РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2022Справа № 910/13505/21

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон трейд";

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція";

про стягнення 1 648 221, 47 грн.

За зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон трейд";

про стягнення 68 658, 18 грн.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники за первісним позовом:

Від позивача: не з`явилися;

Від відповідача: не з`явилися.

Представники за зустрічним позовом:

Від позивача: не з`явилися;

Від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Легіон трейд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення 1 648 221,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати вартості поставленого товару на підставі договору №17260/53-124-01-21-13705 від 11.02.2021, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 1 646 078,32 грн. та 3% річних у розмірі 2 143,15 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 року відкрито провадження у справі № 910/13505/21 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 05.10.2021 року.

До господарського суду від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон трейд", в якому просить стягнути 68 658, 18 грн штрафних санкцій за порушення строків поставки товару з яких 54 875,12 грн пені та 13 783,06 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 постановлено прийняти зустрічну позовну заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" до розгляду та об`єднати в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/13505/21 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/13505/21 до судового розгляду по суті на 25.01.2022.

У судовому засіданні 25.01.2025 оголошено перерву в слуханні справи по суті до 22.02.2022.

Сторони своїх повноважних представників у судове засідання 22.02.2022 не направили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Крім того судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Легіон Трейд», в особі директора Кочерги Юрія Леонідовича (постачальник) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція») був укладений договір поставки № 17260/53-124-01-21-13705 (далі - Договір).

Відповідно до умов п.1.1. вищезазначеного договору Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю Товар, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний Товар згідно з найменуванням, виробником, в асортименті, кількості, ціною та по коду УКТ ЗЕД Товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток 1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

Згідно п.4.1 ціна Товару по договору становить 1 499 401,86 грн. (один мільйон чотириста дев`яносто дев`ять тисяч чотириста одна грн. 86 коп.) крім того ПДВ 20%: 299 880,37 грн. (двісті дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят грн. 37 коп.). Всього ціна по договору: 1 799 282,23 грн. (один мільйон сімсот дев`яносто дев`ять тисяч двісті вісімдесят дві грн. 23 коп.)

Також, у специфікації №1 (Додаток №1) до договору поставки 17260/53-124-01-21- 13705 від 11 лютого 2021 року Постачальником та Покупцем визначено найменування товару, тип та марку, також технічні умови та характеристики, кількість, ціну за одиницю товару та код Товару згідно з УКТ ЗЕД.

У п. 3.6 Договору зазначено, що при поставці Товару допускається відхилення фактичних показників щодо загальних об`ємів від зазначених в Специфікації в меншу сторону, пов`язане з особливостями пакування такого товару безпосередньо виробником, а також особливостями їх транспортування. При цьому, максимальний розмір відхилення не може перевищувати 3% від встановленого Специфікацією № 1 показника по кожній із позицій та обов`язково має бути попередньо узгоджений лист безпосередньо з покупцем за умови, що суму договору не буде перевищено.

Відповідно п. 5.1 Договору оплату за поставлений Товар Покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних дів з дати поставки Товару на склад Вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого Товару вимогам договору, щодо його кількості та якості.

Згідно п.6.4 Договору датою поставки Товару вважається дата підписання Вантажоотримувачем видаткової накладної.

На виконання умов договору поставки № 17260/53-124-01-21-13705 від 11.02.2021 Постачальником було поставлено Покупцю товар на загальну суму 1 686 078,32 грн., в тому числі:

- згідно видаткової накладної №283 від 08 червня 2020 року на 1 602 381,44 грн. (дата підписання одержувачем - 09 червня 2021 року).

- згідно видаткової накладної №329 від 10 червня 2021 року на 83 696,88 грн. (дата підписання одержувачем - 15 червня 2021 року).

При цьому, Постачальником на ім`я Покупця виставлено та направлено Рахунок на оплату № 512 від 11 лютого 2021 року.

Покупцем було здійснено часткову оплату за товар, поставлений згідно видаткової накладної №329 від 10.06.2021, на загальну суму 40 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5418 від 20.07.2021.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач за первісним позовом зазначає, що відповідач не здійснив оплату вартості поставленого йому товару в повному обсязі, а відтак відповідач має заборгованість за договором, яка станом на 11.08.2021 р. становить 1 646 078,32 грн.

Внаслідок укладення договору поставки між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки позивач за первісним позовом здійснив поставку товару, а відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними на загальну суму в розмірі 1 686 078,32 грн., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд зазначає, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов`язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

При цьому, підписання покупцем видаткових накладних, які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і фіксують факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року по справі №914/2236/18.

Позивачем за первісним позовом, після відкриття провадження у даній справі, було долучено до матеріалів справи копії платіжних доручень на підтвердження оплати заборгованості в розмірі 1 649 078,32 грн. за договором поставки № 17260/53-124-01-21-13705 від 11.02.2021, а саме: від 03.09.2021 на суму 43 696,88 грн.; від 15.09.2021 на суму 84 000,00 грн.; від 20.09.2021 на суму 240 000,00 грн.; від 23.09.2021 на суму 120 000,00 грн.; від 24.09.2021 на суму 120 000,00 грн.; від 28.09.2021 на суму 759 000,00 грн.; від 01.10.2021 на суму 279 381,44 грн.

У своїй заяві від 15.11.2021 представник позивача за первісним позовом визнав, що з урахуванням вищевказаних плати, основна заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки № 17260/53-124-01-21-13705 від 11.02.2021 відсутня.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, судом прийнято рішення про закриття провадження за первісним позовом в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 1 646 078,32 грн.

У зв`язку з закриттям провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 1 646 078,32 грн., підлягає поверненню з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон трейд" 22 453,32 грн. надмірно сплаченого судового збору.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2 143,15 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню повністю відповідно за визначений позивачем період.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- позивачем здійснено звернення до суду із заявою про компенсацію здійснених ним витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів;

- докази понесення витрат пов`язаних із розглядом справи, а саме понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені: договором про надання правової допомоги від 01.02.2021 № 10-2021 та додатковими угодами до нього; актом приймання-передачі наданих послуг від 10.08.2021 на суму 3 000,00 грн., актом приймання-передачі наданих послуг від 11.11.2021 на суму 3 000,00 грн., платіжним дорученням № 1047 від 12.08.2021 на суму 3000,00 грн., платіжним дорученням № 1458 від 11.11.2021 на суму 3000,00 грн.

Таким чином, за висновками суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами розмір понесених останнім витрат на правничу допомогу та підтверджено обсяг наданих послуг та їх вартість на суму 6000,00 грн.

Заперечення відповідача за первісним позовом на заяву позивача про розподіл судових витрат судом відхилені, оскільки така заява не містить жодної підстави, яка надала б можливість суду зменшити розмір понесених позивачем судових витрат на правову допомогу.

Вирішуючи спір в частині зустрічного позову, про стягнення з позивача (відповідача за зустрічним позовом) 54 875,12 грн. пені та 13 783,06 грн. штрафу, у зв`язку з несвоєчасною поставкою товару, суд відзначає наступне.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що поставка товару здійснюється транспортом і за рахунок Постачальника на умовах DPP згідно з Інкотермс 2020 на склад вантажоотримувача за адресою: Хмельницьке відділення ВП «Складське господарство» склад №7, вул. Енергетиків, 36, м. Нетішин, Хмельницька область, 30100. При цьому, згідно з пунктом 3.1. Договору строк поставки товару становить протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дати укладання сторонами Договору.

За змістом пункту 6.3. Договору датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної.

З урахуванням наведеного та норм статей 253 і 254 ЦК України, передбачений Договором і специфікацією №1 (додаток №1) до нього товар загальною вартістю 1 799 282,23 гривень з ПДВ мав бути поставлений Постачальником для Покупця на склад вантажоотримувача за вказаною у пункті 3.2 Договору адресою у строк не пізніше 12.05.2021 р.

На виконання умов Договору Постачальник здійснив часткову поставку для Покупця товару за Договором і Покупець прийняв таку частину товару за Договором загальною вартістю 1 782 809,96 гривень з ПДВ у такі строки і у такому порядку:

- 09.06.2021 постачальник поставив і покупець прийняв частину визначеного Договором товару вартістю 1 602 381,44 грн з ПДВ згідно з видатковою накладною від

08.06.2021 №283 (далі - Видаткова накладна №283),

- 15.06.2021 постачальник поставив і покупець прийняв частину визначеного Договором товару вартістю 83 696,88 грн з ПДВ згідно з видатковою накладною від

10.06.2021 №329 (далі - Видаткова накладна №329),

- 21.07.2021 постачальник поставив і покупець прийняв частину визначеного Договором товару вартістю 96 731,64 грн з ПДВ згідно з видатковою накладною від

20.07.2021 №392 (далі - Видаткова накладна №392).

Таким чином, ТОВ «Легіон Трейд» допустило прострочення виконання своїх зобов`язань за Договором щодо строків поставки товару.

Факт поставки Постачальником і отримання (прийняття) Покупцем частинами не всього товару за Договором згідно з Видатковими накладними №283, №329, №392 у наведені вище дати і кількості підтверджується відповідними відмітками із підписами вантажоотримувача на цих видаткових накладних із зазначенням дат отримання (прийняття) товару по кожній із вказаних Видаткових накладних 09.06.2021, 15.06.2021 і 21.07.2021 відповідно.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2. Договору встановлено, що за порушення строку поставки товару Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Водночас, у зв`язку з тим, що тривалість періоду прострочення зобов`язання Постачальника щодо поставки для Покупця товару за Договором вартістю 196 900,79 грн з ПДВ є більшою 30 календарних днів (прострочення тривало понад період з 13.05.2021 по 11.06.2021 включно), відповідно до умов пункту 8.2. Договору з ТОВ «Легіон Трейд» на користь ВП ХАЕС підлягає стягненню штраф у розмірі 7% від вказаної вартості товару, який складає 13 783,06 грн (196 900,79 / 100 х 7).

Перевіривши розрахунок штрафних санкцій позивача за зустрычним позовом суд встановив, що позовні вимоги відповідають вимогам чинного законодавства, розрахунок штрафу та пені у заявленому розмірі здійснений позивачем належним чином, відтак позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон трейд" 54 875,12 грн. пені та 13 783,06 грн. штрафу підлягають задоволенню.

У відзиві на зустрічну позовну заяву, відповідач просив суд зменшити розмір штрафних санкцій на 90%.

За приписами статті 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно із частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом, а не обов`язком суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18.

В матеріалах справи відсутні докази, зокрема: фінансова звітність підприємства, виписки з банків щодо наявності/відсутності грошових коштів на рахунках, інших доказів тяжкого фінансового стану та необхідності зменшення розміру неустойки, які б давали підстави вважати, що у даному випадку наявні виняткові обставини, з урахуванням яких суд міг скористатися своїм правом та зменшити розмір штрафних санкцій.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача за зустрічним позовом про зменшення розміру штрафних санкцій задоволенню не підлягає.

Приписами частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Приймаючи до уваги задоволення первісного позову в сумі 2 143,15 коп. 3% річних, 6 000, 00 грн. витрат на правову допомогу, 2 270,00 витрат по сплаті судового збору та задоволення зустрічного позову в сумі 54 875,12 грн. пені, 13 783,06 грн. штрафу та 2 270 грн. судового збору, суд здійснює зустрічне зарахування в розумінні частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, в результаті якого з Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон трейд" (49125, м. Дніпро, вул. М. Лисиченко, буд. 11, кв. 28, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20 ) підлягає стягненню 60 515 (шістдесят тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 03 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Провадження в частині стягнення основної заборгованості за первісним позовом в розмірі 1 646 078,32 грн. закрити.

2. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон трейд" (49125, м. Дніпро, вул. М. Лисиченко, буд. 11, кв. 28, ) задовольнити в частині стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20 ) 2 143,15 коп. 3% річних, 6 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 270,00 витрат по сплаті судового збору.

3. Зустрічний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, З, ) в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20 ) задовольнити повністю в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон трейд" (49125, м. Дніпро, вул. М. Лисиченко, буд. 11, кв. 28, ) 54 875,12 грн. пені, 13 783,06 грн. штрафу та 2 270,00 грн. судового збору.

4. Здійснити зустрічне зарахування та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон трейд" (49125, м. Дніпро, вул. М. Лисиченко, буд. 11, кв. 28, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20 ) 60 515 (шістдесят тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 03 коп. Видати наказ.

5. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон трейд" (49125, м. Дніпро, вул. М. Лисиченко, буд. 11, кв. 28, ) 22 453 (двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят три) грн. 32 коп. надмірно сплаченого судового збору за платіжним дорученням № 1048 від 12.08.2021 р. (оригінал платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.04.2022 р.

Суддя О.В. Мандриченко