ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3166/21

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу

за позовом Корпорації "Енергоресурс-інвест" (79035, м. Львів, вул. Зелена, 131, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІРКА ТРЕЙД+" (09201, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Незалежності, 22, )

про стягнення 212 811,87 грн.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корпорація "Енергоресурс-інвест" (позивач) звернулась до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІРКА ТРЕЙД+" (відповідач) про стягнення 212 811,87 грн., з яких: 199 980,08 грн. основного боргу, 8821,20 грн. пені, 1610,83 грн. 3% річних та 2399,76 грн. інфляційних втрат у зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем умов Договору № 44-7/21 від 30.07.2021 року в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.11.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направляв.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Положення ч.1 ст.248 ГПК України визначають, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.07.2021 року між Корпорацією "Енергоресурс-інвест" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КІРКА ТРЕЙД+" (Замовник) було укладено Договір № 44-7/21 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується виготовити і поставити, а Замовник прийняти і оплатити комплектування для теплових мереж (далі - Продукція), згідно відповідної Специфікації.

Загальна сума поставки за Договором складає 599 980,08 грн. з ПДВ (п. 3.1 Договору).

Замовник оплачує поставлену Виконавцем Продукцію та транспортні послуги за ціною, передбаченою у Специфікації відповідно до виставленого Рахунку (п. 4.1 Договору).

Початок виконання замовлення по Договору - поступлення авансової оплати в розмірі 50% від суми Договору на р/рахунок Виконавця (п. 5.2 Договору).

Остаточний розрахунок за поставлену партію Продукції проводиться Замовником перед відвантаженням Продукції після повідомлення Замовника про готовність її до відвантаження.

Сторони погодили, що у випадку поставки продукції до здійснення 100% передоплати, Замовник зобов`язаний здійснити повну оплату наступного дня після поставки. (п. 5.3 Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 року та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 8.2 Договору).

Як стверджує позивач, на виконання зобов`язань за Договором ним було поставлено відповідачу Товар на загальну суму 599980,08 грн., на підтвердження чого до суду надано копію підписаної уповноваженими представниками Сторін та скріпленої їх печатками видаткову накладну №0730-20 від 30.07.2021.

Однак, відповідач в порушення п. 5.3 Договору, своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання з оплати отриманого Товару не виконав, розрахувався частково на суму 400 000,00 грн., відтак за відповідачем рахується заборгованість в сумі 199 980,08 грн., у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов`язок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Жодних заперечень з приводу отримання товару відповідачем суду надано не було.

Отже, суд при розгляді справи приймає до уваги відсутність у відповідача будь-яких заперечень та претензій щодо належного виконання позивачем прийнятих за Договором зобов`язань.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, наявна до матеріалах справи видаткова накладна є належним доказом передачі товару відповідачу, а отже виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару на суму 599 980,08 грн. в межах Договору здійснено належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи те, що строк виконання зобов`язання з оплати товару настав, сума боргу в розмірі 199 980,08 грн. за поставлений товар підтверджується належними доказами, відповідачем станом на час розгляду справи в суді, існування заборгованості у стягуваному розмірі належними та допустимими доказами не спростованою, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати Товару, позивач просить стягнути 8821,20 грн. пені, 1610,83 грн. 3% річних та 2399,76 грн. інфляційних втрат.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Частиною 2 ст. 217 Господарського кодексу України унормовано, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що за порушення термінів оплати Продукції Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, встановленої на цей період, нараховану на суму простроченого платежу за кожний день прострочення. Строк нарахування пені, а також строк позовної давності щодо її стягнення за цим пунктом становить три роки.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що останній здійснено арифметично вірно, та у відповідності до умов договору, обставин справи та вимог закону, тож вимоги позивача про стягнення з відповідача 8821,20 грн. пені, 1610,83 грн. 3% річних та 2399,76 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю в заявленому розмірі.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги (уточнені) позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені і не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі в заявлених розмірах.

Відтак, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача судом покладається відшкодування витрат по сплаті судового збору в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КІРКА ТРЕЙД+" (09201, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Незалежності, 22, ) на користь Корпорації "Енергоресурс-інвест" (79035, м. Львів, вул. Зелена, 131, ) 199 980 (сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 08 коп. основного боргу, 8821 (вісім тисяч вісімсот двадцять одну) грн. 20 коп. пені, 1610 (одну тисячу шістсот десять) грн. 83 коп. 3% річних, 2399 (дві тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн.76 коп. інфляційних втрат та 3192 (три тисячі сто дев`яносто дві) грн. 18 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Враховуючи перебування судді Господарського суду Київської області Лилака Т.Д. з 23.12.2021 на лікарняному, рішення складено та підписано після виходу судді з лікарняного - 18.04.2022.

Суддя Т.Д. Лилак