УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

20.04.2022Справа № 910/2879/22

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

(поштова адреса: АДРЕСА_2 )

до гр. ОСОБА_2 , АДРЕСА_3

про про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 звернуся до Господарського суду міста Києва з позовом до гр. ОСОБА_2 про зобов`язання здійснити обмін товару, а саме льодогенератор BremaGB1555AHC на інший рівноцінний льодогенератор, що виробляє лід в кубиках.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору поставки № 20-08/21 від 20.08.2021 року в частині постачання передбаченого умовами договору обладнання, яке відповідає заявленій якості та технічним характеристикам, та відмовою відповідача від здійснення заміни товару (промислового обладнання).

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, відповідно до п. 2 ч. 3 статті 162 позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Суд наголошує, що відповідно до частини першої статті 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

У статтях 25, 26 цього ж Кодексу передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно ст. 42 Конституції України кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Це право закріплено й у статті 50 ЦК України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус ФОП сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Відповідно до частини другої статті 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Отже, відомості щодо фізичної особи - підприємця, які були внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними доки до них не внесено відповідних змін.

В свою чергу, як встановлено судом, спірний Договір поставки № 20-08/2021 від 20.08.2021 року укладено сторонами як фізичними особами - підприємцями, для ведення підприємницької діяльності, а позов мотивовано порушенням відповідачем як постачальником прав позивача за спірним договором на отримання предмета поставки (обладнання) відповідної якості та технічних характеристик. Тобто між сторонами існували правовідносини, які притаманні господарській діяльності.

Натомість дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що у її вступній частині в якості позивача зазначено ОСОБА_1 та в якості відповідача - ОСОБА_2 як фізичних осіб, що не відповідає їх статусу фізичних осіб - підприємців, а також невірно зазначено місце проживання відповідача, позаяк зазначено: АДРЕСА_4 , замість АДРЕСА_3 .

Окрім цього позивачем не зазначено відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, не зауважено, що такі відомості щодо учасника справи позивачу не відомі, а також не зазначено адресу електронної пошти позивача.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

При цьому вказані правові норми не ставлять обов`язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містять імперативну норму щодо обов`язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як встановлено судом, позивачем в якості доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів надано накладну № 352 від 16.02.2022 року та опис вкладення у цінний лист від 16.02.2022 року, зі змісту яких вбачається, що позивачем було направлено відповідачу - гр. ОСОБА_2 позовну заяву на адресу: АДРЕСА_4 , що, як зазначалось судом вище, не відповідає адресі проживання відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому доказів перебування відповідача за вказаною в позовній заяві адресою та неможливості отримувати поштову кореспонденцію за адресою проживання відповідача, зазначеною в ЄДРПОУ, позовні матеріали не містять.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, виходячи зі змісту наявного у матеріалах позовної заяви опису вкладення у цінний лист від 16.02.2022 року та накладної від 16.02.2022 року суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про надсилання на адресу відповідача копій даної позовної заяви та всіх доданих до позовної заяви документів, що, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву гр. ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити гр. ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити гр. ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- приведення даних щодо сторін позову (позивача та відповідача), зазначених у вступній частині останнього, у відповідність до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- подання до суду письмових пояснень щодо засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача; або зазначенням, що такі відомості щодо учасників справи позивачу не відомі, а також зазначенням електронної пошти позивача;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача, що відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 20.04.2022 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Селівон