ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2022 р. Справа№ 910/9012/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Куксова В.В.

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021, (повний текст складено 20.12.2021)

у справі № 910/9012/21 (суддя Приходько І.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»

про стягнення 80 089,88 грн,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 80 089,88 грн.

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» суму страхового відшкодування у розмірі 80 089,88 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 30.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/9012/21, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 та ухвалити нове рішення, відповідно до якого в позовних вимогах відмовити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що він не отримував жодної заяви про регресні вимоги від позивача. Подання заяви про виплату страхового відшкодування не є формою досудової вимоги (претензією) та елементом порядку досудового врегулювання спору, а є підставою для реалізації права на отримання страхового відшкодування та є складовим елементом юридичного складу, за наявності якого у відповідача (страховика за полісом) настає обов`язок з виплати страхового відшкодування.

4.2. Вважає, що з його сторони не порушено жодних прав позивача. Оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, то на момент звернення з позовом до суду відповідачем не були порушені права позивача, а строк виконання зобов`язання зі сплати страхового відшкодування не настав.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 23.02.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021, ухваленого за результатами розгляду справи № 910/9012/21 залишити без змін.

5.2. У поданому відзиві позивач вказує на те, що він звертався до відповідача як і досудовому, так і у судовому порядку в межах річного строку, чим і спростовується твердження відповідача щодо не надання позивачем належних та допустимих доказів порушення права (інтересів відповідачем), на підтвердження чого позивачем долучено до відзиву копію заяви вих. № 294 від 16.01.2021 на виплату страхового відшкодування, адресовану відповідачу, та копію повідомлення про вручення поштового відправлення.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021, матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/9012/21 передано на розгляд головуючому судді - Чорногузу М.Г.

6.2. Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 30.12.2021, для розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/9012/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Куксов В.В., Копитова О.С.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2022 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/9012/21. Вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" №01-04-745 від 28.12.2021 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, відкладено до надходження матеріали справи № 910/9012/21 до Північного апеляційного господарського суду.

6.4. 31.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали господарської справи № 910/9012/21.

6.5. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2022, в зв`язку з перебуванням судді Копитової О.С., у відпустці, для вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/9012/21, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Куксов В.В., Агрикова О.В.

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9012/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021. Постановлено справу № 910/9012/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 20 грудня 2021 року розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 30.01.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - страховик) та ОСОБА_1 (далі - страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №9-01, об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 14-18).

8.2. 23.12.2020 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля Mitsubishi Carisma державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

8.1. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.02.2021 по справі №755/1350/21, водія транспортного засобу Mitsubishi Carisma державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 25).

8.2. Внаслідок даного ДТП було пошкоджено застрахований у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», транспортний засіб Hyundai Tucson, державний номерний знак державний номерний знак НОМЕР_1 .

8.3. Загальна вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля (запчастин та ремонтних робіт) відповідно до рахунку-фактури СТО (ТОВ «Дар Авто») №4500 від 24.12.2020 та акту виконаних робіт №2064 від 27.02.2021 склала 87 416,68 грн (а.с. 29-32).

8.4. На підставі вищевказаного договору добровільного страхування, враховуючи виставлений вищевказаним СТО рахунок-фактура №4500 від 24.12.2020 та лист страхувальника, на рахунок СТО, де буде проводитися відновлювальний ремонт автомобіля, позивачем було складено страховий акт №2086691-1 від 13.01.2021 (а.с. 52), відповідно до якого позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування у сумі 82 689,88 грн. шляхом перерахування на рахунок зазначеного вище СТО за ремонт застрахованого автомобіля вказаної суми коштів, що підтверджується платіжним дорученням №1078 від 13.01.2021, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с. 53).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами пов`язані із здійсненням виплати страхового відшкодування з боку відповідача у порядку ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», оскільки відповідач вважає, що строк виконання зобов`язання із такої виплати не настав з підстав не направлення позивачем на адресу відповідача заяви про виплату страхового відшкодування.

9.2. Зі змісту постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 04.02.2021 у справі № 755/1350/21 вбачається, що винуватець ДТП ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди в судовому засіданні визнав повністю.

9.3. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mitsubishi Carisma державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована на момент ДТП відповідачем на підставі полісу АО № 002765551 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, на рівні 130 000,00 грн (а.с. 54).

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач є особою, на яку за полісом АО/002765551 покладено обов`язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації транспортного засобу Mitsubishi Carisma державний номерний знак НОМЕР_2 на час спірної ДТП.

10.2. Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо не надання відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині не настання строку виконання відповідачем свого обов`язку з прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та виплати такого страхового відшкодування або ж прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, з огляду на такі доводи.

11.2. За вимог ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

11.3. Як вбачається з матеріалів справи 16.01.2021 позивачем направлено на адресу відповідача заяву за вих. № 294 від 16.01.2021 на виплату страхового відшкодування на суму 82 689,88 грн.

11.4. Позивачем надано на підтвердження вручення вказаної заяви відповідачу повідомлення № 354 про вручення поштового відправлення, згідно якого відповідачем отримано заяву 29.01.2021.

11.5. Відповідно до п. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

11.6. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зазначено, що «законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до МТСБУ за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до МТСБУ про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

11.7. У системному зв`язку зі ст. 36 положення пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 цього Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права».

11.8. Таким чином, твердження апелянта про те, що позивачем не реалізовано своє право на звернення із заявою про виплату страхового відшкодування та не настання строку виконання відповідачем зобов`язання зі сплати страхового відшкодування не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими.

11.9. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено право позивача на виплату страхового відшкодування за страховим випадком у відповідності до положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України : « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

13.7. Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

13.8. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування»).

13.9. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

13.10. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування»).

13.11. Згідно із ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

13.12. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування»).

13.13. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

13.14. Відповідно до п. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

13.15. За вимог ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

13.16. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.17. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.18. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України).

13.19. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/9012/21 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/9012/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/9012/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/9012/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон».

4. Справу № 910/9012/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введення воєнного стану в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022), повний текст постанови складено та підписано 21.04.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

В.В. Куксов