ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року Справа № 903/703/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Цвіркун О.О.

за участю представників сторін:

від заявника: представник не з`явився

від відповідача: Кушнірук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" на ухвалу Господарського суду Волинської області, постановлену 20.01.2022 (суддя Якушева І.О., повний текст складено 21.01.2022) у справі № 903/703/21

за заявою Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери"

до Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича 127 500 грн. заборгованості зі сплати гонорару за договором про надання правової (правничої) допомоги № 03-76 від 12.03.2019; 227 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Волинської області перебувала заява б/н від 30.12.2021 АО "Гапоненко Роман і партнери" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просив зупинити виконання за виконавчим документом, виданим на виконання ухвали Господарського суду Волинської області від 15.11.2021 у справі № 903/703/21; визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Волинської області, виданий на виконання ухвали Господарського суду Волинської області від 15.11.2021.

В обґрунтування заяви АО "Гапоненко Роман і партнери" посилалося на те, що ФГ "Західний Буг" Юнака С.П. має заборгованість перед заявником на загальну суму 178 000 грн, яка підтверджується актами надання послуг № 47 від 29.08.2019, № 16 від 30.03.2021 року, які погоджені, але не оплачені. Вказує, що оскільки зобов`язання за своєю правовою природою є однорідними, згідно ст. 601 ЦК України заявник надіслав боржнику заяву про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог та просив суд визнати виконавчий документ, виданий на виконання ухвали Господарського суду Волинської області від 15.11.2021, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.01.2022 відмовлено у задоволенні зазначеної заяви у справі № 903/703/21. Поновлено виконання за виконавчим документом - наказом Господарського суду Волинської області № 903/703/21-1 від 05.01.2022.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, боржник звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 20.01.2022 у справі № 903/703/21 та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву від 30.12.2021 АО "Гапоненко Роман і партнери" про визнання наказу Господарського суду Волинської області № 903/703/21-1 від 05.01.2022 таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування скарги зазначає, що АО "Гапоненко Роман і партнери" має заборгованість перед ФГ "Західний Буг" Юнака С.П. в сумі 127 727 грн. відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області від 15.11.2021 у справі №903/703/21, що була залишена без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021. А відповідно до актів надання послуг № 47 від 29.08.2019 та № 16 від 30.03.2021, акту звірки взаємних розрахунків ФГ "Західний Буг" Юнака С.П. має заборгованість в сумі 178 000 грн. перед АО "Гапоненко Роман і партнери". Строк виконання зобов`язань настав для ФГ "Західний Буг" Юнака С.П. 29.08.2019 та 30.03.2021, для АО "Гапоненко Роман і партнери" - 20.12.2021. Апелянтом було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом направлення на адресу ФГ "Західний Буг" Юнака С.П. заяви про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог № 06-770 від 24.12.2021 та заявлено про припинення свого зобов`язання зі сплати заборгованості в загальній сумі 127 727 грн. Вказану заяву ФГ "Західний Буг" Юнака С.П. отримало 10.01.2022, що підтверджується роздруківкою трекінгу відправлення з офіційного сайту "Укрпошта". Тобто, апелянт вважає, що з 10.01.2021 його зобов`язання зі сплати заборгованості в загальній сумі 127 727 грн. було припинено на підставі виконання. З огляду на вказане відмічає, що припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однією з сторін. Зарахування ж, проведене за заявою однієї сторони, діє з моменту, коли є у наявності всі умови для зарахування. Таким чином, вважає, що надіслання апелянтом заяви про зарахування зустрічної вимоги було достатнім для виконання свого зобов`язання в добровільному порядку.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АО "Гапоненко Роман і партнери" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 20.01.2022 у справі № 903/703/21; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник боржника надав усні заперечення з приводу апеляційної скарги, правом подачі письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Представник апелянта в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Разом з тим, через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку із введенням на всій території України режиму воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 до закінчення воєнного стану.

Розглянувши подане апелянтом клопотання колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на те, що ухвалою від 23.03.2022 суд задоволив клопотання заявника та постановив провести судове засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференц-прийому "EasyCon". У поданому клопотанні про відкладення судового засідання апелянт не зазначив обставин, що фактично унеможливлюють участь його представника, а також не навів достатніх підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги до закінчення воєнного стану. Судовою колегією відмічається, що відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" № 389-VIII від 12.05.2015, правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства не допускається. Отже суд не вправі здійснити розгляд спору раніше встановленого законом строку. Відтак суд приймає до уваги, що згідно положень ст. 273 ГПК України розгляд даної апеляційної скарги мав бути здійснений у строк до 21.03.2022 включно. Разом з цим, з урахуванням режиму воєнного стану та поданих клопотань сторін розгляд апеляційної скарги було відкладено поза межами строків з врахуванням положення статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, згідно яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

У даному випадку колегія суддів вважає, що наявні матеріали у справі № 903/703/21 є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду апеляційної скарги.

Частинами 1, 4 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи № 903/703/21, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши та проаналізувавши наявні докази, колегія суддів встановила наступне.

06.09.2021 Господарським судом Волинської області було видано судовий наказ № 903/703/21 про стягнення з ФГ "Західний Буг" Юнака С.П. 127 500 грн. заборгованості зі сплати гонорару за договором про надання правової (правничої) допомоги № 03-76 від 12.03.2019; 227 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 15.11.2021 заяву ФГ "Західний Буг Юнака С.П. про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно одержаних коштів було задоволено частково; визнано судовий наказ № 903/703/21 від 06.09.2021 у справі № 903/703/21 таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з АО "Гапоненко Роман і партнери" на користь ФГ "Західний Буг" Юнака С.П. 127 727 грн. безпідставно одержаних коштів; у вимозі про стягнення 13 272,70 грн. відмовлено.

Судовий наказ № 903/703/21 від 06.09.2021 було визнано таким, що не підлягає виконанню, у зв?язку з тим, що боржник добровільно виконав наказ від 06.09.2021 та перерахував на рахунок Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" 127 500 грн. заборгованості зі сплати гонорару за договором про надання правової (правничої) допомоги № 03-76 від 12.03.2019 та 227 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. А враховуючи те, що 13.10.2021 цю ж суму коштів було примусово стягнуто з ФГ "Західний Буг" Юнака С.П. приватним виконавцем, з АО Гапоненко Роман і партнери ухвалою від 15.11.2021 на підставі ч. 4 ст. 328 ГПК України було стягнуто на користь ФГ "Західний Буг" Юнака С.П. 127 727 грн. як безпідставно одержаних стягувачем від боржника коштів за виконавчим документом. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 залишено без змін ухвалу суду від 15.11.2021.

На виконання ухвали Господарського суду Волинської області від 15.11.2021 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 Господарський суд Волинської області видав наказ від 05.01.2022 № 903/703/21-1.

Відповідно до заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню від 30.12.2021, АО "Гапоненко Роман і партнери" просило визнати наказ Господарського суду Волинської області № 903/703/21 виданий 05.01.2022 таким, що не підлягає виконанню на підставі ч. 2 ст. 328 ГПК України.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, враховуючи правові позиції Верховного Суду, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначає таке.

Статтею 203 ГК України передбачено припинення господарського зобов`язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування, для чого достатньо заяви однієї сторони, що кореспондується з нормами статті 601 ЦК України.

За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї із сторін, згідно з вимогами статті 601 ЦК України.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Згідно з положеннями статті 601 ЦК України вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 ГК України та статтею 601 ЦК України, однак випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №910/21652/17, від 11.09.2018 у справі №910/21648/17, від 11.10.2018 у справі №910/23246/17, від 15.08.2019 у справі №910/21683/17, від 11.09.2019 у справі №910/21566/17, від 25.09.2019 у справі №910/21645/17, від 01.10.2019 у справі №910/12968/17, від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19 уточнив висновки Верховного Суду щодо застосування норм права (статей 601, 602 ЦК України), зазначивши, зокрема, про те, що безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

В оскаржуваній ухвалі Господарський суд Волинської області зазначив, що твердження АО "Гапоненко Роман і партнери" щодо безспірності вимог не мають правового підґрунття та не можуть бути підставою для задоволення заяви виходячи з наступного.

Як вбачається з акту № 47 від 29.08.2019, він містить посилання на договір № 03-149/1 від 08.07.2019. Факт оплати наданих Адвокатським об`єднанням на підставі цього договору послуг підтверджується копіями платіжних доручень: № 5024 від 17.07.2019; № 5055 від 18.07.2019; № 5095 від 19.07.2019; № 5154 від 22.07.2019; № 5726 від 30.08.2019; № 5822 від 04.09.2019; № 5850 від 09.09.2019; № 5860 від 20.09.2019; № 38 від 18.10.2019; № 97 від 23.10.2019; № 154 від 24.10.2019; № 184 від 29.10.2019; № 207 від 29.10.2019; № 255 від 04.11.2019; № 287 від 07.11.2019; № 325 від 08.11.2019.

Отже, вартість наданих послуг, оформлених актом № 47 від 29.08.2019, повністю оплачена боржником. Доказів на підтвердження наявності інших актів наданих послуг за договором № 03-149/1 від 08.07.2019, в рахунок оплати яких заявник міг би зарахувати проведені платежі, сторонами не надавались, в матеріалах справи відсутні.

Також судами встановлено, що акт надання послуг № 16 від 30.03.2021 на суму 100 000 грн. замовником не підписаний.

ФГ "Західний Буг" Юнака С.П. посилалося на те, що останній не погоджується з об`ємом та якістю визначених у цьому акті послуг.

Натомість, заявник вважає, що на підставі акту надання послуг № 16 від 30.03.2021 у боржника виникло зобов?язання з оплати послуг в розмірі 100 000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність між сторонами спору щодо вартості наданих послуг за вказаним актом. Тобто, про наявність спору щодо змісту та розміру зобов?язання за актом № 16 від 30.03.2021 в розмірі 100 000 грн. Вимоги, які ґрунтуються на цьому акті, не можуть бути зараховані як зустрічні однорідні вимоги на підставі ст. 601 ЦК України, оскільки підлягають доказуванню.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Стаття 328 ГПК України містить вичерпний перелік підстав, які дають право боржникові вимагати визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню.

Отже, закон передбачає можливість визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі N 755/15479/15-ц).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання виконавчого документу, виданого на виконання ухвали Господарського суду Волинської області від 15.11.2021, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 у справі № 903/703/21, таким, що не підлягає виконанню.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак, не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Волинської області від 05.01.2022 у справі № 903/703/21 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Волинської області від 20 січня 2022 року у справі № 903/703/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №903/703/21 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "21" квітня 2022 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.