ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" квітня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/251/14

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Левшиної І.М.,

розглянувши скаргу стягувача Дочірньої компанії "Газ Україна" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії та бездіяльність державного виконавця /вх. № 2-231/22 від 02.03.2022 року/ у справі № 916/251/14

за позовом: Дочірньої компанії "Газ Україна" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" /, адреса - 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, e-mail: /

до відповідача: Акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" /, адреса - 65003, м. Одеса, ву. Церковна, 29, e-mail: /

про стягнення 2066462,16грн.

Суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. /, адреса - 65102, м. Одеса, вул. Перша Сортувальна, 36-Г, e-mail: /

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився, повідомлений належним чином, надано заяву про розгляд скарги за відсутності представника /вх. № 5969/22 від 29.03.2021 року/;

від відповідача: не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі;

від суб`єкта оскарження: не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області судді Брагіної Я.В. перебувала справа № 916/251/14 за позовом Дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ" про стягнення 2066462,16грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.03.2014 року у справі №916/251/14 позов задоволено та стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ" на користь Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" 2041261,65грн. - основного боргу, 25200,51грн. - 3% річних, 41330,00грн. - витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.05.2014 року рішення Господарського суду Одеської області від 24.03.2014 року у справі №916/251/14 залишено без змін.

На виконання рішення 22.05.2014 року було видано наказ.

02.02.2022 року на адресу суду надійшла скарга стягувача Дочірньої компанії "Газ Україна" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії та бездіяльність державного виконавця /вх. № 2-231/22/ у справі № 916/251/14, в якій стягувач просить:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 02.02.2022 року;

- визнати неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 02.02.2022 року;

- зобов`язати державного виконавця Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення (поновити порушене право стягувача) - прийняти до виконання наказ Господарського суду Одеської області від 22.05.2014 року у справі № 916/251/14 та відкрити виконавче провадження.

В обґрунтування поданої скарги стягувач вказує, що у 2016р. виконавче провадження щодо примусового виконання наказу суду від 22.05.2014 року було закінчено у зв`язку з визнанням ПАТ „Одеська ТЕЦ" банкрутом. Проте, у січні 2019р. провадження у справі про банкрутство ПАТ „Одеська ТЕЦ" було припинено на виконання вимог Закону України „Про приватизацію державного та комунального майна". Припинення провадження у справі про банкрутство ПАТ „Одеська ТЕЦ" стало підставою для звернення Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" до органу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу суду від 22.05.2014 року.

Проте, державним виконавцем в порушення вимог закону було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 02.02.2022р. Повертаючи наказ суду від 22.05.2014 року без прийняття до виконання, державний виконавець дійшов висновку про пропуск позивачем строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Разом з тим, за твердженням скаржника, строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання останнім пропущений не був, оскільки строк має розраховуватись з моменту усунення заборони для примусового виконання рішення суду, тобто з моменту винесення судом ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство боржника.

29.03.2022 року на електронну адресу суду надійшов лист стягувача /вх. № 5969/22/, в якому ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України» просить скаргу розглянути за відсутності представника компанії, скаргу підтримує у повному обсязі.

У зв`язку із запровадженням воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України № 64/2022 № 2102-IX, та перебуванням головуючого судді у відпустці розгляд матеріалів скарги вх. № 2-231/22 від 02.03.2022 року відбувається понад строки, визначені ГПК України.

Ухвалою суду від 22.04.2022 року прийнято до провадження скаргу стягувача Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії та бездіяльність державного виконавця /вх. № 2-231/22 від 02.03.2022 року/ у справі № 916/552/13-г; розгляд скарги призначено на 28.04.2022 р. о 11:30 год.

До судового засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені належним чином, причини неявки невідомі.

Згідно зі ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу приписів ч. ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Накази суду викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, що входять до складу колегії). Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 1 ст. 340 ГПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За правилами ч. 1 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. ч. 1, 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що постановою Господарського суду Одеської області від 13.12.2016р. по справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 ПАТ "Одеська ТЕЦ" було визнано банкрутом.

Ухвалою від 15.01.2019р. господарським судом було закрито провадження по справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про визнання ПАТ "Одеська ТЕЦ" банкрутом.

В силу вимог ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній, на дату видачі наказу), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження", виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Верховний Суд у постановах від 30.07.2019р. по справі № 922/3137/15, від 28.12.2018р. по справі № 910/11424/15 та від 20.05.2019р. по справі № 904/10285/15 дійшов висновку, що Законом України від 02.06.2016р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження", який набрав чинності 05.10.2016р., збільшено до трьох років строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання ним чинності, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016р. та строк пред`явлення до виконання яких станом на 05.10.2016р. не сплинув.

Згідно з ч. 1-2 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження" від 02.06.2016р., виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

В силу вимог ч. 5 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження", у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 29.10.2020р. по справі №916/922/16, тлумачення приписів Закону України „Про виконавче провадження" свідчить, що строк повторного пред`явлення виконавчого документа починається знову з моменту формального повернення виконавчого документа, якщо підстави повернення пов`язані суто з обставинами та результатами виконання рішення. Поряд з цим повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - це результат об`єктивно існуючих обставин зовнішнього характеру, за які учасники виконавчого провадження не відповідають. Тому в цьому випадку строк повторного пред`явлення починається з моменту усунення цієї заборони, зовнішньої обставини. У випадку закінчення виконавчого провадження з підстави визнання боржника банкрутом такою зовнішньою об`єктивною обставиною, яка забороняє проведення виконавчих дій щодо боржника, слугує офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Тому строк повторного пред`явлення має розпочинатися з моменту скасування відповідної заборони, тобто з моменту закриття (припинення) провадження у справі про банкрутство боржника.

З урахування вказаного, господарський суд доходить висновку про наявність у Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" права на звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу суду від 22.05.2014 року у строк до 15.01.2022р., тобто протягом трьох років після винесення судом ухвали від 15.01.2019р. про закриття провадження по справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про банкрутство ПАТ "Одеська ТЕЦ".

12.01.2022р. ДК „Газ України" звернулось до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу суду від 22.05.2014 року по даній справі. Вказана заява була направлена на адресу ДВС 13.01.2022р. засобами поштового зв`язку.

02.02.2022р. головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. було складено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском ДК „Газ України" строку для пред`явлення наказу суду від 22.05.2014 року до виконання.

Проте, висновки головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо пропуску позивачем строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання є помилковими, оскільки позивач звернувся до суду із заявою про примусове виконання судового рішення у межах строків, визначених Законом України „Про виконавче провадження", що свідчить про обґрунтованість доводів, наведених позивачем по тексту поданої до суду скарги.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши встановлені обставини, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги стягувача Дочірньої компанії "Газ Україна" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії та бездіяльність державного виконавця /вх. № 2-231/22 від 02.03.2022 року/ у справі № 916/251/14.

Керуючись ст. ст. 74, 234-235, 254-255, 339-345 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу стягувача Дочірньої компанії "Газ Україна" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії та бездіяльність державного виконавця /вх. № 2-231/22 від 02.03.2022 року/ у справі № 916/251/14 - задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо винесення 02.02.2022 року повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання - наказу наказ Господарського суду Одеської області від 22.05.2014 року у справі № 916/251/14.

3. Визнати неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 02.02.2022 року стосовно наказу Господарського суду Одеської області від 22.05.2014 року у справі № 916/251/14.

4. Зобов`язати державного виконавця Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення (поновити порушене право стягувача) /, адреса - 65102, м. Одеса, вул. Перша Сортувальна, 36-Г, e-mail: / прийняти до виконання наказ Господарського суду Одеської області від 22.05.2014 року у справі № 916/251/14 та відкрити виконавче провадження.

Ухвала складена та підписана 28.04.2022 року.

Ухвала набрала законної 28.04.2022 року та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 254, 255 ГПК України.

Суддя Н.Д. Петренко