й до спричинення негативних наслідків не тільки для самого підприємства, а й для місцевої громади Нікопольського району та м. Покров та для всієї Держави, оскільки роботу втратить близько 5-ти тисяч жителів Дніпропетровської області, бюджети всіх рівнів недоотримають податкові платежі, а металургійні підприємства будуть позбавлені сировини, яку видобуває та поставляє АТ "Покровський ГЗК", що може призвести до колапсу всієї металургійної галузі України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р., залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.01.2021 р. та постановою Верховного Суду від 23.06.2021 р., заяву Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" про забезпечення позову задоволено.

Суд заборонив Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

Судові рішення обґрунтовані тим, що заявником доведено, що існує реальна загроза ефективного захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника у разі задоволення заявленого позову. При цьому суди попередніх інстанцій врахували доводи та застереження позивача щодо негативних наслідків, які можуть бути спричинені навколишньому природному середовищу, екології, громадянам України.

Відповідач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. по справі № 904/6410/20, посилаючись на те, що господарський суд вжив заходи забезпечення позову: які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог; за відсутності фактичних обставин, з якими суд пов`язує застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії; які є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 р. відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від від 30.11.2020 р..

Ухвала суду мотивована тим, що задовольняючи заяву Позивача про вжиття заходів забезпечення позову, господарським судом було здійснено оцінку адекватності обраного заявником способу забезпечення позову, прийнято до уваги, що обраний вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав Відповідача. Тобто, вказані дії є процесуальним рішенням судді. Із заяви Відповідача про скасування заходів забезпечення позову вбачається, що наведені в цій заяві доводи фактично зводяться до незгоди Відповідача із процесуальним рішенням судді щодо вжиття заходів забезпечення позову. Разом з тим, незгода Відповідача з таким рішенням може бути підставою для його оскарження разом із прийнятим рішенням по цій справі, однак вказана незгода не є підставою для скасування заходів забезпечення позову. Крім того, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. про забезпечення позову залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.01.2021 р. у справі № 904/6410/20.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване судове рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви про скасування забезпечення позову.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін виходячи з наступного.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р..

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості ( аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 р. у справі № 910/19506/20 ).

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, якщо Позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду ( аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18 ).

Згідно з частиною 11 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З урахуванням того, що предметом спору є немайнові вимоги зобов`язання Відповідача надавати Позивачу послуги з розподілу природного газу відповідно до умов договору розподілу природного газу від 01.01.2016 р. № 0942005APSBP016 та відповідно до тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 425 від 24.03.2016 р., згідно з висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18, які повинні судом враховуватись в силу частини 4 статті 236 ГПК України, суди попередніх інстанцій обґрунтовано досліджували в цьому випадку питання чи не призведе невжиття заявлених Позивачем заходів до істотного ускладнення, чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та чи зможе Позивач захистити свої права в межах цього одного судового провадження без нових звернень до суду. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази відповідно до вимог статті 86 ГПК України (в тому числі, надавши оцінку повідомленню від 25.11.2020 р., в якому Відповідач запропонував Позивачу самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати газоспоживне обладнання до опломбування та попереджав, що у разі невиконання цієї вимоги, транспортування газу установам позивача буде припинено у примусовому порядку), встановивши, що існує реальна загроза відключення Позивача від газопостачання, наслідком чого може бути припинення газопостачання, яке призведе до фактичного зупинення виробництв Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", що у свою чергу може спричинити негативні наслідки як для Позивача, так і для третіх осіб, а також для довкілля; у разі невжиття заходів забезпечення позову (за умови виконання відповідачем надісланого на адресу позивача повідомлення про припинення газопостачання) це може як призвести до неможливості виконання рішення суду (зокрема за період, коли послуги Відповідачем не будуть надаватися) так і суттєво ускладнити ефективний захист прав Позивача, зважаючи на те, що припинення газопостачання буде фактично свідчити про призупинення виконання відповідачем договору, який укладено між сторонами, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правомірно задовольнив заяву Позивача та заборонив Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат". При цьому суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що застосування заходів забезпечення позову не призведе до негативних наслідків для відповідача. Адже вжиття заходів забезпечення не завдає шкоди майновому стану Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" і не створює ризиків завдання збитків відповідачеві. Крім того, заявлений захід забезпечення позову, виходячи зі змісту заявлених вимог не є тотожним самим заявленим позовним вимогам.

Вищенаведе зазначене в постанові Верховного Суду від 23.06.2021 р. у справі № 904/6410/20. Колегія суддів Верховного Суду також врахувала, що обраний захід забезпечення позову має тимчасовий характер.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність чи недостатність доказів необхідності вжиття запропонованих Позивачем заходів забезпечення, то як зазначила колегія суддів Верховного Суду у постанові по цій справі - процесуальним законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати подані заінтересованою особою докази на предмет вірогідності, належності, допустимості та достовірності (статті 86, 236 Господарського процесуального кодексу України). Посилання Відповідача на порушення судами пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, пункту 5 глави 1 розділу І, пункту 2 глави 7 розділу ІХ Кодексу ГРС колегією суддів відхиляються, з огляду на те, що судами вказані норми матеріального права не застосовувались і спір по суті справи не вирішувався, а судами надавалась оцінка можливості забезпечення позову з огляду на вимоги статей 136, 137 ГПК України, виходячи з предмета та підстав позову.

Відповідно до ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову, розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Нормами чинного законодавства не визначено підстав та меж розгляду клопотання учасника справи про скасування заходів забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову, як правило, вживаються за вмотивованим клопотанням позивача для забезпечення ефективного захисту порушених прав.

Водночас, забезпечити баланс між правами та інтересами сторін покликаний інститут скасування заходів забезпечення позову. Саме розглядаючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, відбувається реалізація принципу змагальності учасників процесу.

Клопотання заявника та апеляційна скарга Відповідача по суті зводяться до незгоди з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р., якою вжито заходи забезпечення позову.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі аргументи не можуть бути підставою для скасування чи зміни ухвали суду про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, а повинні б були бути предметом апеляційного розгляду щодо обґрунтованості вжитих заходів забезпечення позову.

Водночас, як зазначалося раніше ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. про забезпечення позову, була залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.01.2021 р. та постановою Верховного Суду від 23.06.2021 р..

Колегія суддів зазначає, що при дослідженні вказаного клопотання про скасування заходів забезпечення позову, заявник не вказав, які обставини змінилися в період з 30.11.2020 р. ( дата прийняття ухвали про забезпечення позову ) по 10.12.2020 р. ( дата подання клопотання про скасування заходів).

Щодо посилань Скаржника на правову позицію Верховного Суду у постанові від 08.10.2018 р. у справі № 913/257/18., то така стосується інших встановлених у справах обставин, тому така правова позиція не є релевантною для даного спору.

Отже апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог Позивача, а господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладених обставин, правомірними є висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р., оскільки ймовірність порушення прав Позивача у разі задоволення позову існує і далі, потреба у забезпеченні позову не відпала, а заявником не наведено жодних аргументів про зміну обставин, які спричинили вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, Відповідач не спростував висновки суду першої інстанцій щодо правових підстав для відмови в скасуванні заходів забезпечення позову та не довів неправильне застосування судом норм матеріального та/або процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

А отже, ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, позиція суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 р. ). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правомірного висновку місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення заяви Відповідача про скасування забезпечення позову.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 р. у справі № 904/6410/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.05.2022 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Березкіна

Суддя Е.В. Орєшкіна