ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. Справа№ 910/5013/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Куксова В.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 15.02.2022.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Троянівське"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/21 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека бізнес 2000"

до Приватного акціонерного товариства "Троянівське"

про стягнення 261 469,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Безпека бізнес 2000» звернулось до суду з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Троянівське» про стягнення 261469,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 1/09 від 01.09.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Троянівське» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпека Бізнес 2000» заборгованість з оплати послуг у розмірі 239978 грн. 88 коп., пеню у розмірі 9803 грн. 72 коп., 3% річних у розмірі 2415 грн. 59 коп., втрати від інфляції у розмірі 9264 грн. 74 коп. та судовий збір у розмірі 3921 грн 95 коп.

В частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Троянівське» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпека Бізнес 2000» пені у розмірі 6 грн. 12 коп. - відмовлено.

Вказане рішення мотивоване наступним:

- заборгованість з оплати наданих послуг з охорони у розмірі 239978,88 грн. за угодою № 1/09 від 01.09.2020 відповідачем не сплачена, отже, відповідач є таким, що прострочив грошові зобов`язання з оплати наданих послуг, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості судом визнано обґрунтованими;

- суд, здійснивши перерахунок сум пені, 3% річних та втрат від інфляції, нарахованих позивачем з урахуванням приписів частини другою статті 237 ГПК України, дійшов висновку, що загальна сума пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 9803,72 грн, 3% річних у розмірі 2415,59 грн та втрати від інфляції у розмірі 9264,74 грн за загальний період з 06.11.2020 по 23.03.2021.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Троянівське» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також, скаржник звернувся із клопотанням про поновлення строку для подання нових доказів.

Скаржник вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неправильно встановлених фактичних обставин, а тому підлягає скасуванню.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- судом першої інстанції не досліджено докази у справі;

- зроблено хибний висновок, що відповідач мав надати свої заперечення на акт приймання - передачі послуг;

- судове рішення ґрунтується на припущеннях, оскільки позивач надав суду неправдиву інформацію про розмір дебіторської та кредиторської заборгованості, яка є фактичним предметом спору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Станік С.Р., Хрипун О.О.

Суддя Станік С.Р. 02.08.2021 перебував у щорічній відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Троянівське» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/21 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду. Зобов`язано Господарський суд міста Києва надіслати матеріали справи №910/5013/21 на адресу Північного апеляційного господарського суду.

11.08.2021 від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/5013/21.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 у зв`язку перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/5013/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 для розгляду справи №910/5013/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді: Хрипун О.О., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Троянівське» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/2 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

31.08.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4374/21 від 14.09.2021, у зв`язку перебуванням судді Євсікова О.О.. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 для розгляду справи №910/5013/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді: Хрипун О.О., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Троянівське» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Троянівське» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/21.

Учасникам справи повідомлено про право подати відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заяви, клопотання, заперечення та строки на їх подання. Також запропоновано учасникам справи надати письмові пояснення стосовно подання нових доказів, які останній зміг отримати після ухвалення рішенням судом по суті спору.

Розгляд справи призначено на 03.11.2021.

01.11.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпека бізнес 2000» надійшов відзив на апеляційну скаргу, де позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, зазначаючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а лише вводять суд в оману щодо фактичних обставин справи та є спробою уникнути цивільно - правової відповідальністю за порушення умов угоди №01/09 від 01.09.2020 в частині виконання грошових зобов`язань.

Також позивач надає письмові пояснення стосовно подання апелянтом нових доказів, де заперечує проти приєднання нових доказів та наголошує, що причин поважності пропуску процесуального строку на подання доказів скаржник не надає.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/5627/21 від 03.11.2021, у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. на лікарняному та судді Хрипуна О.О. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В.В., Скрипка І.М.

У період з 08.11.2021 по 19.11.2021 головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/6038/21 від 22.11.2021, у зв`язку з перебуванням судді Скрипки І.М. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Троянівське» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено до розгляду на 19.01.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2022 відкладено розгляд справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Троянівське» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/21 на 15.02.2022.

07.02.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Троянівське» надійшли письмові пояснення у справі, у яких апелянт зазначає, що позивач не скористався своїм правом надати стороні спору та суду обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, тому апеляційний суд позбавлений процесуального права приймати від позивача нові докази, які той був зобов`язаний надати суду першої інстанції, але не надав без поважних причин та підстав.

У судове засідання 15.02.2022 з`явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву, поданого під час апеляційного провадження та просив відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення просив залишити без змін.

Щодо клопотання про поновлення строку для подання нових доказів судова колегія зазначає наступне.

За змістом частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 2 3,4 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною восьмою статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом частин 1-3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З наведеного вбачається, що законодавець встановив чіткий порядок та строки подання доказів та подання заяв чи клопотань.

Разом з тим, виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі скаржник, заперечуючи проти висновків суду першої інстанції, просить суд апеляційної інстанції поновити строки для подання наступних доказів:

- роздруківки «Інформації з трекеру» по охороні полів Бердичівського та Житомирського району;

- Таблички з підрахунком часу руху та стоянки працівників охорони;

- Акт здачі з від охорони №1 від 30.09.2020, який є додатком №1 до спірного договору.

В обґрунтування подання таких доказів до суду апеляційної інстанції відповідач зазначає, що зміг отримати докази після ухвалення рішення судом, оскільки позивач не передав відповідачу GPS трекери та поля з під охорони. Також апелянт вважає, що судом не було з`ясовано питання, чи припинив дію спірний договір, чи складався позивачем Акт здачі з під охорони об`єктів охорони та кількість годин протягом яких надавались послуги, розрахунок вартості наданих послуг, тому відповідач надає такі докази разом з апеляційною скаргою.

Судова колегія звертає увагу, що заявляючи клопотання про поновлення строку для подання нових доказів, апелянт не наводить обґрунтованих підстав неможливості надання таких доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме лише твердження щодо отримання таких документів після ухвалення рішення судом не можуть бути достатньою підставою для поновлення строку на їх подання та визнання поважними причин пропуску такого строку.

У процесі апеляційного провадження апеляційний суд в силу приписів статті 269 ГПК України має визначені межі перегляду справи, а з огляду на те, що заявником обґрунтованих причин, з яких такі дії (зокрема щодо отримання необхідних на його думку доказів) та їх надання суду не могли бути вчинені раніше з об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне вчинення таких процесуальних дій відповідачем - не наведено, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення клопотання скаржника про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів.

Відтак, оскільки апеляційний господарський суд відмовляє у поновленні строку на подання доказів з підстав визнання неповажними причин пропуску такого строку, то такі докази не приймаються до розгляду.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.09.2020 між Приватним акціонерним товариством «Троянівське» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Безпека Бізнес 2000» (виконавець) було укладено угоду № 1/09 на організацію і надання послуг з охорони, відповідно до умов якої:

- замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання забезпечити охорону об`єкта замовника постами фізичної охорони чи технічними засобами за адресою: Озерянківська, Сінгурівська та Троянівська сільські ради Житомирського району та Великонизгірецька сільська рада (Семенівська ОТГ), Гальчинська та Осиківська сільські ради (Гришковецька ОТГ) Бердичівського району Житомирської області. Обов`язковою умовою на час укладення та здійснення угоди є наявність у замовника повноважень на його володіння (користування) об`єктом (у формі права власності, права на повне господарське відання, оренда, доручення тощо), відомості про що надаються виконавцю в завіреній замовником письмовій формі. Підписуючи даний договір, сторони підтверджують передачу зазначених у цьому пункті документів. Система охорони об`єкта та розташування постів визначається виконавцем і узгоджується з замовником (додаток 1) (п. 1.1. - 1.2.);

- виконавець зобов`язаний організувати та забезпечити охорону об`єкта методом чергування на постах та патрулювання території, що охороняється, за потребою замовника. Дислокації постів та маршрути патрульних груп розробляється виконавцем, погоджуються сторонами даного договору, та є невід`ємними його частинами; організувати та забезпечити належну охорону врожаю, який знаходяться на об`єкті, та не допустити проникнення сторонніх осіб на об`єкт (п. 2.1.1. - 2.1.2.);

- замовник зобов`язаний у випадку виявлення недоліків, порушень виконавцем умов цієї угоди, негайно заявити виконавцеві про них з метою прийняття останнім необхідних організаційних і практичних заходів для усунення цих недоліків, порушень (п 2.3.3.);

- замовник зобов`язаний прийняти надані послуги і, за відсутності вмотивованих зауважень, підписати акт виконаних робіт за надання послуг з охорони у 7 - ми денний термін. Якщо замовник не має претензій до виконавця - вважати послугу наданою в повному обсязі; здійснити оплату послуг виконавця в строки і в порядку, що визначені цією угодою та чинним законодавством України (п. 2.3.8 - 2.3.9);

- вартість послуг виконавця за цією угодою наведена в розрахунку до договору (в подальшому додаток № 2). У разі збільшення вартості витрат виконавця, що викликають зміну суми витрат на утримання охорони, вказані суми розглядаються замовником на основі наданого виконавцем подання, яке повинно бути прийняте і розглянуте в двосторонньому порядку. При згоді сторін складається доповнення до угоди (додаткова Угода), яке підписується представниками та становиться невід`ємною частиною даної угоди. Сума коштів, яка була перерахована замовником як аванс (передоплата), не підлягає перерахунку у випадку збільшення вартості послуг виконавця (п. 3.1.);

- оплата послуг виконавця здійснюється замовником в наступному порядку: сума, яка підлягає до оплати за календарний місяць перераховується замовником на банківський рахунок виконавця не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за звітним. Акти здачі - прийому наданих послуг, за відсутності заперечень, підписуються сторонами протягом семи днів, по закінчення календарного місяця та по закінченню строку дії угоди (3.2. - 3.2.2.);

- акти здачі - прийому наданих послуг, за відсутності заперечень, підписуються сторонами протягом семи днів по закінченню строку дії угоди. Замовник вправі відмовитись від підписання акту тільки за умови наявності вмотивованих зауважень, які вказуються в акті (п.п. 3.3., 3.5.);

- у разі затримки платежів, строки яких зазначено в цій угоді, замовник виплачує на вимогу виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення, 3% річних, та інфляційні втрати (п. 3.6.);

- при здачі об`єкта під охорону, відповідальні особи виконавця та замовника підписують акти приймання під охорону. Наявність зазначених підписів свідчить про належну передачу замовником під охорону відповідних об`єкта та майна. Даний акт є фактом передачі об`єкта під охорону та початком надання послуг. При прийомі об`єкта з під охорони відповідальні особи виконавця та замовника підписують акт про здачу об`єкта з - під охорони. Наявність зазначених підписів свідчить про належне прийняття замовником з під охорони об`єктів та майна. Даний акт є фактом здачі об`єкта з - під охорони, та завершення надання послуг (п. 5.2. - 5.3.);

- дана угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до 01 жовтня 2020 року (п 8.1.).

У додатку № 1 до угоди № 1/09 від 01.09.2020 сторонами визначено дислокацію постів замовника.

Додатком № 2 до угоди № 1/09 від 01.09.2020 сторонами було погоджено розрахунок вартості послуг фізичної охорони. Відповідно до додатку: об`єкт охорони - поля з врожаєм, за адресами: пост № 1 Озерянківська сільська рада, житомирський район, житомирська область; пост № 1 Троянівська сільська рада, Житомирський район, Житомирська область; пост № 1 Сінгурівська сільська рада, Житомирський район, Житомирська область; пост № 2 Великонизгірецька сільська рада (Семенівська ОТГ), Бердичівський район, Житомирська область; пост № 2 Гальчинська сільська рада (Гришковецька ОТГ) Бердичівський район, Житомирська область; пост № 2 Осиківська сільська рада (Гришковецька ОТГ), Бердичівський район, Житомирська область. Кількість годин охорони по кожному посту визначено в обсязі 24, вартість години охорони у розмірі 81,96 грн., середня кількість днів 30,5.

Відповідно до акту приймання під охорону № 1 від 02.09.2020 (додаток № 3 до угоди № 1/09 від 01.09.2020), з 9 години 00 хвилини 2 вересня 2020 року ПрАТ «Троянівське» передало, а ТОВ «Безпека бізнес 2000» згідно з угодою № 1/09 від 01.09.2020 прийняло під охорону поля з врожаєм (посіви кукурудзи): № Ж.0101 - Ж.0113, Ж.0115-Ж.0121, Ж.0124-Ж.0125 у Житомирському районі, Троянівської сільської ради. Загальну площу прийнятих під охорону об`єктів визначено в розмірі 1229,25 га.

Відповідно до акту приймання під охорону № 2 від 02.09.2020( додаток № 4 до угоди № 1/09 від 01.09.2020), з 9 години 00 хвилини 2 вересня 2020 року ПрАТ «Троянівське» передало, а ТОВ «Безпека бізнес 2000» згідно з угодою № 1/09 від 01.09.2020 прийняло під охорону поля з врожаєм (посіви кукурудзи та соняшнику): № Б.0207 - Б.0219 у Бердичівському районі, Великонизгірецької сільської ради, загальна площа прийнятих під охорону об`єктів визначено в розмірі 1017,32 га; поля № Б.0202 - Б.0204 у Бердичівському районі, Гальчинської сільської ради, загальною площею 157,73 га.; поля № Б.0201 - Б.0201-1 у Бердичівському районі, Осиківської сільської ради, площею 121,9 га.

Додатками № 5 - № 10 до угоди № 1/09 на організацію і надання послуг з охорони від 01.09.2020, сторонами визначено карту полів обробітку ПрАТ «Троянівське» на території : Троянівської сільської ради Житомирського району Житомирської області; Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області; Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області; Великонизгірецької сільської ради (Семенівська ОТГ) Бердичівського району Житомирської області; Гальчинської сільської ради (Гришковецька ОТГ) Бердичівського району Житомирської області; Осиківської сільської ради (Гришковецька ОТГ) Бердичівського району Житомирської області.

До матеріалів справи додано Інструкцію з організації служби охорони на об`єкті (додаток № б/н до договору № 1/09 від 01.09.2020).

Додатковою угодою № 1 від 01.10.2020 до угоди № 1/09 від 01.09.2020 на організацію і надання послуг з охорони, сторонами було подовжено термін дії угоди № 1/09 від 01.09.2020 до 01.11.2020 року.

Додатковою угодою № 2 від 30.10.2020 до угоди № 1/09 від 01.09.2020 на організацію і надання послуг з охорони, сторонами було подовжено термін дії угоди № 1/09 від 01.09.2020 до 01.12.2020 року.

До матеріалів справи додано рахунки на оплату № 219 від 28.09.2020 на суму 78088,32 грн за вересень 2020 та № 187 від 02.09.2020 на суму 36000,00 грн - аванс за вересень.

Відповідно до акту наданих послуг № 218 від 30.09.2020 позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги з охорони (за вересень 2020 року) вартістю 114088,32 грн. Акт підписаний та скріплений печатками обох контрагентів.

Відповідно до заключної виписки за період з 08.09.2020 по 09.09.2020, виданої АТ «КБ «Приватбанк», по рахунку № НОМЕР_1 (належить позивачу) відповідачем 08.09.2020 було перераховано на даний рахунок грошові кошти в розмірі 36000,00 грн. Відповідно до заключної виписки за період з 13.10.2020 по 14.10.2020, виданої АТ «КБ «Приватбанк», по рахунку № НОМЕР_1 (належить позивачу) відповідачем 13.10.2020 було перераховано на даний рахунок грошові кошти в розмірі 78088,32 грн.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, матеріалами справи підтверджено надання та оплату послуг з охорони за вересень 2020 без будь-яких зауважень.

Також 02.01.2020 між ТОВ «Українська фермерська група» (повірений) та ПрАТ «Троянівське» (довіритель) було укладено договір доручення № 0901, відповідно до умов якого:

- за цим договором довіритель доручає, а повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: здійснювати сплату податків та інших обов`язкових платежів; здійснювати сплату адміністративних/фінансових санкцій та оплату на надання адміністративних послуг; здійснювати сплату по будь - яких зобов`язаннях довірителя, що виникають на підставі господарських договорів та в ході здійснення довірителем господарської діяльності; здійснювати сплату послуг банківських установ, на умовах відшкодування довірителем в повному обсязі понесених повіреним витрат в строк до 31.12.2020 включно. Вчинення дій, визначених у п. 1.1. цього договору, повірений зобов`язується здійснювати без отримання винагороди від довірителя (п. 1.1. - 1.2.);

- повірений зобов`язаний виконати доручення довірителя щодо вчинення юридичних дій, передбачених п. 1.1. цього договору, у строки вказані у п. 7.2. цього договору (п. 4.1.);

- цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. цього договору та закінчується 31.12.2020. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.п. 7.1. - 7.2.).

Згідно з ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Відповідно до ст. 1001 ЦК України, договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя.

Статтею 1003 ЦК України передбачено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

За змістом статті 1004 ЦК України, повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. Повіреному, який діє як комерційний представник (стаття 243 цього Кодексу), довірителем може бути надано право відступати в інтересах довірителя від змісту доручення без попереднього запиту про це. Комерційний представник повинен в розумний строк повідомити довірителя про допущені відступи від його доручення, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1005 ЦК України, повірений повинен виконати дане йому доручення особисто. Повірений має право передати виконання доручення іншій особі (замісникові), якщо це передбачено договором або якщо повірений був вимушений до цього обставинами, з метою охорони інтересів довірителя. Повірений, який передав виконання доручення замісникові, повинен негайно повідомити про це довірителя. У цьому разі повірений відповідає лише за вибір замісника. Довіритель має право у будь-який час відхилити замісника, якого обрав повірений. Якщо замісник повіреного був указаний у договорі доручення, повірений не відповідає за вибір замісника та за вчинені ним дії. Якщо договором доручення не передбачена можливість вчинення дій замісником повіреного або така можливість передбачена, але замісник у договорі не вказаний, повірений відповідає за вибір замісника.

Згідно з ст. 1006 ЦК України, повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Статтею 1007 ЦК України, довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором: 1) забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; 2) відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв`язку з виконанням доручення.

31.10.2020 позивач звернувся до відповідача з листом № 54 разом про направлення акту надання послуг з охорони № 252 від 31.10.2020 та рахунку на оплату № 259 від 31.10.2020. У даному листі позивач просив відповідача підписати акт наданих послуг та сплатити вартість таких послуг. Доказів направлення (надсилання) даного листа до матеріалів справи не додано.

30.11.2020 позивач звернувся до відповідача з листом № 62 про направлення акту надання послуг з охорони № 290 від 30.11.2020 та рахунку на оплату № 295 від 30.11.2020. У даному листі позивач просив відповідача підписати акт наданих послуг та сплатити вартість таких послуг. Доказів направлення (надсилання) даного листа до матеріалів справи не додано.

21.12.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату боргу № 40, у якій повідомив відповідача про наявну в нього заборгованість з оплати послуг за листопад 2020 року у розмірі 121956,48 грн. основного боргу та за жовтень 2020 року у розмірі 118922,00 грн. Також, позивачем на суми заборгованості було розраховано пеню та 3% річних. Докази направлення містяться в матеріалах справи (фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 22.12.2020).

31.12.2020 відповідач надіслав позивачу лист - повідомлення № 62/03, у якому від сплати заборгованості відмовився, оскільки, на думку відповідача позивач не виконував належним чином покладені на нього обов`язки, послуги за жовтень, листопад 2020 не надав, що призвело до спричинення відповідачу збитків.

22.03.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією № 77, у якій повідомив відповідача про наявну в нього заборгованість з оплати послуг за листопад 2020 року у розмірі 121956,48 грн. основного боргу та за жовтень 2020 року у розмірі 118922,00 грн. Також, позивачем на суми заборгованості було розраховано пеню та 3% річних. Докази направлення містяться в матеріалах справи (фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 22.03.2021, накладна № 820 від 24.03.2021).

До матеріалів справи позивачем долучено рахунки на оплату: № 259 від 31.10.2020 на суму 121956,48 грн за фізичну охорону за жовтень 2020 року та № 295 від 30.11.2020 на суму 118022,40 грн за фізичну охорону за листопад 2020.

На підтвердження надання послуг позивач надав до матеріалів справи акт надання послуг № 252 від 31.10.2020 на суму 121956,48 грн за фізичну охорону за жовтень 2020 та акт № 290 від 30.11.2020 на суму 118022,40 грн за фізичну охорону за листопад 2020 року. Акти підписані з боку виконавця та скріплені його печаткою, з боку замовника акти не підписані, будь-які зауваження на актах відсутні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 1/09 від 01.09.2020 щодо оплати наданих послуг з охорони у розмірі 239978,88 грн. за угодою № 1/09 від 01.09.2020, а також просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 9809,84 грн, 3% річних у розмірі 2415,59 грн та втрати від інфляції у розмірі 9264,74 грн за загальний період з 06.11.2020 по 23.03.2021.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задовольнив їх частково, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір № 1/09 від 01.09.2020, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктами 3.2. - 3.2.2. угоди передбачено, що оплата послуг виконавця здійснюється замовником в наступному порядку: сума, яка підлягає до оплати за календарний місяць перераховується замовником на банківський рахунок виконавця не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за звітним. Акти здачі - прийому наданих послуг, за відсутності заперечень, підписуються сторонами протягом семи днів, по закінчення календарного місяця та по закінченню строку дії угоди.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач свої заперечення проти позову мотивував наданням неналежним чином позивачем послуг з охорони прийнятих до охорони об`єктів за актами приймання під охорону № 1 (додаток № 3 до угоди № 1/09 від 01.09.2020) та акту приймання під охорону № 2 (додаток № 4 до угоди № 1/09 від 01.09.2020), на підтвердження чого до матеріалів справи відповідачем було додано витяг з реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000297 (дата реєстрації 30.10.2020); акт про не прибуття представників ТОВ «Безпека бізнес 2000» від 12.01.2021.

Однак, як правильно зауважив суд першої інстанції, викладені відповідачем обставини щодо неодноразового звернення з претензіями щодо не надання послуг охорони та щодо крадіжки майна, за адресами, що були передані позивачу під охорону не підтверджуються доказами, які були додані відповідачем до матеріалів справи.

Водночас, суду не було надано належних доказів того, що відповідач звертався до позивача з претензіями щодо якості та обсягу наданих ним послуг в період з жовтня по листопад 2020 року та висував вмотивовані зауваження щодо визначених у актах за жовтень, листопад 2020 року послуги, що могло б бути підставою для їх не прийняття та відсутності обов`язку з оплати.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що сторонами не заперечується дійсність укладеного договору та вартість послуг з охорони, натомість відповідач стверджує, що договором не передбачено складання акту наданих послуг. Також відповідач заперечує проти розміру заборгованості, що є предметом спору.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Перевіривши матеріали справи та взявши до уваги доводи сторін, судова колегія наголошує, що послуги за актами надання послуг з охорони № 252 від 31.10.2020 на суму 121956,48 грн. та № 290 від 30.11.2020 на суму 118022,40 грн. були надані позивачем та прийняті відповідачем в повному обсязі, як це передбачено п.п. 2.3.8., 2.3.9. угоди № 1/09 від 01.09.2020.

Відтак, оскільки відповідачем заборгованість з оплати наданих послуг з охорони у розмірі 239978,88 грн. за угодою № 1/09 від 01.09.2020 не сплачена, то він вважається таким, що не виконав покладені на нього зобов`язання щодо своєчасної оплати наданих послуг, тобто прострочив грошові зобов`язання з оплати наданих послуг.

Заперечення апелянта щодо прийому наданих послуг чи розміру їх вартості колегія суддів відхиляє, оскільки матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг з охорони відповідно до актів № 252 від 31.10.2020 на суму 121956,48 грн. та № 290 від 30.11.2020 на суму 118022,40 грн, які з боку замовника не підписані, однак будь-яких зауважень чи звернень стосовно якості чи обсягу наданих послуг відповідачем суду не надано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 239978,88 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем пені у розмірі 9809,84 грн, 3% річних у розмірі 2415,59 грн та втрат від інфляції у розмірі 9264,74 грн за загальний період з 06.11.2020 по 23.03.2021.

Пунктом 3.2.1. угоди визначено, що оплата послуг виконавця здійснюється замовником в наступному порядку: сума, яка підлягає до оплати за календарний місяць перераховується замовником на банківський рахунок виконавця не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за звітним.

Тобто вартість послуг за жовтень мала бути сплачена не пізніше 05.11.2020, а вартість послуг за листопад - до 05.12.2020.

Відповідно до частин статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 3.6. договору у разі затримки платежів, строки яких зазначено в цій угоді, замовник виплачує на вимогу виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення, 3% річних, та інфляційні втрати.

Суд першої інстанції здійснив перевірку розрахунку пені та дійшов наступних висновків:

- розмір пені, нарахованої позивачем на заборгованість відповідача з оплати послуг з охорони за актом надання послуг з охорони № 252 від 31.10.2020 на суму 121956,48 грн. за період з 06.11.2020 по 23.03.2021, відповідно до перерахунку суду становить 5590,50 грн;

- розмір пені, нарахованої позивачем на заборгованість відповідача з оплати послуг з охорони за актом надання послуг з охорони № 290 від 30.11.2020 на суму 118022,40 грн. за період з 06.12.2020 по 23.03.2021, відповідно до перерахунку суду є більшим, ніж у заявленому позивачем розмірі, а тому з урахуванням вимог ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 4213,22 грн.

Відтак, сума пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 9803,72 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та втрат від інфляції, нарахованих позивачем на заборгованість відповідача з оплати послуг з охорони за актом надання послуг з охорони № 252 від 31.10.2020 на суму 121956,48 грн. за період з 06.11.2020 по 23.03.2021 та за актом надання послуг з охорони № 290 від 30.11.2020 на суму 118022,40 грн. за період з 06.12.2020 по 23.03.2021, встановив, що суми втрат від інфляції та 3% річних є більшими, ніж у заявленому позивачем розмірі, а тому з урахуванням вимог ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1380,06 грн. 3% річних та втрати від інфляції у розмірі 5488,04 грн за актом № 252 від 31.10.2020 та 1035,53 грн. 3% річних та втрати від інфляції у розмірі 3776,70 грн. за актом № 290 від 30.11.2020 відповідно.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 2415,59 грн та втрати від інфляції у розмірі 9264,74 грн за загальний період з 06.11.2020 по 23.03.2021.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткову обґрунтованість заявленого позову (з урахуванням перерахунку судом розміру пені) щодо стягнення з відповідача заборгованості з оплати послуг з охорони у розмірі 239978,88 грн., пені у розмірі 9803,72 грн., 3% річних у розмірі 2415,59 грн. та втрати від інфляції у розмірі 9264,77 грн.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення на підставі належних та допустимих доказів, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Аналізуючи вищенаведене в сукупності, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/21.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Троянівське» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Троянівське» - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/5013/21 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/5013/21 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.04.2022.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді В.В. Куксов

М.Л. Яковлєв