ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 927/317/20

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Ксензової Г.Є.,

за участю представників:

Фонду державного майна України - Хайновського О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фонду державного майна України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021

та ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2021

у справі № 927/317/20

за позовом Фонду державного майна України

до: 1) Державного підприємства "Сетам",

2) Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державне підприємство "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1) фізична особа ОСОБА_1 ,

2) фізична особа ОСОБА_2 ,

про визнання недійсними результатів електронних торгів.

ВСТАНОВИВ:

07.04.2020 Державний концерн "Укроборонпром" (далі - ДК "Укроборонпром", Концерн, позивач) звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до 1) ОСОБА_3 , 2) Державного підприємства "Сетам", 3) Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання недійсними електронних торгів з продажу арештованого майна Державного підприємства "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння", які відбулись 10.04.2018, 11.04.2018, 13.04.2018, 02.05.2018 за лотами:

-№ 274039, консольний горизонтально-фрезерний верстат №06005 (протокол проведення електронних торгів № 329864);

-№ 270848, верстат горизонтально-фрезерний 6р-80г №06006, технічний стан невідомий (протокол проведення електронних торгів № 326135);

-№ 270999, електроштаблер ЕВ418,3 №11162 (протокол проведення електронних торгів № 326325);

-№271029, переносний; верстат радіально-фрезерний №02006 (протокол проведення електронних торгів № 326322);

-№ 272867, зварювальний пристрій ТДМ 259 №НМА003 (протокол проведення електронних торгів № 326706);

-№ 272868, зварювальний пристрій ТДМ 259.10 №НМА003 (протокол проведення електронних торгів № 326708).

На обґрунтування позовних вимог Концерн зазначав, що проведення у межах виконавчого провадження № 32377267 електронних торгів з реалізації арештованого майна ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння" відбулося з порушенням вимог чинного законодавства.

На виконання частини шостої статті 176 ГПК України суд ухвалою від 10.04.2020 у справі №927/317/20 звернувся на адресу Центру надання адміністративних послуг м. Чернігова із запитом про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_3 .

21.04.2020 від Центру надання адміністративних послуг м. Чернігова на адресу суду надійшла письмова відповідь № 09-05/1581 від 17.04.2020, у якій вказано, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та знятий з реєстру 09.08.2019.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.05.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі №927/317/20, підготовче засідання призначено на 02.06.2020; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння".

Ухвалою суду від 02.06.2020 провадження у справі № 927/317/20 за позовом Державного концерну "Укроборонпром" до першого відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , рік народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , рік смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання недійсними результатів електронних торгів закрито; підготовче засідання у справі №927/317/20 відкладено на 25.06.2020.

З урахуванням положень частини третьої статті 201 ГПК України, судом розгляд справи по суті розпочато не було, відповідно до ухвали від 29.09.2020 витребувано від Першої Чернігівської державної нотаріальної контори інформацію з Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведено;ї спадкової справи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , рік народження; ІНФОРМАЦІЯ_2 , рік смерті; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та виданого свідоцтва про право на спадщину. Провадження у справі зупинено.

14.12.2020 від приватного нотаріуса Борисової Т.А. Чернігівського міського нотаріального округу на адресу суду надійшла інформація, в якій повідомлено про те, що приватним нотаріусом Борисовою Т.А. заведена спадкова справа №54/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Спадщину прийняли за законом його сини - ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 21.12.2020 провадження у справі № 927/317/20 поновлено; розгляд справи по суті призначено на 19.01.2021; залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідачів - фізичну особу ОСОБА_2 , фізичну особу ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.01.2021 замінено відповідача у справі №927/317/20 - Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на його правонаступника - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області 02.02.2021 закрито провадження у справі № 927/317/20 за позовом Державного концерну "Укроборонпром" до Державного підприємства "СЕТАМ", Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - фізична особа ОСОБА_1 ,1 фізична особа ОСОБА_2 ,14000, про визнання недійсними результатів електронних торгів. Роз`яснено позивачеві - ДП "Укроборонпром", його право звернення із даним позовом до суду у порядку цивільного судочинства з урахуванням суб`єктного складу сторін спору.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.02.2021 у справі № 927/317/20, ДК "Укроборонпром" звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу суду та прийняти нове судове рішення, яким визнати недійсними електронні торги з продажу арештованого майна ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння", які відбулись 10.04.2018, 11.04.2018, 13.04.2018, 02.05.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у справі №927/317/20, зокрема, замінено учасника - ДК "Укроборонпром" на його правонаступника Фонд державного майна України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду 31.05.2021 ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.02.2021 у справі № 927/317/20 скасовано, справу № 927/317/20 скеровано до Господарського суду Чернігівської області для подальшого розгляду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2021 позов залишено без розгляду.

Ухвала постановлена з посиланням на положення статей 42, 177, 181, 185, 202, 226 ГПК України та мотивована тим, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2021 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду та зазначив, що у цій справі саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами статей 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи.

При цьому вказав, що право позивача на судовий захист порушено не було, оскільки особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина четверта статті 226 ГПК України).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Фонд державного майна України (далі - ФДМУ, Фонд, скаржник) подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2021 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021, в якій просить суд скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити для розгляду в Господарський суд Чернігівської області.

В обґрунтування посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (статей 4, 7, 86, 226 ГПК України), що відповідно до статті 310 ГПК України є підставою для їх скасування.

ФДМУ вважає, що підстави для застосування судом пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України щодо спірних правовідносин відсутні, оскільки суд першої інстанції, приймаючи ухвалу про залишення позову без розгляду, не надав оцінки тим доказам, що містяться в матеріалах справи щодо належності та достатності їх для вирішення спору, а також не визначив, яким саме чином неявка представника позивача у засідання господарського суду дійсно перешкоджала вирішенню даного спору по суті, враховуючи той факт, що явка сторін не визнавалась судом обов`язковою, судом не вказано про неможливість або наявність істотних перешкод для розгляду спору по суті заявлених вимог відповідно, тобто за наявними в ній матеріалами.

Крім того, на думку скаржника, суди застосували норму права (пункт 4 частини першої статті 226 ГПК України) без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 908/104/18, від 18.03.2021 у справі № 911/802/20 та від 10.02.2021 у справі № 598/2250/19.

Доводи інших учасників справи

Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу не надійшли, що відповідно до положень частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень.

Позиція Верховного Суду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Імперативними приписами частини другої статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Предметом касаційного перегляду є ухвала суду першої інстанції від 18.08.2021, залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції від 10.11.2021, про повернення позовної заяви Фонду державного майна України до: Державного підприємства "Сетам" та Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третіх осіб: ДП "Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсними результатів електронних торгів, без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання представника позивача.

Верховний Суд зазначає, що порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано нормами Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями статті 13 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Водночас частиною першою статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Приписами статті 181 ГПК України встановлено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Разом з тим частиною четвертою статті 202 ГПК України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів наголошує, що при застосуванні тієї чи іншої норми процесуального права, суд повинен виходити із комплексного та ґрунтовного аналізу норм права загалом.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною четвертою статті 202, пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15 дійшла висновку про те, що положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19 виклала висновок щодо застосування норми пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, вказавши, зокрема, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, навіть, у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком - подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 у справі №910/8816/19).

У частині четвертій статті 236 ГПК України, що встановлює вимоги щодо законності та обґрунтованості судового рішення, передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З цих підстав, колегія суддів вважає за необхідне врахувати висновки щодо застосування пункту четвертого частини першої статті 226 ГПК України, викладені у вказаних вище постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 прийнято справу № 927/317/20 до розгляду; підготовче засідання призначено на 15.07.2021.

15.07.2021 у судове засідання з`явився повноважний представник позивача.

У судовому засіданні 15.07.2021 суд постановив ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 03.08.2021.

У судове засідання 03.08.2021 учасники справи повноважних представників не направили, про причини не направлення представників у судове засідання не повідомили. Позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи 03.08.2021, про що свідчить розписка від 15.07.2021 у матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять календарних днів до 14.09.2021 (включно); відкладено підготовче засідання на 18.08.2021.

Відкладаючи розгляд справи, місцевий господарський суд, виходив з неможливості з`ясування усіх питань, визначених частиною другою статті 182 ГПК України, запропонувавши позивачу повідомити про всі обставини справи, які йому відомі та надати свої доводи, міркування та докази з приводу заявленого позову.

Однак, у судове засідання 18.08.2021 повноважні представники учасників справи, в тому числі позивача, не з`явились.

У справі, що розглядається, судом першої інстанції встановлено, що про розгляд справи 18.08.2021 позивач був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення 05.08.2021 поштового відправлення позивачу, наявне у матеріалах справи.

При цьому позивач не повідомив суд про причини своєї неявки в суд, а також не подав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто, у даному випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами статей 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи.

За таких обставин Верховний Суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України, для залишення позову без розгляду.

Здійснені місцевим господарським судом процесуальні дії, з якими погодився апеляційний господарський суд, повністю узгоджуються з наведеними вище правовими позиціями Верховного Суду, зокрема об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19.

Колегія суддів зазначає, що залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Частиною четвертою статті 226 ГПК України визначено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відтак, довід позивача про те, що суди попередніх інстанцій фактично позбавили його права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 4 ГПК України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів", колегією суддів відхиляється.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Доводи касаційної скарги про відсутність підстав для залишення позову без розгляду через відсутність в ухвалі суду першої інстанції та постанові суду апеляційної інстанції обґрунтування неможливості розгляду спору за наявними матеріалами справи за відсутності представника позивача, судом відхиляються.

Суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 13.09.2019 у справі №916/3616/15, стосовно відступлення від висновків щодо застосування положень частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України про те, що обов`язковою умовою для залишення позову без розгляду з підстав неявки позивача (його представника) у судове засідання є неможливість вирішення судом спору по суті за наявними матеріалами справи. У зазначеній постанові Верховний Суд відступив від правових позицій, зокрема, викладених у постановах Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №908/104/18, від 18.03.2019 у справі №910/1615/16, на правові позиції в яких скаржник посилається в касаційній скарзі.

Оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватися судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності (пункт 8.2.4 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справ №916/3616/15).

Посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.02.2021 у справі № 598/2250/19 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки правова позиція про застосування норм цивільного процесуального права при залишенні позову без розгляду залежно від стадії судового розгляду, яка містяться у наведеній постанові, не може бути врахована під час розгляду цієї справи, враховуючи, що такі правовідносини регулюються різними процесуальними кодексами, у зв`язку з чим відсутня можливість уніфікації правових висновків судів різних юрисдикцій щодо застосування різних норм процесуального права.

Відтак, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, а висновок судів попередніх інстанцій про залишення позовної заяви без розгляду зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, Верховний Суд вважає, що наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують того, що ухвала суду першої інстанції, залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції, прийняті з додержанням норм процесуального права, підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки судами попередніх інстанцій було прийнято рішення з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави залишити їх без змін.

Судові витрати

Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 та ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2021 у справі №927/317/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Ткаченко Н.Г.