ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

26.04.2022 м.Дніпро Справа № 803/158/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач у справі)

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Дніпровський банківський союз" у складі третейського судді Борисевича М.О. від 30.06.2020 року у справі №103/2020

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк"

до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Жучковського Мартина

відповідача-2 ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в розмірі 137 682, 10 грн.

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк (АТ КБ) ПриватБанк звернувся до Дніпровського апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 30.06.2020 року у справі № 103/2020 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до Фізичної особи-підприємця Жучковського Мартина і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.07.2021 року відмовлено у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 30.06.2020 року у справі № 103/2020 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до Фізичної особи-підприємця Жучковського Мартина і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні заяви АТ КБ ПриватБанк про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд виходив із того, що справа, у якій третейським судом ухвалено рішення, не підвідомча йому відповідно до закону.

Постановою Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 16.12.2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23.07.2021 року скасовано.

Провадження в справі за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 30.06.2020 року у справі № 103/2020 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до Фізичної особи-підприємця Жучковського Мартина і Сафонової Катерини Мечіславівни про стягнення заборгованості закрито.

Повідомлено Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про віднесення розгляду справи за його заявою до юрисдикції господарських судів.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.02.2022 року заяву представника позивача (адвоката Колодочки П.О.) про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено.

Справу передано до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

12.04.2022 року з Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду надійшла справа №803/158/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до Фізичної особи-підприємця Жучковського Мартина і Сафонової Катерини Мечіславівни про стягнення заборгованості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2022 року у справі №803/158/20 визначено головуючого суддю (доповідача) Березкіну О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2022 року у справі №803/158/20 розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 26.04.2022 о 09:30 год.

26.04.2022 року в судове засіданні учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідачі не скористались своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзив на заяву.

Враховуючи обмежений строк розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а також той факт, що ухвалою Центрального апеляційного господарського суду участь сторін у судовому засіданні не визнавалася обов`язковою, суд розглядає дану справу без участі сторін, які не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2020 року постійно діючим Третейським судом при Асоціації Дніпровський Банківський Союз було ухвалено рішення у справі №103/2020 за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Жучковського Мартина відповідача-2 ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 137 682, 10 грн., яким стягнуто солідарно з Фізичної особи-підприємця Жучковського Мартина та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" заборгованість за договором №Б/Н від 05.10.2011 року в розмірі 137 682, 10 грн.(124833,48 грн. заборгованість за кредитом, 2823,81грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов"яза`ь за договором, 8152,30грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 1872,51грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом).

Стягнуто солідарно Фізичної особи-підприємця Жучковського Мартина та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" третейський збір за подання позовної заяви в розмірі 4 000 грн. (том 1, а.с.3-5).

Звертаючись до суду із заявою про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 30.06.2020 року у справі № 103/2020, заявник - АТ КБ ПриватБанк посилався на ухвалення третейським судом рішення про стягнення на користь позивача з Фізичної особи-підприємця Жучковського Мартина і ОСОБА_1 солідарно заборгованість за договором б/н від 05.10.2014 року в розмірі 137 682, 10 грн, з яких 124 833, 48 грн - заборгованість за кредитом, 8 152, 30 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 872, 51 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом та 2 823, 81 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором.

Відповідно до частини другої статті 352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з частиною третьою статті 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

У відповідності до частини четвертої статті 354 Господарського процесуального кодексу України, якщо до господарського суду надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а в його провадженні чи в провадженні іншого суду є заява про оскарження і скасування цього рішення третейського суду, господарський суд на підставі статті 227 цього Кодексу зупиняє провадження по заяві про видачу наказу до набрання законної сили ухвалою суду, якою задоволено або відмовлено в задоволенні заяви про скасування оскарженого рішення третейського суду.

Згідно з частиною першою статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущений встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Подібним чином врегулювано вищезазначене питання у частині шостій статті 56 Закону України "Про третейські суди".

Отже, у відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених у статті 56 Закону України "Про третейські суди" та у статті 355 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №910/8665/17, від 04.06.2019 у справі №873/8/19, від 27.06.2019 у справі №873/19/19, від 11.07.2019 у справі №910/8692/17, від 13.11.2019 у справі №873/51/19, від 24.12.2019 у справі №870/45/19.

З`ясовуючи питання щодо відсутності або наявності підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених у статті 56 Закону України "Про третейські суди" та у статті 355 Господарського процесуального кодексу України, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05.10.2011 року фізичною особою-підприємцем Жучковським Мартином було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої останній приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 05.10.2011 року та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору (а.с. 18).

Пунктом 1.1.7.30 "Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що сторони домовились, що усі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного Договору та інших договорів між банком та клієнтом або у зв`язку з ними, у тому числі такі, що стосуються їх виконання, порушення, припинення або визнання недійсними, підлягають вирішенню в одному з зазначених судів (за вибором сторони, яка ініціює звернення до суду), серед переліку яких зазначено постійно діючий Третейський суд при Асоціації Дніпровський Банківський Союз ( а.с.23, т.1).

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів позичальник та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів містили умови, зокрема й щодо третейського застереження.

Роздруківка із сайту заявника належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано заявником при розгляді вказаної справи.

Слід зазначити, що заява про відкриття поточного рахунку, згідно якої фізична особа-підприємець Жучковський Мартин приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, не містить умов погодження між АТ КБ Приватбанк та ФОП Жучковським Мартином третейської угоди.

Наданий банком суду витяг з Умов та правил надання банківських послуг не підписаний ні позичальником, ні поручителем.

У даному випадку також неможливо застосувати до спірних правовідносин правила частини першої статті 634 Цивільного кодексу України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово ним змінювалися, тобто, позивач міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у будь-якій редакції, яка найбільш сприятлива для задоволення позову.

У такий спосіб та за відсутності підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг (наявність), останні не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до правовідносин між сторонами, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який міститься у матеріалах даної справи, у тому числі в частині погодження третейського застереження, не містять підпису позичальника, тому його не можна розцінювати як частину договору про відкриття поточного рахунку, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви, а відтак відсутні підстави стверджувати, що сторони погодили у письмовому вигляді третейське застереження в порядку передбаченому Законом України "Про третейські суди", що, за змістом частини першої статті 5 цього Закону, є обов`язковою умовою для передачі на розгляд третейського суду спору, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та постановах Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №591/4633/16-ц та від 18.12.2019 у справі №205/2825/18.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді третейську угоду (третейське застереження).

Щодо вимог до поручителя, суд зазначає наступне.

16.02.2015 року між Публічним акціонерним товариством Коомерційний Банк Приватбанк та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № POR716, предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з Кредитного договору (п.1.1. Договору) (т.1 а.с. 35- 36).

Проте, зі змісту договору поруки також не вбачається, що поручитель надав згоду на вирішення спору у третейському суді, або що він погоджував третейське застереження по справі.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що третейська угода, на яку посилається заявник за формою не відповідає вимогам, зазначених у статті 12 Закону України Про третейські суди, не підписана представником позичальника Жучковським Мартином та не підписана поручителем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі АТ КБ Приватбанк виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 30.06.2020 року у справі №103/2020 у відповідності до п.2 ч.1 ст. 355 ГПК України - справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2021року у справі №803/159/20.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 356 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Дніпровський банківський союз" у складі третейського судді Борисевича М.О. від 30.06.2020 року у справі №103/2020 за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Жучковського Мартина відповідача-2 ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 137 682, 10 грн. відмовити.

Ухвала апеляційного господарського суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали, та якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 27.04.2022 року.

Суддя О.В.Березкіна