ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2022 р. Справа №914/2769/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Олійник Н.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КВК ЕЛЕКТРИК» від 10.12.2021

на рішення Господарського суду Львівської області від 24.11.2021 (повний текст рішення складено 30.11.2021, суддя Долінська О.З.)

у справі № 914/2769/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Інкор Лтд», м. Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КВК ЕЛЕКТРИК», м. Львів

про стягнення заборгованості в розмірі 379747,92 грн.

представники сторін не з`явились

10.09.2021 року до Господарського суду Львівської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Інкор Лтд» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КВК ЕЛЕКТРИК» про стягнення: основного боргу 365910,00 грн.; 3 % річних 2165,39 грн.; збитків з урахуванням індексу інфляції 365,91 грн.; пені 11306,62 грн. за договором поставки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.02.2021 між ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Інкор Лтд» (Продавець) та ТзОВ «КВК ЕЛЕКТРИК» (Покупець) укладено договір поставки товару № 8004/21. Продавець взяті на себе договірні зобов`язання виконав вчасно, а Покупець, на виконання своїх договірних зобов`язань, зобов`язаний був здійснити оплату за поставлені товари, але таку в повному обсязі не здійснив. Позивачем на адресу відповідача був направлений лист за вих. №1700/215 від 26.07.2021 про термінову вимогу сплатити борг, проте відповідач на зазначений лист відповіді не надав, борг не сплатив.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.11.2021 року у справі № 914/2769/21 (суддя О.З. Долінська) позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КВК Електрик» на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Інкор Лтд» - 365910,00 грн. основної заборгованості, 2165,39 грн. 3% річних, 365,91 грн. - втрат від інфляції, 11306,62 грн. пені та 5696,22 грн. понесених витрат на сплату судового збору (а.с. 75-83).

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що 26.02.2021 відповідачем, відповідно до умов укладеного договору, зокрема, п. 4.2.1 договору № 8004/21 від 24.02.2021, здійснено попередню оплату позивачу на суму 365910,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 104 від 26 лютого 2021. В свою чергу позивач, на виконання умов укладеного договору, здійснив поставку товару ПМ РЗА «Діамант» L010 зав. №№ 17021039, 1702140 у кількості 2 шт., ПМ РЗА «Діамант» Т010 зав. №№ 17021041, 17021042 у кількості 2 шт. на загальну суму 731820,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №8004 від 27 травня 2021 року. Разом з тим, після спливу строку, передбаченого п. 4.2.2 договору, станом на 06 вересня 2021 року оплата відповідачем перед позивачем не проведена, часткова вартість поставленого відповідачу обладнання у сумі 365910,00 грн. не сплачена. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що основна сума заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений позивачем товар становить 365910,00 грн. та підлягає задоволенню. Також, місцевий господарський суд перевіривши, здійснений позивачем розрахунок 3% річних та втрат від інфляції, встановив, що такий проведений згідно з чинним законодавством і в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Крім того, перевіривши розрахунок розміру пені, суд встановив, що такий проведений вірно, а позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення і стягненню з відповідача на користь позивача 11306,62 грн. пені.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає його таким, що прийнято при неправильному встановленні обставин, що мають значення для справи, з огляду на наведене просив скасувати рішення в частині стягнення 3 % річних, втрат від інфляції та пені, та в частині судового збору у розмірі 207,57 грн.

У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на наступне:

1) скаржник визнає, що позивач повністю виконав умови договору поставки продукції № 8004/21 від 24.02.2021, та те, що відповідач зобов`язаний сплатити кошти за поставлену продукцію. Проте, скаржник повністю не визнає штрафних санкцій, оскільки між сторонами існує домовленість про взаємне незастосування штрафних санкцій.

Позивач не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони не забезпечили явку уповноважених представників в судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне:

24.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КВК ЕЛЕКТРИК» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Інкор ЛТД» (Продавець) було укладено договір № 8004/21. Відповідно до п. 1.1 договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві обладнання у відповідності з додатками до цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар (а.с. 12-13).

Згідно із п. 1.2 договору номенклатура, асортимент, кількість, якість, ціна товару, а також умови і термін його передачі визначаються в договорі та додатках до нього.

Товар повинен бути готовий до поставки не пізніше, ніж через 90 календарних днів після отримання попередньої оплати згідно п. 4.2.1 договору (п. 3.1 договору).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах ЕХW правил «Інкотермс 2020» зі складу Продавця, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1.

Пунктом 3.6 договору сторони погодили, що датою поставки товару вважається дата приймання товару, вказана представником Покупця на товарній накладній.

Вартість товару складає 609850,00 грн., крім того ПДВ 20% - 121970,00 грн., всього з ПДВ - 731820,00 грн. (п. 4.1 договору).

У відповідності до п. 4.2 договору оплата за товар здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця наступним чином: 4.2.1 Покупець перераховує попередню оплату за товар у розмірі 50% від вартості товару за цим договором, враховуючи ПДВ 20% протягом 5 календарних днів після підписання цього договору; 4.2.2 Покупець здійснює остаточний розрахунок у розмірі 50% від вартості товару протягом 30 календарних днів після поставки з моменту підписання видаткової накладної і отримання товару.

У пунктах 5.2, 5.3 договору сторони передбачили, що у випадку прострочення виконання Продавцем умов п. 2.3, п. 3.1 договору Продавець на вимогу Покупця виплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості непоставленого або несвоєчасно заміненого/відремонтованого товару за кожен день прострочення. У випадку порушення строків оплати згідно п. 4.2.2 Покупець на вимогу Продавця сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання, припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Позовна давність про стягнення пені становить 3 роки (п. п. 5.4, 5.5 договору).

26.02.2021 відповідач, відповідно до умов укладеного договору, зокрема, п. 4.2.1 договору, здійснив попередню оплату позивачу на суму 365910,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 104 від 26.02.2021 (а.с. 19).

Позивач, на виконання умов укладеного договору, здійснив поставку товару ПМ РЗА «Діамант» L010 зав. №№: 17021039, 1702140 у кількості 2 шт., ПМ РЗА «Діамант» Т010 зав. №№: 17021041, 17021042 у кількості 2 шт., на загальну суму 731820,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №8004 від 27 травня 2021 року (а.с. 20). Товар був отриманий представником відповідача, що підтверджується довіреністю № 27, дата видачі 26 травня 2021 року (а.с. 21).

Позивачем на адресу відповідача був направлений лист за вих. №1700/215 від 26.07.2021 про термінове погашення простроченої заборгованості за поставлену продукцію згідно договору № 8004/21 від 24.02.2021 (а.с. 22). Відповідач на зазначений лист відповіді не надав, борг не сплатив.

Предметом спору у цій справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Хартрон-Інкор Лтд» про стягнення з відповідача основного боргу 365910,00 грн.; 3 % річних 2165,39 грн.; збитків з урахуванням індексу інфляції 365,91 грн. та пені 11306,62 грн.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанцій, 24.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КВК ЕЛЕКТРИК» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Інкор ЛТД» (Продавець) було укладено договір № 8004/21, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві обладнання у відповідності з додатками до цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар.

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічне положення закріплено в статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що відповідач 26.02.2021, відповідно до умов укладеного договору № 8004/21 від 24.02.2021, зокрема, п. 4.2.1 договору, здійснив попередню оплату позивачу на суму 365910,00 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія платіжного доручення № 104 від 26.02.2021.

Позивач, на виконання умов договору, здійснив поставку товару ПМ РЗА «Діамант» L010 зав. №№: 17021039, 1702140 у кількості 2 шт., ПМ РЗА «Діамант» Т010 зав. №№: 17021041, 17021042 у кількості 2 шт. на загальну суму 731820,00 грн., що підтверджується копією видаткової накладної №8004 від 27 травня 2021 року. Товар був отриманий представником відповідача, що підтверджується довіреністю № 27, дата видачі 26 травня 2021 року.

Отже, сума основного боргу відповідача за поставлений позивачем товар становить 365910,00 грн., відповідач проти наявності заборгованості за договором не заперечив.

Таким чином, аналіз вищеописаних правових норм та матеріалів даної справи дають підстави для висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 365910,00 грн. основного боргу.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки оплати отриманого товару, визначені пунктом 4.2.2 договору, позивач при заявленні позову нарахував до стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 2165,39 грн. та інфляційні втрати в сумі 365,91 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування інфляційних втрат здійснюється окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Місцевий господарський суд перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3 % річних та втрат від інфляції, дійшов висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 2165,39 грн. та втрат від інфляції в сумі 365,91 грн., з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того, за порушення умов договору № 8004/21 від 24.02.2021 позивач нарахував до стягнення з відповідача 11306,62 грн. грн. пені.

Як зазначалось вище, пунктом 5.2 договору № 8004/21 від 24.02.2021 сторони погодили, що у випадку порушення строків оплати згідно п. 4.2.2 Покупець на вимогу Продавця сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від несплаченої суми, за кожний день прострочення.

Нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання, припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Позовна давність про стягнення пені становить 3 роки (п.п. 5.4, 5.5 договору).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно із ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Місцевий господарський суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок розміру пені дійшов висновку, що такий проведено арифметично вірно, відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 11306,62 грн. підлягали до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Львівської області від 24.11.2021 року у справі № 914/2769/21.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 269, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення Господарського суду Львівської області від 24.11.2021 у справі №914/2769/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 19.04.2022 року.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік