ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року Справа № 924/843/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник Прядун Р.В. - адвокат

відповідача: представник Борова Л.В. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухваленого 25.10.21р. суддею Гладюком Ю. В. у м. Хмельницькому та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області, ухваленого 05.11.2021 суддею Гладюком Ю. В. у м. Хмельницькому у справі № 924/843/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС"

про стягнення грошей та зобов`язання повернення об`єкту оренди

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальні рішення, які оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Апеляційна скарга подана на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/843/21 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.11.2021);

1.2. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/843/21 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.11.2021) позов задоволено.

1.2.1. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" 78195,00 грн - основної заборгованості, 258463,52 грн - неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди, 31278,00 грн неустойки (штрафу), 11447,82 грн пені, 5269,75 грн - інфляційних втрат та 5769,81 грн - судового збору.

1.2.2. Зобов`язано ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.18 - частину нежитлового приміщення загальною площею 601, 5 м.кв., розміщеного на 1 - му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46 за актом прийому-передачі згідно з умовами договору.

1.3. У іншій апеляційній скарзі апелянт оскаржує додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2021 у справі №924/843/21.

1.4. Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2021 у справі №924/843/21 заяву представника ТОВ "ТВП "Промінь" Прядуна Р.В. задоволено.

1.4.1. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2.Короткий зміст рішень суду першої інстанції.

2.1. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021.

2.1.1. Однією з обставин, щодо якої виник спір між сторонами у справі є дата дострокового розірвання договору оренди нежитлового приміщення №1 від 06.08.18. Зокрема, відповідач вважає, що направивши позивачу повідомлення від 26.02.21 та від 14.04.21 про припинення дії договору, склавши акт про звільнення орендованого приміщення від свого майна та направивши позивачу ключі від орендованого приміщення, станом на 29.04.21 орендоване приміщення було звільнено та не використовувалось відповідачем. Тобто, орендні відносини припинено відповідачем в односторонньому порядку, що відповідає умовам договору. Позивач же вважає, що договір розірвано з 01.06.21, враховуючи передбачену законом необхідність повідомлення орендаря про припинення договору в односторонньому порядку за три місяці та отримання позивачем відповідного повідомлення відповідача 01.03.21.

2.1.2. Одностороння відмова від договору допустима лише як виключення з загального правила у випадках, прямо передбачених договором або законом. Враховуючи норми Цивільного кодексу України щодо односторонньої відмови від договору, положення укладеного між сторонами договору (пункти 4.2, 7.2) суд прийшов до висновку, що у відповідача відсутнє право на відмову від договору, при цьому має право ініціювати перед дострокове припинення дії цього договору.

2.1.3. Норми ГПК України та ЦК України унеможливлюють існування договірного інституту одностороннього (за наявності прямих заперечень іншого або інших учасників угоди) розірвання договору оренди майна з прямим правовим наслідком припинення зобов`язань. Законодавцем встановлено лише можливість існування права вимоги розірвання, а не права односторонньої зміни умов або розірвання укладеного договору.

2.1.4. Виходячи з того, що одностороннє розірвання договору можливе лише у порядку передбаченому законом та договором, договір, при наявності вищевказаного листа (який отримано позивачем 01.03.21), не може вважатися розірваним, раніше, ніж за три місяці до такого повідомлення - до 01.06.21. Такий порядок передбачено самими сторонами у договорі.

2.1.5. Відповідач не довів наявності обставин, які є підставою для дострокового розірвання договору з 22.03.21. Враховуючи, що положення пункту 7.2 договору надає відповідачу лише право на розірвання договору в односторонньому порядку (без можливості недотримання порядку розірвання), приходить до висновку, що строк оренди за договором та й дія самого договору закінчилися 01.06.21 (через 3 місяці після отримання повідомлення відповідача про розірвання договору).

2.1.6. Відсутність належних доказів повернення майна, свідчить про обґрунтованість вимог щодо його повернення і стягнення неустойки за невиконання обов`язку щодо вказаного повернення. При цьому період нарахування неустойки, зазначений в позові (з 24.06.21 прострочення обов`язку по поверненню майна по 13.08.21 день подання позову) є вірним, оскільки здійснений за період прострочення виконання обов`язку (щодо повернення майна).

2.1.7. Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за оренду, пені, штрафу та інфляційних, в силу норм ЦК України - статей 762, 610, 612, 549, 625 та статті 230 ГК України, та умов договору щодо строків оплати орендної плати, встановленої відповідальності орендаря за порушення умов договору у разі несплати або несвоєчасної оплати платежів є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи. Розрахунки позивача щодо розміру заявлених 258463,52 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди, 31278,00 грн неустойки (штрафу), 11447,82 грн пені, 5269,75 грн інфляційних втрат є вірними.

2.2. Додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2021.

2.2.1. Позивач у позовній заяві вказав, що окрім сплаченого судового збору, також очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, докази чого будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як то передбачено частиною 8 статті 129 ГПК України.

2.2.2. Рішенням від 25.10.2021 у справі №924/843/21 позов задоволено. 29.10.2021 позивачем подано заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн.

2.2.3. Аналізуючи частину 8 статті 129 ГПК України суд зазначає, що подання позивачем вищевказаної заяви є передумовою реалізації ним свого права на відшкодування зазначених витрат. Так, згідно ч. 2 вказаної норми за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому, згідно п. 1 ч. 4 згаданої статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі витрати на професійну правничу допомогу), покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

2.2.4. Заява позивача про відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу відповідає діючому законодавству, подана у строки та в встановленому порядку, передбаченому діючим процесуальним законодавством. Позивачем долучено до заяви належні докази, які свідчать її обґрунтованість та необхідність відшкодування позивачу понесених витрат на професійну правничу допомогу (враховуючи, що позов задоволений).

2.2.5. Керуючись ст. 244 ГПК України судом ухвалено додаткове рішення у справі про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн.

3. Доводи особи, яка подала апеляційні скарги; короткий зміст вимог апеляційних скарг.

3.1. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою у якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/843/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, а також стягнути із позивача суму сплаченого судового збору.

3.1.2. Апеляційна скарга на рішення суду від 25.10.2021 мотивована тим, оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

3.1.3.Саржник зазначає, що в судовому засіданні представником не було заперечено, що ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТ" було винне кошти за 1 місяць оренди нежитлового приміщення. Однак, представником Скаржника було наголошено, що ключі були передані позивачу шляхом поштового направлення, про те представник позивача не підтвердив наведене, проте і заперечував, при цьому свідомо увів в оману суд, щодо зустрічі між позивачем та відповідачем, яка не відбувалась. Відповідні докази поштового відправлення про отримання ключів від орендованого приміщення скаржник додає до апеляційної скарги.

3.1.4. Листи про неодноразове повідомлення позивача про розірвання договору оренди та повернення об`єкта оренди свідчать про ухилення позивача від писання актів приймання - передачі та отримання орендованого майна від відповідача, який в свою чергу намагався виконати свій обов`язок щодо повернення майна, згідно пункту 8.2. Договору. Однак представники власника нежитлового приміщення ТОВ "ТВП "ПРОМІНЬ" для огляду вказаного нежитлового приміщення та прийняття його за актом приймання - передачі або ж підписання акту приймання - передачі не з`явились.

3.1.5. Апелянт посилаючись на практику Верховного Суду у постанові від 13.12.2019 у справі №910/20370/17 зазначає, що у спорах про стягнення орендної плати та/або неустойки за період після припинення дії договору суди в кожному випадку встановлюють факт наявності вини орендаря, а також факти зволікання з боку орендаря й наявність перешкод, створюваних орендодавцем. Адже ухилення орендодавця від прийняття майна після завершення строку дії договору не може бути підставою для нарахування орендної плати й неустойки. При розгляді спорів про стягнення неустойки судам необхідно враховувати, що право наймодавця вимагати оплати неустойки відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України та обов`язок наймача сплачувати таку неустойку зберігається до моменту повернення наймачем наймодавцю орендованого майна. За змістом статей 610, 611,612 ЦК України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з частиною 2 статті 785 ЦК України. Законодавцем у частині 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог статті 614 ЦК України. Тобто судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові 02.09.14 у справі №3-85гс14, Верховний Суд у постанові 11.04.18 у справі №914/4238/15, у постанові 24.04.18 у справі №940/ 14032/17 та у постанові 09.09.19 у справі №910/16362/18 (пункт 51).

3.1.6. Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України. Аналогічну правову позицію у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/1806/17.

3.1.7. При винесенні оскаржуваного рішення суд не взяв до уваги всі спроби відповідача добросовісно виконати умови щодо повернення орендованого майна. Орендар сумлінно виконував свої обов`язки та робив всі можливі спроби, щодо повернення об`єкта оренди. Однак орендодавець не виходив на контакт з представниками орендаря.

3.1.8. Посилання позивача щодо затримки з розрахунків орендної плати згідно договору оренди №1 від 06.08.2018 є безпідставними, в силу п. 5.2 Договору щодо нарахування орендної плати. Також в підпункті 4 пункту 6.1 вказано, що Орендодавець зобов`язаний вчасно надавати Орендарю рахунки на оплату орендної плати Так на виконання вказаного пунктів 5.2, 6.1 Договору позивачу направлялися листи про направлення актів виконаних робіт (наданих послуг) щодо оренди нежитлового приміщення та наданих комунальних послуг. Однак, вказані листи позивачем були проігноровані. 15.01.2021 відповідач повторно у листі просило позивача направити акти виконаних робіт (наданих послуг) за серпень - грудень 2020 року щодо оренди нежитлового приміщення та наданих комунальних послуг. Ні відповіді, а ні актів виконаних робіт позивачем надано не було.

3.1.9. Позивач посилається на рахунки №1, 3, 5, 7 на суму 86260,00 грн. кожний, відповідно до п.5.1. Договору орендна плата за користування Об`єктом оренди, за місяць оренди складає 78195,00грн., а рахунки на оплату орендної плати починаючи з січня 2021 року виставлялись на суму 86260,00грн., що в свою чергу суперечить умовам договору. Згідно до п.5.2 Договору у орендаря не настало жодних правових підстав для оплати та зарахування, згідно бухгалтерського обліку, у витрати підприємства оплати орендної плати.

3.1.10 . Позивачем не наданого жодних підтверджень про надіслання рахунків на оплату орендної плати згідно з умовами Договору, що в свою чергу не може слугувати для стягнення з ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТО" неустойки, пені та інфляційних нарахувань за прострочення внесення орендної плати.

3.2.Також відповідач не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції від 05.11.2021, звернувся до апеляційного господарського суду з окремою апеляційною скаргою, у якій просить скасувати вказане додаткове рішення справі №924/843/21, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 30 000 грн витрат на професійну допомогу.

3.2.1. Апеляційна скарга на додаткове рішення від 05.11.2021 мотивована тим, що судом порушено ч. 4. ст. 244 ГПК України щодо необхідності виклику сторони або інших учасників справи в судове засідання при вирішенні питання про судові витрати. Не повідомивши відповідача про дату, час та місце судового засідання щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу суд порушив його право заперечувати суму і наданого стороною розрахунку судових витрат має виключно інша сторона шляхом подання відповідного клопотання.

3.2.2. При цьому, апелянт посилається на практику Верховного Суду у постанові по справі №826/2689/15 від 09.04.2019 та вказує, що "чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості".

3.2.3. Навпаки, інша сторона має доводити неспівмірність наданих послуг з їх ціною. Слід додати, що питання відшкодування суми витрат на професійну правничу допомогу є вторинним по відношенню до основної суті спору, а суд має бути незалежним арбітром під час його вирішення. Тому слід враховувати, що саме сторони (та їх представники) наділені процесуальним правом для оспорювання суми заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, і виключно від їх бажання залежить реалізація цього права. Процесуальним законодавством визначається, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

3.2.4. Враховуючи вимоги статті 126 ГПК України - витрати на професійну правничу допомогу, представник позивача мав надати такі докази: 1) детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; 2) доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 3) детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; 4) доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

3.2.5. Однак суд першої інстанції позбавив відповідача права на подання клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Також сторона відповідача не була ознайомлення з договором про надання правової допомоги адвокатом, актом наданих послуг адвокатом ти самим не мала можливості заперечити розмір витрат на оплату правничої допомоги.

3.2.6. Під час розгляду господарської справи №924/843/21 відбулось лише два судових засідання, написана одна позовна заява до ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" та заява про зменшення позовних вимог. Скаржник посилаючись на відомості з сайту https://www.advokat.km.ua/tsinv наводить в апеляційній скарзі вартість послуг адвоката в м. Хмельницький та робить висновок, що витрати на професійну правничу допомогу завищені, та підлягають у зменшені розміру витрат на професійну правничу допомогу, відповідно додаткове рішення по справі №924/843/21 слід скасувати.

4. Відзиви на апеляційні скарги, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Товариств з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" у відзиві на апеляційну скаргу просить відхилити апеляційну скаргу ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" на рішення суду від 25.10.21 у справі №924/843/21, рішення - залишити без змін; відмовити у прийнятті доказів, поданих Товариством у додатках п. 2, 3 до апеляційної скарги. Представник позивача у відзиві зазначає, що нові докази, подані апелянтом у додатках до апеляційної скарги, судом прийматися не повинні. Вважає, що суд першої інстанції належним чином визначив зміст та характер спору, повністю з`ясував обставини справи, доведені наявними у справі доказами, надав їм вірну правову оцінку, зважив доводи та аргументи учасників справи, перевірив розрахунки та за результатом розгляду справи прийняв законне та обґрунтоване рішення.

4.2. У відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення ТОВ "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" просить відхилити апеляційну скарг, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2021 у справі №924/843/21 залишити без змін. Зазначає, що за умовами Договору позивач зобов`язаний сплатити фіксований гонорар за правничу допомогу. Узгоджений сторонами гонорар співмірний зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу цілком відповідає вимогам, які ставляться до неї чинним процесуальним законом.

4.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2022 у справі №924/843/21 розгляд апеляційних скарг відкладено на 13.04.2022 об 16:30 год. Вирішено забезпечити представнику ТОВ "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" - адвокату Прядуну Р.В. та представнику ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" - адвокату Боровій Л.В. проведення судового засідання 13.04.2022 об 16:30 год. у справі №924/843/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із Північно-західним апеляційним господарським судом (33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59) у залі судових засідань № 3 (ВКЗ) за допомогою додатку EASYCON.

4.4. В судовому засіданні 13.04.2022 представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 25.10.2021, надала пояснення в обґрунтування своєї позиції; просила задоволити апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення суду від 25.10.2021 у даній справі скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю

4.5. Також представник підтримала доводи апеляційної скарги на додаткове рішення суду від 05.11.2021, просила скасувати додаткове рішення по справі №924/843/21, яким стягнуто з відповідача 30 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки стягнені витрати значно завищені, та підлягають у зменшенню.

4.6. В судовому засіданні 13.04.2022 представник позивача заперечив доводи апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції від 25.10.2021 та додаткове рішення від 05.11.2021, надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просив відмовити у задоволені апеляційних скарг відповідача, а оскаржувані рішення та додаткове рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

4.7. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 та апеляційної скарги ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2021 у справі № 924/843/21 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови - ЦК України)

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови - ГК України)

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційних скарг по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.18 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" (орендар) укладено Договір оренди № 1 згідно умов якого орендодавець передає орендареві за плату на певний строк у користування частину нежитлового приміщення у нерухомому майні для здійснення господарської діяльності. У користування за договором передається індивідуально визначене майно, що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (не споживча річ). Об`єктом оренди є частина нежитлового приміщення загальною площею 601, 5 кв.м., розміщене на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46.

7.3. Пунктом 5.1. договору встановлено, що орендна плата за користування об`єктом оренди за місяць оренди складає 78 195 грн. Орендна плата нараховується починаючи з 27.08.18 і нараховується по дату фактичного повернення об`єкту оренди від орендаря орендодавцеві. Орендна плата сплачується на підставі рахунків орендодавця в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 5-го числа місяця за який проводиться розрахунок (пункт 5.2.).

7.4. Згідно пункту 10.1. договору орендар несе відповідальність за даним договором: у разі несплати або несвоєчасної оплати платежів, передбачених даним договором, орендар сплачує орендодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення платежу. У разі прострочення сплати платежів більш ніж на 10 днів, крім пені виплачується штраф у розмірі 10% місячної орендної плати (пункт 10.2.).

7.5. Після закінчення терміну дії договору, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди за актом прийому-передачі, на протязі 5-ти днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги орендодавця, щодо повернення об`єкта оренди (пункт 8.1.). До настання терміну за п. 8.1. даного договору орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди від свого майна та підготувати його до передачі орендодавцю (пункт 8.2.).

7.6. Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

7.7. 09.08.2018 між сторонами вказаного договору оренди підписано та скріплено печатками акт прийому-передачі до договору оренди №1 від 06.08.2018, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв частину нежитлового приміщення загальною площею 601, 5 кв.м., що розташоване на 1-му поверсі будівлі та знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46.

7.8. В подальшому, як вбачається з матеріалів справи у листі від 11.12.2020 №4, адресованому ТОВ "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" (далі по тексту постанови також - "ТВП "Промінь"), ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" просить вже повторно направити акти виконаних робіт за серпень-листопад 2020 року окремо щодо оренди нежитлових приміщень та наданих комунальних послуг, а також рахунків на оплату орендної плати та комунальних послуг за грудень 2020 р. Докази направлення листа: поштова накладна від 11.12.20 №881 та витяг з поштового сайту щодо відстеження кореспонденції.

7.9. У листі від 15.01.2021 №1/21 ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" повторно пропонує ТОВ "ТВП "Промінь" укласти договір оренди нежитлового приміщення на умовах договору № 1 від 06.08.2018. Також товариство просить направити акт виконаних робіт за серпень-грудень 2020 р. окремо щодо оренди приміщення та наданих комунпослуг, а також рахунки на оплату орендної плати за січень 2021. (докази направлення листа: поштова накладна № 557 від 16.01.21 де відправник - ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС", адресат - ТОВ "ТВП "Промінь"; витяг з поштового сайту щодо відстеження кореспонденції).

7.10. 26.02.2021 ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" листом від 26.02.21 № 4/21 повідомив ТОВ "ТВП "Промінь" про свій намір розірвати Договір оренди №1 від 06.08.18 на підставі якого орендар використовує нежитлове приміщення площею 601, 5 кв.м., розташоване за адресою: вул. Сковороди, 46 в м. Хмельницький з 22.03.21 (докази направлення листа: опис вкладення кореспонденції з штампом пошти та відмітками адресата та кореспонденції - повідомлення про розірвання договору оренди; копія конверта; поштова накладна № 909 від 27.02.21; витяг з поштового сайту щодо відстеження кореспонденції).

7.11. У листі від 14.04.21 №6/21 ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" у зв`язку з припиненням відносини щодо оренди нежитлового приміщення площею 601, 5 м.кв., розташованого за адресою: вул. Сковороди, 46 у м. Хмельницький просить ТОВ "ТВП "Промінь" погодити питання щодо приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди (докази направлення листа: опис вкладення кореспонденції з штампом пошти та відміткою адресата та кореспонденції - лист від 14.04.21 № 6/21; копія конверта; поштова накладна № 619 від 14.04.21; витяг з поштового сайту щодо відстеження кореспонденції).

7.12. 23.04.2021 ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" направив ТОВ "ТВП "Промінь" листа № 11/21 у якому повторно просить погодити питання щодо повернення об`єкта оренди, який на сьогодні вже звільнений орендарем за актом прийому-передачі, а також просить провести звірку розрахунків по орендні. До листа додано проект акту прийому-передачі (докази направлення листа: опис вкладення кореспонденції з штампом пошти та вказівкою адресата та кореспонденції - лист від 23.04.21 № 11/21; копія конверта; поштова накладна № 573 від 23.04.21; витяг з поштового сайту щодо відстеження кореспонденції).

7.13. Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2021 працівниками ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" та КП "Управляюча муніципальна компанія "Південно-західна" складено акт про те, що за даними візуального огляду нежитлового приміщення площею 601, 5 м. кв., розташованого за адресою: вул. Сковороди, 46 в м. Хмельницький, встановлено, що приміщення звільнене від майна ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС". На фасаді будівлі та над входом в приміщення відсутні вивіски, рекламні стенди тощо ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС". Представник власника нежитлового приміщення ТОВ "ТВП "Промінь" для огляду вказаного нежитлового приміщення та прийняття його за актом прийому-передачі не з`явився.

7.14. 17.06.2021 ТОВ "ТВП "Промінь" направив ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" вимогу № 1, у якій просить повернути за актом прийому-передачі об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.18. До вимоги додано проект акту прийому-передачі (докази направлення вимоги: опис вкладення кореспонденції з штампом пошти, кореспонденція - вимога про повернення об`єкта оренди; рекомендоване повідомлення про вручення від 17.06.21 з штампом пошти; фіскальний чек від 17.06.21; поштова накладна №472 від 19.06.21; витяг з поштового сайту щодо відстеження кореспонденції).

7.15. Листом від 06.07.2021 № 21/21 ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" повідомляє ТОВ "ТВП "Промінь" що його вимога про повернення об`єкта оренди є неможливою до виконання, оскільки орендар надіслав, а орендодавець отримав акт прийому-передачі (повернення) та ключі від об`єкта оренди (докази направлення листа: копія конверта; витяг з поштового сайту щодо відстеження кореспонденції).

7.16. Цього ж дня 06.07.2021 орендодавець направив орендарю претензію №2, у просить добровільно погасити заборгованість по орендній платі за договором №1 від 06.08.18 та повернути об`єкт оренди. До листа додано проекти актів звірки (докази направлення листа: опис кореспонденції з штампом пошти, кореспонденція - претензія; фіскальний чек від 06.07.21; поштова накладна від 08.07.21 №557; витяг з поштового сайту щодо відстеження кореспонденції).

7.17. 16.07.2021 орендар - ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" у листі № 25/21 повідомив орендодавця, що претензія останнього про повернення об`єкта оренди та сплату боргу є неможливою до виконання, оскільки орендар надіслав, а орендодавець отримав акти прийому-передачі (повернення) та ключі від об`єкта оренди (докази направлення листа: копія конверта; витяг з поштового сайту щодо відстеження кореспонденції).

7.18. В матеріалах справи наявні платіжні доручення про оплату ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" на користь ТОВ "ТВП "Промінь" орендної плати за період з серпня 2020 року по лютий 2021 року, зокрема: від 21.09.20 № 5556, від 02.10.20 № 5599, від 02.12.20 № 5797, від 03.12.20 № 5804, від 23.12.20 № 5886, від 12.03.21 № 6216, від 16.03.21 № 6226; а також рахунки за оренду нежитлового приміщення: від 05.01.21 № 1, від 08.02.21 № 3, від 05.03.21 № 5, від 05.04.21 № 7 з доказами їх направлення;

7.19. Також в матеріалах справи міститься виписка по рахунку від 17.09.21 про оплату орендарем 78 195грн. за оренду приміщення за березень 2021 за договором від 06.08.18 №1.

7.20. Враховуючи наведені обставини, які склалися між сторонами за Договором оренди від 06.08.18 № 1 ТОВ "ТВП "Промінь" 13.08.2021 звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" заборгованості за неналежне виконання договору від 06.08.18 № 1 у розмірі 462 849, 09 грн., з яких: 156 390 грн. заборгованість по орендній платі, 258 463, 52 грн. неустойка за прострочення терміну повернення об`єкта оренди, 31 278 грн. неустойка (штраф) за прострочення терміну внесення орендної плати більш як на 10 днів, 11 447, 82 грн. пеня, 5 269, 75 грн. інфляційні; та зобов`язати відповідача повернути позивачу об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.18 - частину нежитлового приміщення загальною площею 601, 5 м.кв., розміщеного на 1 поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46 за актом прийому-передачі згідно з умовами договору.

7.21. В обґрунтовування позовних вимог, ТОВ "ТВП "Промінь" зазначає, що приміщення, повернення якого є предметом спору, є об`єктом оренди за укладеним між сторонами договором від 06.08.18 № 1. Даний договір укладено на 24 місяці. Проте, у зв`язку з відсутністю заперечень сторін, строк дії договору поновлено. У зв`язку з непорозуміннями щодо певних умов договору, відповідач направив позивачу повідомлення (лист від 26.02.21 № 4/21) про намір розірвати договір з ініціативи орендаря. Такий намір відповідач підтвердив листом від 14.04.21. Отримавши таке повідомлення, позивач при зустрічі з орендарем повідомив, що термін, у який відповідач бажає припинити орендні правовідносини, не відповідає умовам договору, а також про те, що у відповідача наявна заборгованість за орендною платою, яку потрібно погасити. Незважаючи на це, відповідач 23.04.21 направив позивачу лист з проханням підписання акту прийому-передачі приміщення з оренди. Однак, правового обов`язку щодо підписання такого акту у позивача не було.

7.21.1. В подальшому, 17.06.2021 позивач направив відповідачу вимогу про повернення об`єкта оренди та претензію про сплату заборгованості за орендну плату. 08.07.21 позивач отримав лист відповідача, де останній відхилив вимогу позивача повернути об`єкт оренди, мотивуючи це тим, що договір оренди припинив свою дію 29.04.21 і цього ж дня, об`єкт оренди, на думку відповідача, вже повернуто позивачу. Крім того, відповідач направив лист від 16.07.21, де вказав що будь-якої заборгованості за орендною платою у відповідача немає.

7.21.2. Позивач стверджує, що орендар вправі розірвати договір оренди, проте, це можливо не у будь-який час на власний розсуд відповідача, а з дотриманням визначеного законодавством терміну - попередивши про розірвання не пізніше ніж за три місяці. Тому, враховуючи, що лист про розірвання договору отримано позивачем 01.03.21, договір вважається розірваним з ініціативи орендаря з 01.06.21. За таких обставин, саме з названої дати до спірних правовідносин слід застосовувати положення закону та договору щодо повернення майна (а не з квітня). При цьому, договором встановлено термін повернення об`єкта оренди - 5 днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги орендодавця. Тому, враховуючи, що вимога позивача про повернення об`єкта оренди направлена орендарю 17.06.21 (тобто після дійсного розірвання договору) та отримана ним 18.06.21, відповідач зобов`язаний був повернути орендоване майно у термін до 23.06.21 за актом прийому-передачі.

7.21.3. Не повернення ж майна за актом прийому - передачі у зазначену дату, є підставою для нарахування неустойки за ст. 785 ЦКУ з 24.06.21. Крім того, у відповідача, внаслідок порушення строків проведення орендної плати, виник борг за квітень 2021 року (за березень відповідач оплатив, що стало підставою до зменшення позовних вимог). Нарахування пені та штрафу здійснено у зв`язку з наявністю відповідних умов договору про їх застосування в разі виникнення прострочення орендної плати. Стягнення інфляційних здійснено з посиланням на ст. 625 ЦК України.

7.22. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 26.08.2021 у справі №924/843/21 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

7.23. 27.09.2021 позивач - ТОВ "ТВП "Промінь" подав до суду заяву про зменшення позовних вимог (у зв`язку із сплатою відповідачем орендної плати за березень 2021 року у розмірі 78 195 грн.) позивач просить стягнути з відповідача основну заборгованість за орендну плату за квітень 2021 року у розмірі 78 195 грн. Решта вимог залишаються незмінними (а.с. 126, т. 1).

7.24. Вказана заява про зменшення розміру позовних вимог прийнята господарським судом, в порядку статті 46 ГПК України. Відповідно станом на час ухвалення рішення у даній справі заявлені позовні вимоги ТОВ "ТВП "Промінь" становлять 384 654, 09 грн., з яких: 78 195 грн. заборгованість по орендній платі, 258 463, 52 грн. неустойка за прострочення терміну повернення об`єкта оренди, 31 278 грн. неустойка (штраф) за прострочення терміну внесення орендної плати більш як на 10 днів, 11 447, 82 грн. пеня, 5 269, 75 грн. інфляційні.

7.25.За результатами розгляду даного спору судом першої інстанції 25.10.2021 ухвалено рішення (пункти 1 цієї постанови) з підстав, наведених у пунктах 2.1 - 2.1.7. цієї постанови.

7.26. Разом з тим, позивач у позовній заяві вказав, що окрім сплаченого судового збору, він також очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, докази чого будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як то передбачено ч. 8 ст. 129 ГПК України. 29.10.21 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі, яким просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн.

7.27. 05.11.2021 Господарським судом Хмельницької області в порядку статті 244 ГПК України ухвалено додаткове рішення у справі № 924/843/21, яким заяву представника ТОВ "ТВП "Промінь" Прядуна Р.В. задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1.Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційних скарг відповідача, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваних рішення суду першої інстанції від 25.10.2021 та додаткового рішення від 05.11.2021 - без змін, виходячи з наступного.

8.2. Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

8.3. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

8.4. Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

8.5. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

8.6. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

8.7. Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

8.8. Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

8.9. Згідно статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

8.10. Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.11. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України).

8.12. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

8.13. Правовідносини, між сторонами у даній справі виникли з договору оренди № 1 від 06.08.2018.

8.14. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина 1 статті 759 ЦК України).

8.15. Однією з обставин, щодо якої виник спір між сторонами є дата дострокового розірвання договору оренди. Зокрема, відповідач вважає, що направивши позивачу повідомлення від 26.02.21 та від 14.04.21 про припинення дії договору, склавши акт про звільнення орендованого приміщення від свого майна та направивши позивачу ключі від орендованого приміщення, станом на 29.04.21 орендоване приміщення було звільнено та не використовувалось відповідачем. Тобто, орендні відносини припинено відповідачем в односторонньому порядку, що відповідає умовам договору.

8.16. Позивач же вважає, що договір розірвано з 01.06.21 року, враховуючи передбачену законом необхідність повідомлення орендаря про припинення договору в односторонньому порядку за три місяці та отримання позивачем відповідного повідомлення відповідача 01.03.21.

8.17. Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом

8.18. Так, Цивільний кодекс України передбачає три основні види односторонньої відмови від договору: як санкцію за порушення умов договору другою стороною; як право на вчинення односторонньої відмови без застосування заходів цивільно-правової відповідальності; як безпідставну відмову від договору за відсутності порушень умов договору другою стороною з покладенням на сторону, що відмовилася, негативних правових наслідків, передбачених договором або законом.

8.19. В усіх перерахованих випадках одностороння відмова від договору не спричиняє, як правило, його автоматичне припинення або розірвання, оскільки інша сторона має право оспорити односторонню відмову від договору у суді, який може визнати її неправомірною (правомірною) і визнати на вимогу однієї із сторін договір розірваним із застосуванням відповідних правових наслідків до винної сторони. Якщо ж відмова безпідставна, суд може на вимогу позивача зобов`язати виконати договір, за винятком тих випадків, коли законом стороні надається безумовне привілеєве право на відмову від договору або визнати його розірваним.

8.20. У будь-якому випадку, мова йде саме про право односторонньої відмови від договору, яке встановлено Законом або укладеним договором.

8.21. Згідно пункту 4.1. договору оренди від 06.08.2018 №1 останній вступає в дію з 06.08.18. Строк договору обчислюється з моменту вступу його в дію та становить 24 місяці. Таким чином, строк дії договору закінчується 06.08.20. Як вбачається з спірних правовідносин та не заперечується учасниками справи, внаслідок відсутності заперечень сторін, договір, за статтею 284 ГК України, продовжено на той самий строк.

8.22. Однак, листом від 26.02.21 № 4/21 (який отримано позивачем 01.03.21) відповідач повідомив позивача про намір розірвати договір оренди № 1 від 06.08.18.

8.23. Згідно передостаннього підпункту пункту 7.2. договору орендар має право достроково розірвати цей договір письмово попередивши орендодавця не пізніше ніж за три місяці. Згідно п. 4.2. договору сторони мають право достроково розірвати цей договір у випадках, передбачених договором та законодавством України.

8.24. Таким чином, виходячи зі змісту вищевказаних договірних положень пунктів 4.2., 7.2. договору оренди відповідач не має права на відмову від договору. Умови пунктів 4.2. і 7.2. договору лише встановлюють право учасника цієї угоди ініціювати перед іншим дострокове припинення дії цього договору з застосування правової конструкції його розірвання, яка за визначенням потребує взаємної згоди усіх його учасників.

8.25. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 291 ГК України на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

8.26. Відповідно, для встановлення обставин дійсного моменту дострокового розірвання договору суду необхідно встановити: існування встановлених Цивільним кодексом України фактичних підстав для розірвання договору найму; відповідність цих фактичних підстав правовим підставам, встановленим Цивільним кодексом України для розірвання договору найму; дотримання порядку, встановленого статтею 188 Господарського кодексу України.

8.27. Таким чином, законодавцем чітко та однозначно сформульовано, що одностороння відмова від договору оренди не допускається, не передбачає будь-яких винятків з цього правила (частина 1 статті 291 ГК України).

8.28. Частиною 3 цієї ж статті встановлене правило, за яким договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

8.29. Наведені правові норми унеможливлюють існування договірного інституту одностороннього (за наявності прямих заперечень іншого або інших учасників угоди) розірвання договору оренди майна з прямим правовим наслідком припинення зобов`язань.

8.30. Законодавцем встановлено лише можливість існування права вимоги розірвання, а не права односторонньої зміни умов або розірвання укладеного договору.

8.31. Отже, за загальним правилом, встановленим як господарським, так і цивільним чинним законодавством, зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 ГК України, або у судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору). Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.

8.32. Вказана правова позиція викладена у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №916/1684/18, також в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №911/1635/19.

8.33. Як уже зазначалося, згідно передостаннього підпункту пункту 7.2. договору орендар має право достроково розірвати цей договір письмово попередивши орендодавця не пізніше ніж за три місяці.

8.34. При цьому, з матеріалів справи вбачається що відповідач в відзиві зазначає, що він законно скористався правом, наданим йому вищевказаним пунктом договору, що знайшло своє відображення у направленні листа від 26.02.21 № 4/21, де він вказав про намір розірвати договір оренди з 22.03.21.

8.35. Однак, виходячи з вищевикладених висновків про те, що одностороннє розірвання договору можливе лише у порядку передбаченому законом та договором, договір, при наявності вищевказаного листа (який отримано позивачем 01.03.21), не може вважатися розірваним, раніше, ніж за три місяці до такого повідомлення - до 01.06.21. Такий порядок передбачено самими сторонами у договорі. При цьому, немає правового значення факт підписання акту від 29.04.21 (наявність якого відповідач трактує як звільнення орендованого приміщення), оскільки фактичному звільненню приміщення має передувати дотримання встановленого договором порядку розірвання договору. І, лише після повного та безумовного дотримання такого порядку (дотримання тримісячного терміну) звільнення орендованого майна буде вважатися не лише фактичним, але і договірним, тобто таким, що тягне за собою відповідні правові наслідки. Під час трьохмісячного терміну між повідомленням про намір розірвання договору та розірванням останнього, договір вважається діючим, таким що підлягає виконанню/дотриманню.

8.36. Разом з тим, слід зазначити, що пункт 7.2 договору не містить положень щодо можливості відхилення а ні від загального порядку розірвання господарських договорів, встановлених статтею 188 Господарського кодексу України (щодо надсилання повідомлення про розірвання), ані від спеціального порядку, передбаченого договором (щодо тримісячного терміну).

8.37. Враховуючи наведене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, відповідачем не доведено наявності обставин, які є підставою для дострокового розірвання договору з 22.03.2021, як вказано в листі від 26.02.21, враховуючи порушення строків договірного повернення майна, та зважаючи на відсутність згоди іншої сторони на розірвання договору з 22.03.21.

8.38. Таким чином, строк оренди за договором та й дія самого договору закінчилися 01.06.2021 (через три місяці після отримання повідомлення відповідача про розірвання договору), зважаючи на заперечення позивача щодо розірвання договору на умовах, які вказує відповідач та враховуючи, що положення пункту 7.2 договору надає останньому лише право на розірвання договору в односторонньому порядку (без можливості недотримання порядку розірвання).

8.39. Отже, позивач, вже після закінчення дії договору (після 01.06.2021), 17.06.21 надіслав відповідачу вимогу №1 про повернення за актом прийому-передачі об`єкта оренди, яка отримана відповідачем 18.06.21.

8.40. Згідно п. 7.1. договору у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди, в тому ж стані, в якому він був переданий в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу. Після закінчення терміну дії договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди за актом прийому-передачі на протязі 5 днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги орендодавця, щодо повернення об`єкту оренди ( пункту 8.1. договору).

8.41. Відповідно до статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

8.42. За таких обставин, до 23.06.21 (на протязі п`яти днів з моменту отримання вимоги позивача) відповідач зобов`язаний повернути орендоване майно. При цьому, належним підтвердженням повернення майна є встановлений договором акт прийому-передачі майна між сторонами договору. Відсутність такого акту свідчить про невиконання обов`язку щодо повернення майна. Акт же від 29.04.21 є свідченням не повернення приміщення позивачу, а про звільнення його від майна відповідача.

8.43. Згідно частини 2 статті 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

8.44. Відсутність належних доказів повернення майна, свідчить про обґрунтованість вимог позивача щодо його повернення і стягнення неустойки у сумі 258463,52 грн за прострочення терміну повернення об`єкту оренди за невиконання обов`язку щодо вказаного повернення. При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, період нарахування неустойки, зазначений в позові (з 24.06.21 прострочення обов`язку по поверненню майна по 13.08.21 день подання позову) так як здійснений за період прострочення виконання обов`язку (щодо повернення майна).

8.45. Щодо вимог про стягнення заборгованості за оренду, пені, штрафу та інфляційних втрат, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

8.46. Згідно частини 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Аналогічні положення містить частина 1 статті 283 ГК України.

8.47. Відповідно до частини 1 статті 286 ГК України строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

8.48. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (пункт 5 статті 762 ЦК України).

8.49. Згідно 5.2. Договору від 06.08.18 № 1 орендна плата сплачується орендарем не пізніше 5-го числа місяця за який проводиться розрахунок. Тобто, обов`язок оплати оренди виникає у відповідача кожного місяця оренди до 5-го числа.

8.50. Матеріалами справи встановлено, що, відповідач здійснював оплату оренди на користь позивача по лютий 2021 року включно. Також, оплата здійснена і за березень 2021 року, що вбачається з виписки банку за 17.09.2021. (вказана оплата стала підставою для зменшення позовних вимог) (а.с. 71-77, т.1).

8.51. Так, позивач просить стягнути орендну плату за період, який включає також квітень 2021 року. При цьому, докази здійснення оплати за цей місяць у справі відсутні. Тому, враховуючи, що, орендні правовідносини тривали до 01.06.2021 (зі всіма правами та обов`язками), відсутність оплати за квітень 2021 року свідчить про виникнення заборгованості за цей місяць.

8.52. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

8.53. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

8.54. Отже, вимоги про стягнення 78195,00 грн основної заборгованості, підлягають задоволенню.

8.55. При цьому, слід вказати про необґрунтованість доводів відповідача відносно не направлення йому актів виконаних робіт (наданих послуг) та рахунків щодо оплати, з огляду на те, що підставою для оплати є не акти чи рахунки, а, виходячи з правової природи орендних правовідносин, такою підставою є фактичне користування (утримання за собою) приміщенням.

8.56. Також, позивачем крім стягнення основного боргу, заявлено до стягнення з відповідача: пеню за прострочення терміну внесення орендної плати; неустойку за прострочення терміну внесення орендної плати більш як на 10 днів (дана неустойка за своєю правовою природою, виходячи з її договірного визначення, в тому числі встановлення її розміру у вигляді 10% місячної орендної плати - є штрафом), та інфляційні втрати.

8.57. Згідно частини 1 статті 230 ГК України, пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

8.58. Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

8.59. Відповідач обов`язок по сплаті орендних платежів за березень-квітень не виконав/виконав з порушенням договірних строків, допустивши прострочення виконання зобов`язання, чим порушив договірні зобов`язання взяті на себе згідно Договору оренди від 06.08.2018, відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

8.60. Пунктами 10.1. та 10.2 договору сторони передбачили, що орендар несе відповідальність за даним договором: у разі несплати або несвоєчасної оплати платежів, передбачених даним договором, орендар сплачує орендодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення платежу; у разі прострочення сплати платежів більш ніж на 10 днів, крім пені виплачується штраф у розмірі 10% місячної орендної плати.

8.61. Здійснивши перевірку розрахунку пені, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що розміри пені у сумі 11447,82 грн. та пені у сумі 31278,00 грн штрафу є правильним.

8.62. Враховуючи наведені норми законодавства, умови укладеного між сторонами договору оренди, встановлений під час розгляду даного спору факт прострочення зобов`язання щодо оплати оренди, вимоги про стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню.

8.63. Крім того, позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 5269,75 грн інфляційних втрат.

8.64. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.65. Господарськими судами перевірено правильність нарахування позивачем інфляційних втрат та встановлено, що розрахунок позивачем здійснено вірно. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача 5269,75 грн інфляційних втрат також підлягає задоволенню.

8.66. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.67. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.68. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.69. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.70. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.71. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.72. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.73. Заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи. Судом першої інстанції правомірно прийнято рішення про задоволення позовних вимог та стягнуто з відповідача на користь позивача 78195,00 грн основної заборгованості, 258463,52 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди, 31278,00грн неустойки (штрафу), 11447,82грн пені, 5269,75грн інфляційних втрат та 5769,81грн судового збору. А також зобов`язано ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" повернути ТОВ "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" об`єкт оренди за договором оренди №1 від 06.08.18 - частину нежитлового приміщення загальною площею 601,5 м.кв., розміщеного на 1 - му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46 за актом прийому-передачі згідно з умовами договору.

8.74. Доводи апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/843/21 не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

8.75. За таких обставин апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/843/21 (з урахуванням про виправлення описки від 05.11.2021) - без змін.

8.76. Щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" на додаткове рішення Додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2021 у справі №924/843/21, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

8.77. З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою про стягнення з ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" заборгованості за неналежне виконання договору від 06.08.18 № 1 у розмірі 462849,09 грн, з яких: 78195,00 грн - заборгованість по орендній платі; 258463,52 грн - неустойка за прострочення терміну повернення об`єкта оренди; 31278 грн - неустойка (штраф) за прострочення терміну внесення орендної плати більш як на 10 днів, 11447,82 грн - пеня, 5269,75 грн - інфляційні втрати; та зобов`язання відповідача повернути позивачу об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.18 - частину нежитлового приміщення загальною площею 601,5 м.кв., розміщеного на 1 поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46 за актом прийому-передачі згідно з умовами договору (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Ухвалою господарського суду від 26.08.2021 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №924/843/21.

8.78. За результатами розгляду даного спору, 25.10.2021 господарським судом задоволено позов ТОВ "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 78195,00 грн основної заборгованості, 258463,52 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди, 31278,00 грн неустойки (штрафу), 11447,82 грн пені, 5269,75 грн інфляційних втрат та 5769,81 грн судового збору. Зобов`язано відповідача повернути позивачу об`єкт оренди за договором оренди №1 від 06.08.18, за актом прийому-передачі згідно з умовами договору. Тобто, позов задоволено повністю.

8.79. Позивач у позовній заяві також вказав, що окрім сплаченого судового збору, він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, докази чого будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як то передбачено ч. 8 ст. 129 ГПК України.

8.80. 29.10.2021 до місцевого господарського суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі, яким просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн.

8.81. Згідно частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

8.82. Відповідно до частини 4 статті 244 ГПК України виклик сторін в судове засідання для прийняття додаткового рішення не є обов`язковим та здійснюється лише в разі відповідної необхідності.

8.83. Розгляд заяви позивача здійснювався судом без виклику сторін у даній справі.

8.84. Згідно частини 1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому, за ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. А згідно п. 1 ч. 3 даної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

8.85. Так, у позовній заяві позивач вказав, що окрім сплаченого судового збору, він також очікує понести витрати на професійну правничу допомогу. Вказано, що підписанням позовної заяви позивач заявляє про те, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як то передбачено ч. 8 ст. 129 ГПК України.

8.86. Враховуючи зміст вказаної норми слід зазначити, що подання позивачем вищевказаної заяви є передумовою реалізації ним свого права на відшкодування зазначених витрат.

8.87. Частиною 2 статті 126 ГПК України визначеною що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому, згідно п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПКУ інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі витрати на професійну правничу допомогу), покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

8.88. Згідно рішення суду у даній справі від 25.10.2021 по суті даного спору - позов задоволено, заява позивача про відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу відповідає діючому законодавству.

8.90. Заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу надійшла до суду (штамп канцелярії) 29.10.21. Рішення суду в цій справі ухвалено 25.10.21 (коротке рішення).

8.91. Згідно частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила, або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

8.92. Заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з доказами їх понесення подана до суду у строки та в порядку, передбаченому діючим процесуальним законодавством.

8.93. Відповідно до частини 2 статті 126 ГПК України що для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

8.94. Матеріалами справи та подана заява про відшкодування адвокатських витрат містять:

- ордер серії ВХ № 1015471 на надання правової допомоги на ім`я адвоката Прядун Р.В. щодо надання останнім правової допомоги ТОВ "ТВП "Промінь" - доказ надання правової допомоги позивачу зі сторони адвоката;

- договір про надання правової допомоги від 14.06.21, укладеним між адвокатським бюро "Прядуна Руслана Володимировича" в особі Прядуна Р.В. та позивачем щодо надання останньому правової допомоги в судовій справі - доказ надання правової допомоги позивачу на підставі договору;

- додатковий договір від 14.06.2021 до вищевказаного договору про те, що позивач зобов`язаний оплатити адвокатському бюро фіксований гонорар у розмірі 30 000 грн. - доказ узгодження розміру витрат на професійну правничу допомогу;

- акт прийому-передачі наданих послуг від 25.10.2021, підписаний між адвокатом Прядун Р.В. та позивачем про те, що на підставі договору про надання правової допомоги від 14.06.21 адвокатське бюро надало, а позивач отримав правову допомогу у справі на суму 30 000 грн. - доказ виконання договору про надання правової допомоги, а саме фактичного надання адвокатських послуг на суму 30 000 грн.;

- рахунок від 25.10.2021, виставлений АБ "Прядуна Р.В." позивачу на суму 30 000 грн. відносно оплати гонорару;

- платіжне доручення № 293 від 28.10.2021 про оплату позивачем на користь адвоката Прядуна Р.В. 30 000 грн. за призначенням платежу - гонорар згідно договору про надання правової допомоги від 14.06.2021. та виписка банку про оплату позивачем на користь Прядуна Р.В. 30 000 грн. - доказ фактичної оплати позивачем адвокатських послуг (на платіжному доручення наявний штамп банку про здійснення операції).

8.95. Дослідивши подані позивачем докази/документи на підтвердження заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн., суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що подані позивачем матеріали є належними доказами того, що позивачу надано професійну правничу допомогу у даній справі адвокатом Прядуном Р.В. згідно відповідного договору, а позивач прийняв та оплатив надані послуги в сумі 30 000 грн., що в силу статті 126 ГПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви.

8.96. Враховуючи норми Господарського процесуального кодексу України вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

8.97. Господарським судом Хмельницької області правомірно задоволено заяву представника ТОВ "ТВП "Промінь" Прядуна Р.В. та ухвалено додаткове рішення у справі № 924/843/21, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

8.98. Доводи, які наведені апелянтом у апеляційній скарзі щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2021 у справі №924/843/21, не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.

8.99. З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" слід залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2021 у справі №924/843/21 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційних скаргах є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваних рішення та додаткового рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/843/21, апелянт сплатив судовий збір у розмірі 8654,72грн згідно платіжного доручення №7387 від 13.12.2021.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. Згідно частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви про винесення додаткового судового рішення судовий збір не сплачується. Відсутня у вказаному Законі і норма, яка визначає розмір ставки за подання апеляційної скарги на додаткове судове рішення.

10.4. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат

10.5. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційних скарг, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2021 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 жовтня 2021 року у справі №924/843/21 залишити без змін.

Додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2021 у справі №924/843/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/843/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "22" квітня 2022 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.