ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" квітня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/922/14

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф., при секретарі судового засідання Арзуманян В.А. розглянувши матеріали скарги Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (№ 2-243/22 від 02.03.2022р.) на дії Головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Північного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. по справі № 916/922/14:

За позовом: Дочірньої компанії „ГАЗ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, )

до відповідача: Акціонерного товариства „ОДЕСЬКА ТЕЦ (65003, м. Одеса, вул. Церковна, 29, )

про стягнення 534 566,52грн.

Представники сторін:

Від позивача (скаржника): не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

Від суб`єкта оскарження: не з`явився;

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.05.2014р.. позов ДК „Газ України задоволено повністю, стягнуто з відповідача Публічного акціонерного товариства „ОДЕСЬКА ТЕЦ про стягнення заборгованість у вигляді 3% річних в сумі 439511,10грн. та інфляційних витрат в розмірі 95055,42грн.

23.05.2014р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 06.05.2014 р. був виданий відповдіний наказ.

02.03.2022р. до Господарського суду Одеської області від Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України надійшла скарга на дії Головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Північного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. (вх.№2-243/22), відповідно до якої останній просить суд:

1) Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 02.02.2022;

2) Визнати неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 02.02.2022;

3) Зобов`язати державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення (поновити порушене право Стягувана) - прийняти до виконання наказ господарського суду Одеської області від 23.05.2014 № 916/922/14 та відкрити виконавче провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.03.2022р. відповідну скаргу Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України було прийнято та призначено до розгляду в засіданні суду.

06.04.2022р. до господарського суду від Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі по тексту ДВС) надійшли заперечення на скаргу ДК „Газ України, згідно яких державним виконавцем було наголошено про відсутність підстав для задоволення скарги позивача, оскільки останнім було пропущено строк для повторного пред`явлення наказу суду від 23.05.2014р. до виконання. При цьому, державним виконавцем було зазначено, що ДК „Газ України не скористалась наданим законом правом на поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання.

ПАТ „Одеська ТЕЦ не було подано до суду письмові пояснення на скаргу позивача на дії державного виконавця. При цьому, про дату та час розгляду судом даної скарги відповідач був повідомлений належним чином шляхом ознайомлення з ухвалою суду від 21.03.2022р. в електронному кабінеті.

Розглянувши скаргу ДК „Газ України на дії державного виконавця, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу приписів ч. ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Накази суду викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, що входять до складу колегії). Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. ч. 1, 5 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

23.05.2014р. господарським судом було видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду від 06.05.2014р. по даній справі.

Як вбачається з матеріалів даної справи, ДК „Газ України було пред`явлено наказ суду від 23.05.2014р. до примусового виконання.

Постановою господарського суду Одеської області від 13.12.2016р. по справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 ПАТ Одеська ТЕЦ було визнано банкрутом.

У поданій до суду скарзі ДК „Газ України посилається на прийняття державним виконавцем постанови 23.12.2016р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 23.05.2014р. на підставі приписів п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження. Проте, вказана постанова позивачем суду надана не була.

Ухвалою від 15.01.2019р. господарським судом було закрито провадження по справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про визнання ПАТ Одеська ТЕЦ банкрутом.

В силу вимог ч. 1 ст. 22 Закону України Про виконавче провадження № 606-XIV від 21.04.1999р. (в редакції чинній, на дату видачі наказу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Верховний Суд у постановах від 30.07.2019р. по справі № 922/3137/15, від 28.12.2018р. по справі № 910/11424/15 та від 20.05.2019р. по справі № 904/10285/15 дійшов висновку, що Законом України від 02.06.2016р. № 1404-VIII Про виконавче провадження, який набрав чинності 05.10.2016р., збільшено до трьох років строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання ним чинності, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016р. та строк пред`явлення до виконання яких станом на 05.10.2016р. не сплинув.

Згідно з ч. 1-2 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

В силу вимог ч. 5 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 29.10.2020р. по справі №916/922/16 тлумачення приписів Закону України „Про виконавче провадження свідчить, що строк повторного пред`явлення виконавчого документа починається знову з моменту формального повернення виконавчого документа, якщо підстави повернення пов`язані суто з обставинами та результатами виконання рішення. Поряд з цим повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - це результат об`єктивно існуючих обставин зовнішнього характеру, за які учасники виконавчого провадження не відповідають. Тому в цьому випадку строк повторного пред`явлення починається з моменту усунення цієї заборони, зовнішньої обставини. У випадку закінчення виконавчого провадження з підстави визнання боржника банкрутом такою зовнішньою об`єктивною обставиною, яка забороняє проведення виконавчих дій щодо боржника, слугує офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Тому строк повторного пред`явлення має розпочинатися з моменту скасування відповідної заборони, тобто з моменту закриття (припинення) провадження у справі про банкрутство боржника.

Отже враховуючи вищенаведене, господарський суд доходить висновку про наявність у ДК „Газ України права на звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу суду від 23.05.2014р. у строк до 15.01.2022р., тобто протягом трьох років після винесення судом ухвали від 15.01.2019р. про закриття провадження по справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про банкрутство ПАТ Одеська ТЕЦ.

12.01.2022р. ДК „Газ України звернулось до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу суду від 23.05.2014р. по даній справі. Вказана заява була направлена на адресу ДВС 13.01.2022р. засобами поштового зв`язку.

02.02.2022р. державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. було складено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском ДК „Газ України строку для пред`явлення наказу суду від 23.05.2014р. до виконання.

Проте, висновки державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо пропуску позивачем строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання є помилковими, оскільки позивач звернувся до суду із заявою про примусове виконання судового рішення у межах строків, визначених Законом України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII, що свідчить про обґрунтованість доводів, наведених позивачем по тексту поданої до суду скарги.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ДК „Газ України шляхом визнання неправомірними дій головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В., визнання неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 02.02.2022р. та зобов`язання Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом прийняття до виконання наказу господарського суду Одеської області від 23.05.2014р. по справі № 916/922/14 та відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України (вх. №2-243/22 від 02.03.2022р.) на дії Головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Північного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. по справі № 916/922/14 задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 02.02.2022р.

3. Визнати неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 02.02.2022р., винесене головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В.

4. Зобов`язати Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом прийняття до виконання наказу господарського суду Одеської області від 23.05.2014р. по справі № 916/922/14 та відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29.04.2022р.

Суддя К.Ф. Погребна