ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2022 р. Справа№ 910/9545/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Разіної Т.І.

Скрипки І.М.

без повідомлення учасників апеляційного провадження

розглянувши у письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс - Логістік"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 20.09.2021

у справі № 910/9545/21 ( суддя Усатенко І.В. )

за позовом Фізичної особи - підприємця Дмитрук Юлії Ростиславівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс - Логістік"

про стягнення боргу 54 570, 16 грн.

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Дмитрук Юлія Ростиславівна звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Логістик" про стягнення 44 132, 64 грн. за отриманий товар за договором поставки № 09/04/01 від 09.04.2020, пеню у розмірі 1900, 72 грн. за прострочення зобов`язань та 8536,80 грн. штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання понад 15 днів.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 09/04/01 від 09.04.2020.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 у справі №910/9545/21 позов задоволено частково. На підставі рішення суду з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс - Логістік" на користь Фізичної особи - підприємця Дмитрук Юлії Ростиславівни підлягає стягненню заборгованість в розмірі 44132 грн. 64 коп., пеня у розмірі 1886 грн. 22 коп., штраф у розмірі 8536 грн. 80 коп. та судовий збір в сумі 2269 грн. 40 коп. В частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 14,50 грн. відмовлено

Задовольняючи позов, суд виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 44 132, 64 грн., штрафу 8 536, 80 грн. за розстрочку понад 15 днів. В частині позовних вимог щодо стягнення пені задоволено частково за період з 16.02.2021 по 08.06.2021, що за розрахунком суду складає 1886,22 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс - Логістік" звернулося до суду з апеляційною скаргою, просить суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне дослідження судом першої інстанції матеріалів справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення не дослідив та не проаналізував докази, на які послався позивач, зокрема на те, що договір підписаний Горбом Ю.М., при цьому не перевірив повноваження прав/обмежень підписанта, на підставі якого саме документа вчинено правочин.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що керівник ТОВ «АЛЬЯНС-ЛОГІСТИК» даний договір не підписував та не схвалював на визначених умовах.

Незважаючи на те, що договір виконано, апелянт вважає, що не можна вважати правочин схваленим особою, від імені якої його укладено, якщо дії, що свідчать про прийняття його до виконання, вчинено особою, яка і підписала спірну угоду без належних повноважень. Доказів вчинення органами управління Товариства будь-яких дій, які б свідчили про схвалення ними підписання договору, матеріали справи не містять.

Апелянт також зазначає, що у первинних документах, копії яких надає позивач немає посилання саме на цей договір поставки. Отже, при нарахуванні штрафу та пені, з огляду на відсутність взаємозв`язку з підписаним договором поставки не уповноваженою особою та підписаними первинними документами із сторони ТОВ «АЛЬЯНС-ЛОГІСТИК» без посилання на вказаний договір - немає прямого зв`язку між вказаними документами, що додатково свідчить про необґрунтованість правової позиції позивача.

Крім того, апелянт зазначає, що у справі відсутні належним чином оформлені первинні документи у повному обсязі, які свідчать про факти, які мають юридичне значення для об`єктивного та повного вирішення даної справи, а саме позивачем: надано копії видаткових накладних, які підписані невстановленими особами, без зазначення посади, прізвищ та імен, а також їх повноважень і відношення до зазначених господарських операції, на які посилається позивач; надано копії актів звірки зроблених в електронному вигляді, шляхом накладення печатки з «Альянс - Логістик» та підписом невстановленою особи, оригінали яких відсутні, утвердженням чого його є диспропорція на актах звірки печаток і підписів сторін, що свідчить про те, що копія робилась не з оригіналу, а сам документ відсутній. Тобто документи не відповідають ч. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, позивач подав відзив, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Позивач звертає увагу суду на те, що під час укладення договору поставки від 09 квітня 2020 року № 09/04/01 повноваження підписанта зі сторони покупця були предметом дослідження ФОП Дмитрук Ю.Р., і на підтвердження дійсності таких повноважень покупцем було надано копію належним чином засвідченої довіреності №1 ВН від 03.02.2020 року, за умовами якої, ТОВ «АЛЬЯНС-ЛОГІСТИК» в особі директора Чайки П.А. уповноважило Горб Юрія Миколайовича на вчинення від імені товариства правочинів, без обмежень та виключень з усіма підприємствами, установами, організаціями. Відповідачу безумовно відомо про зазначену обставину, однак він навмисно вводить в суд в оману, посилаючись на відсутність повноважень в підписанта, і як наслідок недійсність здійснених операцій.

Крім того, позивач вважає неспроможним заперечення відповідача про юридичну силу доданої до позову копію Акту звірки взаємних розрахунків станом на період з 01.03.2021 р. по 28.05.2021 року з посиланням на ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік» та аргументуючи відсутністю підпису або інших даних що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, оскільки зазначений акт звірки взаєморозрахунків не є первинним бухгалтерським документом, в розумінні вказаної вище норми закону, так як не підтверджує здійснення господарської операції, а лише фіксує фактичні операції по розрахунках, поставках та інших операціях, таким чином, відображаючи інформацію про первинні бухгалтерські документи: накладні, платіжні доручення та договори про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

09.04.2020 між Фізичною особою-підприємцем Дмитрук Юлією Ростиславівною (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс-Логістик" (покупець) укладено договір поставки № 09/04/01.

Відповідно до п. 1.1 укладеного договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю снеки м`ясні, надалі товар, у відповідному асортименті, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити її на умовах, передбачених даним договором.

Асортимент, кількість та ціни на товар, яка передається покупцю, визначається сторонами у видаткових накладних, виписаних постачальником, що є невід`ємними частинами даного договору. Датою постачання вважається дата підписання видаткової накладної обома сторонами, що засвідчує прийняття товару покупцем від постачальника. (п. 1.3, 2.4 договору).

Згідно пунктів 3.1, 3.3 договору ціна по кожному найменуванню і на кожну партію товару визначається на підставі погодженого сторонами замовлення та вказується у видаткових накладних на кожну партію товару і містить у собі податок на додану вартість. Покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок постачальника вартість поставленої йому партії товару протягом 21 календарних днів з моменту поставки товару. В разі затримки оплати партії товару постачальник має право прийняти рішення про дострокове розірвання договору.

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до проведення повних взаєморозрахунків між сторонами.

На підтвердження обставин щодо поставки товару позивачем та отримання товару відповідачем до матеріалів справи долучено видаткові накладні: № ЮР-0821604 від 17.01.2021 на суму 59935,20 грн., № ЮР-0827063 від 24.01.2021 на суму 32616,00 грн., № ЮР-0827061 від 24.01.2021 на суму 60086,40 грн. Загальна вартість поставленого товару становить 152637,60 грн.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків станом за період: січень 2021 між позивачем та відповідачем початкове сальдо (заборгованість відповідача) становить 412663,62 грн., позивачем поставлено товару на суму 152637,60 грн, відповідачем оплачено товар на суму 412663,62 грн. Акт підписаний та скріплений печатками обох контрагентів.

Часткова оплата вартості товару підтверджується довідкою банку від 21.05.2021 № 18/20-128, згідно якої відповідачем на користь позивача сплачено грошові кошти у розмірі 320163,96 грн. та довідкою банку від 19.05.2021 № 5-102/02/464/2021 підтверджується перерахування відповідачем на користь позивача грошових коштів у розмірі 92499,66 грн. Загальна сума коштів, сплачена відповідачем згідно поданих доказів становить 412663,62 грн.

Частина товару була повернута постачальнику, що підтверджується відповідними накладними: № ПП-Щ000352 від 15.02.2021 на суму 20046,60 грн, № ПП-О0000353 від 15.02.2021 на суму 20082,48 грн., № ПП-О0000114 від 18.01.2021 на суму 27140,52 грн. Загальна вартість повернутого товару становить 67269,60 грн.

Таким чином, відповідачем у повному обсязі було оплачено заборгованість за поставлений товар, яка існувала станом на січень 2021 у розмірі 412663,62 грн. З загальної кількості товару вартістю 152637,60 грн. поставленого у січні 2021 частина (вартістю 67269,60 грн.) була повернута позивачу. Тобто оплаті підлягав товар, загальною вартістю 85368,00 грн.

31.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс-Логістик" (виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Дмитрук Юлією Ростиславівною (замовник) укладено договір про надання послуг № 31/08/2020, в порядку та на умовах якого, виконавець зобов`язався надати замовнику послуги, зазначені в додатку № 1 до договору, а замовник зобов`язався прийняти дані послуги та своєчасно здійснити оплату.

На виконання умов договору № 31/08/2020 від 31.08.2020 було надано послуги з маркетингу, вартістю 41235,36 грн., що підтверджується актом надання послуг № 313 від 14.04.2021.

14.04.2021 між ТОВ "Альянс Логістик" (сторона-1) та ФОП Дмитрук Ю.Р. (сторона-2) було укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого заборгованість позивача перед відповідачем у розмірі 41235,36 грн. за договором № 31/08/2020 від 31.08.2020 була зарахована в погашення заборгованості відповідача перед позивачем за договором поставки № 09/04/2020 від 09.04.2020.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки у розмірі 85368,00 грн., на підставі договору про зарахування зустрічних однорідних вимог зменшилась на 41 235,36 грн. і становить 44 132,64 грн.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідача 44 132, 64 грн. за отриманий товар за договором поставки № 09/04/01 від 09.04.2020, пеню у розмірі 1900, 72 грн. за прострочення зобов`язань та 8536,80 грн. штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання понад 15 днів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 3.3 договору покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок постачальника вартість поставленої йому партії товару протягом 21 календарних днів з моменту поставки товару. В разі затримки оплати партії товару постачальник має право прийняти рішення про дострокове розірвання договору.

Поставка мала місце 24.01.2021, отже товар мав бути оплачений не пізніше 15.02.2021. Таким чином, відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з 16.02.2021.

Як встановлено судом, заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки з врахуванням договору про зарахування зустрічних однорідних вимог зменшилась та становить 44 132,64 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за отриманий товар у розмірі 44 132,64 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення пеню у розмірі 1900,72 грн. за період з 15.02.2021 по 08.06.2021 та штраф у розмірі 8536,80 грн. за прострочення понад 15 банківських днів.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що у разі несплати вартості товару покупцем у строк, встановлений п. 5.2 цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої партії товару за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем невірно визначено початок періоду нарахування пені, оскільки останній день строку оплати припав на 14.02.2021 - неділю, то останній день для виконання грошового зобов`язання відповідачем є 15.02.2021. Отже, період прострочення грошового зобов`язання відповідачем починається з 16.02.2021.

Станом на 16.02.2021 сума заборгованості відповідача перед позивачем була більшою, однак позивач нараховує пеню на суму богу у розмірі 44 132,64 грн, а суд, в силу припису ст. 237 ГПК України не наділений повноваженнями виходити за межі позовних вимог, пеня розраховується судом на суму боргу у розмірі 44312,64 грн за період з 16.02.2021 по 08.06.2021.

Перевіривши розрахунок пені, здійснений судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку дійшов висновку про їх арифметичну правильність та приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 1886,22 грн.

Відповідно до п. 7.2 договору за несвоєчасну оплату товару понад 15 банківських днів з моменту настання обов`язку по оплаті, покупець сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 10% від суми заборгованості та понесені постачальником збитки.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Враховуючи наведене, оскільки матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем зобов`язання по сплаті заборгованості у розмірі 85 368,00 грн. станом на 09.03.2021 (15-ий банківський день несвоєчасної оплати), суд апеляційної інстанції перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 10%, що становить 8 536, 80 грн.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що керівник ТОВ «АЛЬЯНС-ЛОГІСТИК» даний договір не підписував та не схвалював на визначених умовах, оскільки директор відповідача Чайка П.А. видано довіреність №1 ВН від 03.02.2020 року, за умовами якої, ТОВ «АЛЬЯНС-ЛОГІСТИК» в особі директора Чайки П.А. уповноважило виконавчого директора структурного підрозділу ТОВ «АЛЬЯНС - ЛОГІСТИК» Горб Юрія Миколайовича на вчинення від імені товариства правочинів, без обмежень та виключень з усіма підприємствами, установами, організаціями.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Наведені апелянтом доводи апеляційної скарги ґрунтуються на намаганнях здійснити переоцінку обставин справи, об`єктивно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається, отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс - Логістік" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 у справі № 910/9545/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 у справі № 910/9545/21 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/9545/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 02.05.2022.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Т.І. Разіна

І.М. Скрипка