ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 року м. Дніпро Справа № 904/6251/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.

при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Поліщук Людмили Володимирівни

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Соловйова А.Є.) від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20

за заявою Фізичної особи - підприємця Поліщук Людмили Володимирівни з грошовими вимогами в загальній сумі 3 763 809,12 грн.

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" (49026, м. Дніпро, вул. Калинина, б. 43, ), -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20 грошові вимоги Фізичної особи - підприємця Поліщук Людмили Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" в сумі 4 204,00 грн (судовий збір), в сумі 3 759 605,12 грн. (основна заборгованість) - відхилено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася фізична особа - підприємець Поліщук Людмила Володимирівна, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги фізичної особи - підприємця Поліщук Людмили Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" у розмірі 4 204,00 грн (судовий збір), 3 759 605,12 грн. (основна заборгованість).

Так, в обгрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- на час розгляду заяви кредитора судом не встановлювалося недійсності правочину, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора до боржника, а тому згідно з приписами ст. 204 ЦК України в суду першої інстанції були відсутні підстави для висновків про нереальність спірних господарських операцій та відхилення грошових вимог кредитора, які підтверджені належними та допустимими доказами;

- судом першої інстанції не було надано належної оцінки поданим кредиторам доказам, які повністю підтверджують реальність господарської операції, за результатами якої в боржника виникла заборгованість перед кредитором, та не враховано, що фактом підтвердження господарської операціє є саме первинні документи, а не податкова звітність та податкова інформація податкового органу;

- суд першої інстанції не призначений перевіряти економічну доцільність рішень суб`єкта господарювання, яким здійснюється підприємницька діяльність на власний ризик, а тому висновок суду про відсутність економічної вигоди та не доведення кредитором та боржником справжності спірної господарської операції є безпідставним;

- кредитором долучено до матеріалів справи банківські виписки про часткову оплату коштів за правочином, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора до боржника, які є належними та допустимими доказами реальності господарської операції, втім безпідставно не враховані судом, а висновки суду в цій частині грунтуються на припущенні;

- наявні у первинній бухгалтерській документації незначні недоліки не можуть свідчити про відсутність реальної господарської операції та не вчинення сторонами дій з виконання відповідного правочину;

- не може свідчити про неможливість виконання апелянтом правочину, на підставі якого виникли грошові вимоги, і відсутність в нього матеріально-технічних ресурсів, що також не підтверджується належними доказами;

- судом першої інстанції не були розглянуті заявлені ТОВ «Одеський завод класичних вин» клопотання про призначення судової економічної експертизи та технічної експертизи документів, на яких грунтуються кредиторські вимоги апелянта, що є грубим порушенням норм процесуального права та призвело до постановлення необгрунтованої та незаконної ухвали.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця Поліщук Людмили Володимирівни на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 11.11.2021р.

15.12.2021р. апелянтом надано до матеріалів справи додаткові письмові пояснення, згідно з якими він зазначає, що провадження у справі № 904/6261/20 про банкрутство ТОВ «Адаман трейд» відкрито за заявою ініціюючого кредитора Свинаренко Ю.В. у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за договором, який має однакову правову природу з договором, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора до боржника, а реальність господарської операції між Свинаренко Ю.В. та ТОВ «Адаман трейд» за таким договором була підтверджена під час розгляду адміністративної справи № 804/7990/16.

В судовому засіданні по справі оголошувались переви з 11.11.2021р. по 16.12.2021р. та з 16.12.2021р. по 07.02.2022р.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Чередка А.Є. (доповідача) 07.02.2022р. на лікарняному судове засідання з розгляду апеляційної скарги у справі № 904/6251/20 не відбулось.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 14.03.2022р.

Судове засідання, призначене на 14.03.2022р., не відбулось у зв`язку із затвердженням Верховною Радою Указу Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

З метою забезпечення стабільного здійснення судочинства та беручи до уваги необхідність забезпечення права осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2022р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 18.04.2022р.

15.04.2022р. представником апелянта адвокатом Дружиною Т.Г. та розпорядником майна боржника - арбітражним керуючим Черненченко А.С. подані до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, які обґрунтовані введенням в Україні воєнного стану та неможливістю у зв`язку з цим прибути в судове засідання.

Розглянувши вказані клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р., у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022р. строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

При цьому, слід зауважити, що діяльність судів України в період воєнного стану регламентується зокрема Законом України "Про правовий режим воєнного стану", статтею 12-2 якого визначено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

При цьому, ч. 2. ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що в умовах воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Отже, положеннями Закону України "Про правовий режим воєнного стану" унормовано, що навіть в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право особи на судовий захист.

На території м. Дніпра та Дніпропетровської області бойові дії не ведуться, а отже, розгляд даної справи не створює загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду та суддів. Не позбавлені були представник апелянта та розпорядник майна і на звернення до суду з клопотанням про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції.

До того-ж, у відповідності до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади; характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

З урахуванням приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, введення в Україні воєнного стану, судова колегія вважає за можливе розглянути дану справу в строк, який є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи.

Судова колегія також враховує, що справа № 904/6251/21 розглядається доволі тривалий час, представником апелянта були надані пояснення по суті спору у судових засіданнях по справі, а розпорядник майна жодного разу не з`явився до судових засідань та не подав відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на положення Закону України "Про правовий режим воєнного стану" щодо недопустимості припинення повноважень судів в умовах воєнного стану, а також те, що апеляційним судом не визнавалася явка представників учасників справі в судове засідання обов`язковою, а неявка представників учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників інших учасників справи, відмовивши у задоволенні клопотань позивача та розпорядника майна про відкладення розгляду справи.

Представник кредитора - ТОВ «Одеський завод класичних вин» у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на доведення ним належними та допустимими доказами нереальності господарської операції, яка стала підставою для виникнення грошових вимог кредитора бо боржника, та недійсності відповідного правочину, тобто фіктивності кредиторської заборгованості боржника, яка не підлягає визнанню в процедурі банкрутства, що повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду в аналогічних справах.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На час відкриття провадження у справі № 904/6261/20 про банкрутство ТОВ «Адаман трейд» набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Згідно з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 6, 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі № 904/6251/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Адаман трейд» відкрито ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2020р. за заявою фізичної особи-підприємця Свинаренка Юрія Вікторовича, якою також введено процедуру розпорядження майном відносно боржника до 22.05.2021 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Черненченка Д.А.

На виконання ухвали від 03.12.2020, господарський суд 03.12.2020 опублікував оголошення на веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за № 65540 від 03.12.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" (49026, м. Дніпро, вул. Калинина, б. 43, ).

30.12.2020 фізичною особою - підприємцем Поліщук Людмила Володимирівна подана через канцелярію суду заяву вих. № 1/29-12 від 29.12.2020 з грошовими вимогами до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" в загальній сумі 3 763 809,12 грн, з яких: 3 759 605,12 грн - основний борг, 4 204,00 грн - судовий збір за подання заяви про визнання грошових вимог.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 прийнято до розгляду заяву фізичної особи - підприємця Поліщук Людмили Володимирівни до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" з грошовими вимогами в загальній сумі 3 763 809,12 грн, з яких: 3 759 605,12 грн - основний борг, 4 204,00 грн - судовий збір за подання заяви про визнання грошових вимог в попередньому засіданні.

В матеріалах справи міститься повідомлення вих № 01-32/29-01 від 14.01.2021 розпорядника майна Черненченка Д.А. про розгляд грошових вимог фізичної особи - підприємця Поліщук Людмили Володимирівни, в якому розпорядник майном повідомляє, що грошові вимоги ФОП Поліщук Л.В. підлягають визнанню в повному обсязі в розмірі 3 763 809,12 грн, з яких 4204,00 грн - (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 3 759 605,12 грн - (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

В заяві з грошовими вимогами фізичної особи - підприємця Поліщук Людмили Володимирівни містяться такі обставини:

03 серпня 2015 року між ТОВ "Атлантіс" (Замовник) та ФОП Поліщук Л.В. (Виконавець) було укладено Договір № 2 про надання послуг (надалі - Договір № 2).

Відповідно до пункту 1.1. Договору № 2, Замовник поручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з прибирання складських приміщень Замовника, розташованих за адресами, вказаними в Додатку № 1.

Згідно пункту 3.1 Договору № 2, щотижня Сторони підписують акти наданих послуг.

Відповідно до пункту 3.2. Договору № 2, щомісячно не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за звітним, Виконавець складає на направляє Замовнику рахунок фактуру на оплату наданих послуг згідно актам наданих послуг.

Договір № 2 не містить умов щодо порядку визначення ціни за послуги.

01 серпня 2016 року між ТОВ "Атлантіс" та ФОП Поліщук Л.В. (Продавець) було укладено Договір купівлі -продажу № 3.

Відповідно до пункту 1.1 Договору № 3, продавець зобов`язується на умовах, передбачених цим договором, поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти товар зазначений у видаткових накладних.

Згідно з п. 2.1. Договору № 3, Покупець здійснює оплату за товар шляхом безготівкового перерахування на банківський рахунок Продавця суми, вказаної в рахунку. Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на банківський рахунок Продавця.

ФОП Поліщук Л.В. стверджує, що на виконання вищевказаних Договорів № 2 та № 3 про надання послуг від 03.08.2015 та 01.08.2016 фізичною особою-підприємцем Поліщук Людмилою Володимирівною (РНОКПП НОМЕР_1 ) було надано послуги Товариству з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (код за ) та передано товар. В той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" свої зобов`язання за Договорами № 2,3 від 03.08.2015 та 01.08.2016 перед фізичною особою-підприємцем Поліщук Людмилою Володимирівною не виконало, в зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" виникла заборгованість перед фізичною особою-підприємцем Поліщук Людмилою Володимирівною на суму 3 759 605,12 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими відтисками печаток сторін Актами про наданням послуг за період з 2016 року по 2019 рік в загальній кількості 78 штук та видатковими накладними.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" було здійснено зміну найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд".

Враховуючи вищевикладене, загальна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" перед фізичною особою - підприємцем Поліщук Людмилою Володимирівною складає 3 759 605,12 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20 грошові вимоги Фізичної особи - підприємця Поліщук Людмили Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" в сумі 4 204,00 грн (судовий збір), в сумі 3 759 605,12 грн. (основна заборгованість) - відхилено.

Відхиляючи зазначені грошові вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що наявні у справі матеріали свідчать про нереальність господарських операцій з виконання вищенаведених Договорів, укладення цих Договорів з метою ухилення від виконання наявних зобов`язань та погіршення становища інших кредиторів, тобто відсутності як такої кредиторської заборгованості боржника перед кредитором, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.

За змістом статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Разом з тим, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення коштів, що набрало законної сили.

Правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 Цивільного кодексу України).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011.

Між тим, ч. 5 ст. 203 ЦК України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Тобто, відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недотримання цієї вимоги в момент вчинення правочину за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою його недійсності.

Вказана вимога до правочину містить дві складові: по-перше, відповідність волевиявлення внутрішній волі учасника правочину, по-друге, відсутність дефекту волі такого учасника, коли його воля зазнала протиправного впливу внаслідок обману, насильства, погрози, важких обставин або була спотворена внаслідок зловмисної домовленості представника суб`єкта з іншою стороною.

Волевиявлення учасників Договору не спрямоване на досягнення результату, обумовленого ним, оскільки надання заявленого обсягу послуг не відповідає доктрині реальності господарських операцій та, більш того, відсутні звернення з відповідними позовними вимогами, що вказує на відсутність мети у виконавця послуг на отримання прибутку від господарської діяльності та як наслідок нарощення кредиторської заборгованості у замовника послуг, щодо якого в подальшому відкрито провадження у справі про банкрутство, яка має вочевидь штучний характер, що в кінцевому рахунку призводить до завдання шкоди кредиторам неплатоспроможного боржника, а тому такий правочин вчинено з вадами волі, що не відповідає вимогам статті 203 ЦК України.

При цьому, часткова оплата не має в даному випадку вирішального значення, виходячи з юридичного змісту та специфіки категорії "послуга" як предмета господарської операції та юридичних наслідків її нереальності.

Господарське зобов`язання, яке виникло на підставі договору, укладеного між суб`єктами господарювання, має бути спрямоване на досягнення економічного результату для його сторін, тобто мати реальний характер та опосередковувати рух капіталів, товарів, робіт чи послуг, що є об`єктами відповідної господарської операції.

Так, за змістом ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано апелянтом, що у доданих кредитором письмових доказах наявні численні протиріччя змісту та невідповідність документів між собою, а саме: надання документів які відносяться до інших договорів, протиріччя щодо місця надання послуг та складання документів, відсутність деяких документів та відсутність у них усіх необхідних реквізитів, дублювання документів, на яких ґрунтує свої грошові вимоги кредитор до боржника у справі № 904/6251/20 про банкрутство ТОВ "Адаман трейд".

Так, додана кредитором до матеріалів справи форма 1-ДФ, яка нібито має відображати можливість кредитора надати значний об`єм послуг, відображає тільки наявність певної кількості співробітників, однак у доданій формі 1-ДФ відсутні дати прийняття на роботу та /або звільнення з роботи, відсутні найменування посад, посадові інструкції працівників, а також в матеріалах справи відсутні накази про прийняття відповідних співробітників на посаду, яка передбачає саме надання послуг з прибирання складських приміщень.

Сама по собі наявність співробітників не свідчить, що вказані співробітники були залучені під час надання послуг боржнику або під час постачання товару, а не виконували іншу трудову функцію в межах інших договорів.

До матеріалів справи кредитором були додані виписки з банку, які на думку кредитора підтверджують факт часткової оплати послуг та реальність операцій між кредитором та боржником.

Однак, вказані виписки містять лише загальне посилання на Договір № 2 від 03.08.2015, однак не містять позначення за які саме товари, роботи чи послуги було здійснено оплату, за послуги прибирання чи ні, тощо.

Не виключена можливість щодо розрахунків між сторонами за іншими договорами з іншим предметом.

Крім того, кредитор у своїй заяві з грошовими вимогами не зазначав про факт часткової оплати, а з наданих виписок не вбачається, за яким саме договором були здійснені розрахунки.

Таким чином, ФОП Поліщук Л.В. не доведено факт часткової оплати за Договором № 2 від 03.08.2015. Разом з тим, факт часткової або повної оплати у жодному разі не може свідчити про реальність спірних господарських операцій, рух капіталу та зміну майнового стану учасників таких операцій.

В матеріалах справи № 904/6251/20 містяться банківські виписки, з яких вбачається, що оплати здійснювалися в квітні-липні 2020 року.

Втім, матеріали справи не містять будь-яких інших первинних документів (актів надання послуг) за вказані періоди, крім того, про часткову оплату не було зазначено під час подання кредиторських вимог.

Разом з тим, відповідно до наданих ТОВ "Адаман трейд" податкових розрахунків обсяг наданих ФОП Поліщук Л.В. послуг за період надання послуг за Договором № 2 від 03.08.2015 та поставки за Договором купівлі продажу № 3 від 01.08.2016, а саме з перший квартал 2016 року по третій квартал 2019 року у загальній сумі 19 636 024 (дев`ятнадцять мільйонів шістсот тридцять шість тисяч двадцять чотири гривні) 09 коп., з вказаних розрахунків також вбачається, що розрахунки за надані послуги проведені в повному обсязі.

До заяви про визнання грошових вимог кредитора ФОП Поліщук Л.В. від 30.12.2020 на підтвердження факту надання послуг були додані лише акти наданих послуг, складені на підставі Договору № 2 від 03.08.2015, Договору №3 від 01.08.2016, без додавання інших документів, наявність яких передбачена умовами договору, що спричинило наявність обґрунтованих сумнівів у реальності господарських операцій з надання послуг за цими Договорами.

Лише після подання кредитором ТОВ "Одеський завод класичних вин" заперечень проти визнання грошових вимог кредитора ФОП Поліщук Л.В. кредитор долучив до матеріалів справи разом з поясненнями документацію, складення якої передбачено умовами Договору № 3 купівлі продажу від 01.08.2016 та Договору № 2 від 03.08.2015.

Так, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з надання послуг прибирання ФОП Поліщук Л.В. на користь ТОВ "Адаман трейд" за Договором № 2 про надання послуг від 03.08.2015, та Договором купівлі продажу №3 від 01.08.2016 ФОП Поліщук Л.В. разом з поясненнями надала у матеріали справи наступні документи: Додаток № 1 до Договору № 2 від 03.08.2015; Видаткові накладні до Договору № 3 від 01.08.2016 з довіреностями.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року по справі № 813/2781/17 "Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, платіжні доручення, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством".

Господарською операцією в розумінні Закону України Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст. 1).

Як встановлено положеннями статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно частин 1,2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, згідно частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні", первинні документи, по перше - фіксують факти здійснення господарських операцій і, по друге - слугують підставою для бухгалтерського обліку цих операцій. А на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник (частина 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні").

Лише реальні зміни майнового стану платника податків є визначальною ознакою господарської операції. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Насамперед йдеться про реальність і товарність господарської операції, а також про підтвердження/непідтвердження товарності господарської операції належними і допустимими доказами.

Дана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.09.2020 у справі № 918/335/17 (п. 67).

З вищезазначених обставин справи вбачається, що надані кредитором акти надання послуг, додатки до договорів, видаткові накладні, довіреності до Договору купівлі продажу № 3 від 01.08.2016 та Договору № 2 від 03.08.2015 не розкривають внутрішню суть господарських операцій, вказані акти не відображають справжність та економічну вигоду господарських операцій, що в кінцевому рахунку свідчить про нереальність спірних господарських операцій. Виходячи з вищевикладеного, зазначені акти надання послуг, додатки до Договорів, видаткові накладні, довіреності надані кредитором акти надання послуг, додатки до договорів, видаткові накладні, довіреності до Договору купівлі продажу № 3 від 01.08.2016 та Договору № 2 від 03.08.2015 не відповідають критеріям первинних документів, оскільки з них неможливо встановити суть господарської операції.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Крім того, обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Про неможливість здійснення господарських операцій може свідчити, зокрема, відсутність у контрагента необхідних умов для здійснення певного виду діяльності або трудових ресурсів, транспортних засобів, які є необхідними для здійснення такого виду діяльності, недостатність часу, майна тощо. Крім того, контрагент повинен мати право на зайняття відповідною діяльністю. Відповідний вид діяльності має бути передбачений його статутом та внесений до ЄДР за КВЕД.

Висновок Верховного Суду про те, що визначальною ознакою господарської операції у розумінні статей 1, 3, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, є загальним та характерним для усіх правовідносин, пов`язаних з необхідністю доведення здійснення господарської операції, а не лише її документарного оформлення, та не має своїм наслідком якийсь певний однозначний результат вирішення спору. Результат розгляду судом спорів у справах про стягнення заборгованості, за наявності заперечень відповідача щодо реальності господарських операцій, при застосуванні судом зазначеного висновку обумовлюється фактичними обставинами, встановленими судом у кожній конкретній справі, тобто залежить від встановлених судом фактичних обставин, які у кожній справі можуть бути різними.

У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 914/2404/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду застосував доктрину реальності господарських операцій при розгляді заяв з кредиторськими вимогами до боржника у справах про банкрутство, вказавши: "Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам при новому розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального надання таких послуг за договором (схожі висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18)".

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненої в межах господарської діяльності платника податків. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не можуть вважатися вчиненими в межах господарської операції.

Даний правовий висновок сформовано Верховним Судом в постанові від 02.07.2020 у справі № 560/711/19 (адміністративне провадження № К/9901/34958/19).

Як вірно вказано місцевим господарським судом, з матеріалів справи вбачається, що тривале надання послуг ФОП Поліщук Л.В. за Договором № 2 від 03.08.2015 та поставка товару за Договором № 3 від 01.08.2016 на користь боржника ТОВ "Адаман трейд" позбавлене розумної економічної причини (ділової мети), оскільки надані Замовником ТОВ "Адаман трейд" банківські виписки містять лише загальне посилання на Договір №2 від 03.08.2015, не містять позначення за які саме товари, роботи чи послуги було здійснено оплату, крім того, з вказаних банківських виписок вбачається, що оплати здійснювалися в квітні-липні 2020, а відтак продовження надання послуг не призвело до приросту активів Виконавця, натомість призвело до формування необґрунтованих витрат боржника, що вказує на відсутність ділової мети та формування виключно штучно складених первинних документів, які відображають нереальні господарські операції кредитора та боржника які спрямовані на формування фіктивних грошових вимог кредитора.

Крім цього, як вже зазначалось, подані до матеріалів справи документи містять протиріччя змісту документів між собою, суперечності щодо визначення ціни за Договором № 2 від 03.08.2015, штучне створення первинних документів для підтвердження кредиторських вимог, акти наданих послуг до Договору № 2 від 03.08.2015 року підписані неуповноваженими на те особами, видаткові накладні не містять посилання на Договір № 3 від 01.08.2016, не виключені розрахунки за іншими договорами.

ФОП Поліщук Л.В. стверджує, що сторонами погоджено ціну Договору № 2 від 03.08.2015 року в укладеному сторонами Додатку №1 до Договору №2 від 03.08.2015, який є частиною цього Договору.

Проте, Договір № 2 від 03.08.2015 не містить умов щодо порядку визначення ціни за послуги.

Відповідно до пункту 1.1. Договору № 2, Замовник поручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з прибирання складських приміщень Замовника, розташованих за адресами, вказаними в Додатку № 1.

Згідно з пунктом 1.2. Договору № 2, об`єм прибраних площ, графік (строк) надання послуг наведені у Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 2.1.1., Виконавець забезпечує якісне надання послуг, в об`ємі та строки, передбачені цим договором в Додатку № 1.

Як вбачається, умови Договору № 2 від 03.08.2015 не передбачають визначення ціни за надані послуги у Додатку № 1 до Договору.

Це свідчить про відсутність чітко визначеної, погодженої сторонами вартості відповідної послуги у вказаному Додатку № 1 до Договору № 2 та спричиняє неможливість встановлення дійсної погодженої сторонами вартості відповідної послуги.

Крім того, Відповідно до п. 4.3 Договору № 2 розмір вартості послуг з Договором не підлягає зміні в односторонньому порядку.

Пунктом 4.4. Договору № 2 передбачено, що будь-яка зміна обсягу та вартості робіт оформляється додатковою угодою до цього Договору, підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін.

У Додатку № 1 до Договору № 2 сторони погодили, що вартість послуг з прибирання складських приміщень складає 7 грн. за 1 кв.м.

Втім, у матеріалах справи відсутні будь-які додаткові угоди до Договору № 2, що засвідчували б зміну погодженої сторонами вартості наданих послуг.

З наданих до матеріалів справи ФОП Поліщук Л.В. копій актів наданих послуг (після подання кредитором заперечень) вбачається, що вартість послуг з прибирання складських приміщень складає 10 грн. або 15 грн. за 1 кв.м, що суперечить погодженій сторонами вартості послуг відповідно до Додатку № 1 до Договору № 2. Це свідчить про недостовірність реквізитів первинних документів та невідповідність їх умовам Договору начебто наданих ФОП Поліщук Л.В. послуг з прибирання складських приміщень та штучне завищення вартості послуг з метою нарощування фіктивної заборгованості боржника ТОВ "Адаман трейд".

Вказані суперечності наявні в наступних актах надання послуг:

- акт надання послуг №115 від 24.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Вінниця, вул. Гонти, 96-А;

- акт надання послуг №114 від 24.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - Одеська обл., Комінтер р-н., с. Сичавка, вул. Хутірська, 7;

- акт надання послуг №113 від 24.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Запоріжжя, вул. Карпенко Карого, 47;

- акт надання послуг №112 від 24.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Полтава, вул. Буровиків, 4;

- акт надання послуг №111 від 24.03.2016 за ціною 10 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Харків, вул. Постишева, 93;

- акт надання послуг №110 від 24.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н., с. Георгіївка, вул. Агропромислова, 1-ч;

- акт надання послуг №109 від 24.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Кривий Ріг, вул. Окружна, 3а;

- акт надання послуг №107 від 24.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 11/2;

- акт надання послуг №106 від 24.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Львів, вул. Зелена, буд. 147;

- акт надання послуг №96 від 10.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Вінниця, вул. Гонти, 96-А;

- акт надання послуг №95 від 10.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - Одеська обл., Комінтер р-н., с. Сичавка, вул. Хутірська, 7;

- акт надання послуг №94 від 10.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Запоріжжя, вул. Карпенко Карого, 47;

- акт надання послуг №93 від 10.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Полтава, вул. Буровиків, 4;

- акт надання послуг №92 від 10.03.2016 за ціною 10 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Харків, вул. Постишева, 93;

- акт надання послуг №91 від 10.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н., с. Георгіївка, вул. Агропромислова, 1-ч;

- акт надання послуг №90 від 10.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Кривий Ріг, вул. Окружна, 3а;

- акт надання послуг №89 від 10.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9;

- акт надання послуг №88 від 10.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 11/2;

- акт надання послуг №87 від 10.03.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Львів, вул. Зелена, буд. 147;

- акт надання послуг №76 від 23.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Вінниця, вул. Гонти, 96-А;

- акт надання послуг №75 від 23.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - Одеська обл., Комінтер р-н., с. Сичавка, вул. Хутірська, 7;

- акт надання послуг №74 від 23.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Запоріжжя, вул. Карпенко Карого, 47;

- акт надання послуг №73 від 23.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Полтава, вул. Буровиків, 4;

- акт надання послуг №72 від 23.02.2016 за ціною 10 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Харків, вул. Постишева, 93;

- акт надання послуг №71 від 23.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н., с. Георгіївка, вул. Агропромислова, 1-ч;

- акт надання послуг №70 від 23.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Кривий Ріг, вул. Окружна, 3а;

- акт надання послуг №69 від 23.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9;

- акт надання послуг №68 від 23.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 11/2;

- акт надання послуг №67 від 23.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Львів, вул. Зелена, 147;

- акт надання послуг №59 від 09.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - Одеська обл., Комінтер р-н., с. Сичавка, вул. Хутірська, 7;

- акт надання послуг №58 від 09.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Запоріжжя, вул. Карпенко Карого, 47;

- акт надання послуг №57 від 09.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Вінниця, вул. Гонти 96-А;

- акт надання послуг №56 від 09.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Полтава, вул. Буровиків, 4;

- акт надання послуг №53 від 09.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Кривий Ріг, вул. Окружна, 3а;

- акт надання послуг №52 від 09.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9;

- акт надання послуг №51 від 09.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 11/2;

- акт надання послуг №50 від 09.02.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Львів, вул. Зелена, 147;

- акт надання послуг №35 від 27.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - Одеська обл., Комінтер р-н., с. Сичавка, вул. Хутірська 7;

- акт надання послуг №34 від 27.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Запоріжжя, вул. Карпенко Карого,47;

- акт надання послуг №33 від 27.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Вінниця, вул. Гонти, 96-А;

- акт надання послуг №32 від 27.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Полтава, вул. Буровиків, 4;

- акт надання послуг №31 від 27.01.2016 за ціною 10 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Харків, вул. Постишева, 93;

- акт надання послуг №30 від 27.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н., с. Георгіївка, вул. Агропромислова, 1-ч;

- акт надання послуг №29 від 27.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Кривий Ріг, вул. Окружна, 3А;

- акт надання послуг №28 від 27.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9

- акт надання послуг №27 від 27.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 11/2;

- акт надання послуг №26 від 27.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Львів, вул. Зелена, 147;

- акт надання послуг №12 від 13.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - . Одеська обл., Комінтер р-н., с. Сичавка, вул. Хутірська 7;

- акт надання послуг №11 від 13.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Запоріжжя, вул. Карпенко Карого, 47;

- акт надання послуг №10 від 13.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Вінниця, вул. Гонти, 96-А;

- акт надання послуг №9 від 13.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Полтава, вул. Буровиків,4;

- акт надання послуг №8 від 13.01.2016 за ціною 10 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Харків, вул. Постишева, 93;

- акт надання послуг №7 від 13.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н., с. Георгіївка, вул. Агропромислова, 1-ч;

- акт надання послуг №6 від 13.01.2016 року за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Кривий Ріг, вул. Окружна, 3А;

- акт надання послуг №5 від 13.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9;

- акт надання послуг №4 від 13.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 11/2;

- акт надання послуг №3 від 13.01.2016 за ціною 15 грн за 1 кв.м. місце складання - м. Львів, вул. Зелена,147.

Отже, з зазначених актів надання послуг вбачається недостовірність реквізитів первинних документів та невідповідність їх умовам договору начебто наданих ФОП Поліщук Л.В. послуг з прибирання складських приміщень та штучне завищення вартості послуг з метою нарощування фіктивної заборгованості боржника. Вбачається, що жоден акт надання послуг до Договору № 2 від 03.08.2015 року не було складено за узгодженою Сторонами ціною, а саме 7 грн за 1 кв.м.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 року у справі № 904/6251/20 було витребувано у ФОП Поліщук Л.В. первинні документи, додані нею до заяви про грошові вимоги до ТОВ "Адаман трейд" () та пояснення на заперечення проти визнання грошових вимог для долучення до матеріалів справи № 904/6251/20 про банкрутство ТОВ "Адаман трейд".

16 квітня 2021 року ФОП Поліщук Л.В. було долучено до матеріалів справи 904/6251/20 оригінали первинних документів на виконання Договору № 2 від 03.08.2015 та Договору купівлі продажу № 3 від 01.08.2016.

З аналізу поданих оригіналів первинної документації вбачається, що ФОП Поліщук Л.В. додатково було додано до матеріалів справи 904/6251/20 Додаток № 1 від 01.10.2015 року до Договору № 2 від 03.08.2015 та Додаток №1 від 01.09.2015 до Договору № 2 від 03.08.2015 якими відповідно нібито погоджено ціну надання послуг за Договором № 2 від 03.08.2015 у розмірі 10 грн за 1кв.м. та 15грн. за 1 кв.м.

Подання ФОП Поліщук Л.В. вказаних додатків лише після зазначення про таку суперечність в поданих кредитором запереченнях проти визнання кредиторських вимог та відповідно після звертання на цю обставину уваги суду, свідчить про штучне створення цих документів з наміром підтвердження фіктивних кредиторських вимог.

Крім того, як вбачається з вищевикладених актів надання послуг, послуги надавались 1 раз на тиждень, одним днем, та у різних містах країни. Такий вид надання послуг потребує відповідних матеріально-технічних можливостей, а саме наявності достатньої кількості працівників та перебування кожного працівника у відповідному місці надання послуг.

Між тим, долучена ФОП Поліщук Л.В. форма 1-ДФ не дає змогу окремо встановити класифікатор професій кожного найманого співробітника, та в матеріалах справи 904/6251/20 відсутні будь-які трудові договори з найманими працівниками.

Також, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2021 по справі 904/6251/20 було повторно витребувано у ГУ ДПС Дніпропетровської області докази (письмову інформацію) в тому числі копії податкової звітності (декларації) Фізичної особи - підприємця Поліщук Людмили Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період січень 2016- вересень 2019 року, а саме податкову звітність щодо сум нарахованої заробітної плати та сум нарахованого єдиного соціального внеску, а саме звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового зобов`язання, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Додаток 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) у тому числі додані до Звіту таблиці №1, №5 та №6 за період січень 2016- вересень 2019 року.

Однак, ФОП Поліщук Л.В. вказані таблиці до Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового зобов`язання, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не подавались до органів ДПС.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що кредитор не міг надати послуги в тому об`ємі та на тих умовах, які було заявлено, що вкотре свідчить про штучне створення документів з метою нарощування фіктивної кредиторської заборгованості.

Вказані суперечності між поданими письмовими доказами також додатково підтверджують відсутність погодження між сторонами Договору № 2 від 03.08.2015 вартості відповідних послуг, натомість подані до матеріалів справи документи свідчать, що в самому Додатку № 1 до Договору № 2 відсутня чітко визначена ціна щодо однієї і тієї ж послуги, а вартість послуг у Актах надання послуг, не відповідає вартості послуг, зазначеній у Додатку №1 до Договору № 2.

Крім цього, з наданих Актів надання послуг за Договором № 2 вбачається, що ФОП Поліщук Л.В. надавала великий обсяг відповідних послуг з прибирання складських приміщень ТОВ "Атлантіс" (зараз - ТОВ "Адаман трейд"), при цьому, відповідно до умов вказаних актів ФОП Поліщук Л.В. надавались послуги з прибирання складських приміщень 1 раз на тиждень у один день у різних містах країни, а саме: Вінниця, Одеська область с. Сичавка, Запоріжжя, Полтава, Харків, с. Георгіївка, Кривий Ріг, Київ, Львів, Дніпропетровськ. Акти підписувались сторонами одним днем за надання послуг з прибирання приміщень у різних містах країни.

У Додатку 1 до Договору № 2 відсутня адреса приміщення Замовника у Одеській область с. Сичавка, однак ФОП Поліщук Л.В. надано до матеріалів справи акти на прибирання приміщень за адресою у Одеській обл. с. Сичавка.

Згідно пункту 3.1 Договору №2, щотижня Сторони підписують акти наданих послуг.

Відповідно акти надання послуг до Договору № 2 складались за місцем надання послуг прибирання у різних містах, які наведені у Додатку №1, та відповідно приймати виконання послуг прибирання, оцінювати об`єм та якість надання послуг з прибирання складських приміщень на кожному окремому місці має уповноважена на те особа з боку ТОВ "Атлантіс" (у подальшому - ТОВ "Адаман трейд"), проте у матеріалах справи відсутні будь-які довіреності на осіб що підписували акти надання послуг за Договором №2 з боку ТОВ "Адаман трейд".

Твердження ФОП Поліщук Л.В. щодо того, що акти надання послуг затверджені генеральним директором ТОВ "Атлантіс" є безпідставними, акти надання послуг до Договору №2 складались за місцем надання послуг у різних містах, а тому генеральний директор ТОВ "Атлантіс" не міг затверджувати кожен акт надання послуг в один і той самий день, але у різних містах надання послуг.

Таким чином, наявні акти надання послуг до Договору № 2 підписані не уповноваженими на те особами, та відповідно такі акти не доводять реальність господарських операцій, не відповідають критеріям первинних документів, є неналежними та недопустимими доказами та такими, на яких не можуть ґрунтуватися заявлені кредиторські вимоги.

У матеріалах справи наявні видаткові накладні до Договору № 3 від 01.08.2016 з аналізу яких вбачається, що вони не доводять реальність здійснення операцій поставки між ФОП Поліщук Л.В. та ТОВ "Адаман трейд".

Довіреності були подані кредитором лише після подання заперечень проти кредиторських вимог із зазначенням про відсутність даних первинних документів (зокрема, довіреностей, тощо), що свідчить про достатньо обґрунтовані сумніви в достовірності вказаних первинних документів.

Зазначені довіреності та видаткові накладні ніяким чином не підтверджують реальність господарських операцій.

Так, по-перше, всі видаткові накладні додані до матеріалів справи містять посилання на окремі рахунки, але у той же час не містять жодного посилання на Договір №3 від 01.08.2016 року. Однак, жодного рахунку ФОП Поліщук Л.В. не було додано до матеріалів справи, тому не можливо встановити, чи дійсно додані видаткові накладні складені на виконання Договору №3 від 01.08.2016 року.

По-друге, в доданих документах наявні розбіжності та протиріччя:

- у довіреності № 1298/1 від 27.11.2016 (на яку міститься посилання у видатковій накладній №125 від 27.11.2016) міститься чіткий перелік видаткових накладних, за якими можливо отримати цінності. У вказаному переліку відсутня видаткова накладна № 125 від 27.11.2016;

- у видатковій накладній № 2 від 02.07.2018 міститься посилання на довіреність № 459 від 02.07.2018. Проте у матеріалах справи наявна довіреність № 459 від 03.07.2018 року (т.1 а.с.223).

Зазначені обставини додатково свідчать про обґрунтовані сумніви щодо реальності господарських операцій та вказують окрім іншого на те, що документи робились поспіхом та датою пізніше, аніж вказана безпосередньо у документах, що не відповідає критерію достовірності.

Отже, ФОП Поліщук Л.В. долучено до заяви про грошові вимоги видаткові накладні за Договором № 3 від 01.08.2016, з аналізу яких вбачається недоведеність реальності здійснення господарських операцій з поставки товару та заявлення кредитором фіктивної грошової заборгованості боржника, про що свідчать наступні обставини.

В єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у ФОП Поліщук Л.В. вказано КВЕД 46.90 (неспеціалізована оптова торгівля), в той же час КВЕД № 32 щодо виробництва іншої продукції - відсутній.

Таким чином, для можливості здійснення господарських операцій з поставки товару "стрічка липка пакув ширина 48 мм довжина 100 м." та "пакет ВП 100*210 (60 мкм) євро+відр" на адресу ТОВ "Адаман трейд", ФОП Поліщук Л.В. повинна була спочатку придбати вказаний товар.

Верховний Суд в постанові від 30.01.2019 у справі № 911/5358/14 звертав увагу на те, що "визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку. Для з`ясування правової природи як господарської операції (спірної поставки), так і договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті цієї операції. Матеріали справи не містять документів, які б підтверджували обставини реального руху активів позивача у процесі здійснення господарських операцій зі своїм контрагентом. Позивач не був обмежений у праві довести правомірність та реальність набуття ним товару у власність на підставі укладеного з контрагентом договору шляхом подання належних доказів, які б підтверджували таку господарську операцію, враховували її мету, зміст та специфіку. Позивач повинен був подати документи, які б переконливо свідчили про реальність здійсненої ним господарської операції з придбання цього товару у контрагента та його подальшої поставки відповідачу. У таких документах мало б бути відображено умови реалізації цих господарських операцій, з урахуванням специфіки майна, що поставлялось, місця його виготовлення та місцезнаходження, вчинених дій, спрямованих на його придбання у виробника, існування у сторін необхідних умов для досягнення мети цих господарських операцій (наявність управлінського персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів) тощо".

Отже, з огляду на вищенаведене та з аналізу поданих видаткових накладних до Договору № 3 вбачається недоведеність реальності здійснення господарських операцій з постачання товару та заявлення кредитором фіктивної грошової заборгованості боржника.

Також, боржник добровільно не здійснив жодної оплати за начебто поставлений товар, а ФОП Поліщук Л.В. не зверталась протягом достатньо тривалого періоду з позовом до боржника про стягнення суми заборгованості за поставлений товар та начебто продовжувала постачати товар, що додатково свідчить про нереальність відповідної господарської операції.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин використання нібито поставленого товару ТОВ "Адаман трейд" у власній господарській діяльності, оскільки боржник не здійснює посередництво у торгівлі канцелярськими товарами.

Таким чином, підсумовуючи та узагальнюючи наведений вище детальний аналіз поданої фізичною особою-підприємцем Поліщук Л.В. первинної документації до Договору купівлі продажу №3 від 01.08.2016 та Договору №2 від 03.08.2015 судом встановлено наступне:

1) Наявні суперечності щодо визначення ціни за Договором № 2 від 03.08.2015;

2) Штучне створення первинних документів для підтвердження кредиторських вимог;

3) Акти наданих послуг до Договору №2 від 03.08.2015 підписані неуповноваженими на те особами.

4) Видаткові накладні не містять посилання на Договір № 3 від 01.08.2016, не виключається можливість розрахунків за іншими договорами.

Зазначені обставини свідчать, що первинні документи до Договору купівлі продажу № 3 від 01.08.2016 та Договору № 2 від 03.08.2015, складені не у момент надання послуг та постачання товару, а створені виключно з метою формування фіктивних кредиторських вимог шляхом створення на папері заборгованості боржника ТОВ "Адаман трейд" перед ФОП Поліщук Л.В. за начебто надання послуг з прибирання приміщень та постачання неіснуючого товару.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, також вбачається, що за перший квартал 2016 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 41 800 тис. грн.

Проте, як вбачається з актів наданих послуг, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито надано послуги прибирання складських приміщень за перший квартал 2016 року на загальну суму 1 039 764 тисяч гривень 75 коп., що підтверджується наступними актами наданих послуг: Акт надання послуг №115 від 24.03.16 року на загальну суму 4 752 грн.00 коп.; акт надання послуг №114 від 24.03.16 року на загальну суму 20 613 грн. 00 коп.; акт надання послуг №113 від 24.03.16 року на загальну суму 4 296 грн. 00 коп.; акт надання послуг №112 від 24.03.16 року на загальну суму 10 617 грн. 00 коп.; акт надання послуг №111 від 24.03.16 року на загальну суму 6 920 грн. 10 коп.; акт надання послуг №110 від 24.03.16 року на загальну суму 27 375 грн. 00 коп.; акт надання послуг №109 від 24.03.16 року на загальну суму 4 231 грн. 50 коп.; акт надання послуг №107 від 24.03.16 року на загальну суму 11 175 грн. 00 коп.; акт надання послуг №106 від 24.03.16 року на загальну суму 5 739 грн. 00 коп.; акт надання послуг №96 від 10.03.16 року на загальну суму 4 752 грн. 00 коп.; акт надання послуг №95 від 10.03.16 року на загальну суму 20 613 грн. 00 коп.; акт надання послуг №94 від 10.03.16 року на загальну суму 4 296 грн. 00 коп.; акт надання послуг №93 від 10.03.16 року на загальну суму 10 617 грн. 00 коп.; акт надання послуг №92 від 10.03.16 року на загальну суму 6 920 грн. 10 коп.; акт надання послуг №91 від 10.03.16 року на загальну суму 27 375 грн. 00 коп.; акт надання послуг №90 від 10.03.16 року на загальну суму 4 231 грн. 50 коп.; акт надання послуг №89 від 10.03.16 року на загальну суму 99 949 грн. 65 коп.; акт надання послуг №88 від 10.03.16 року на загальну суму 11 175 грн. 00 коп.; акт надання послуг №87 від 10.03.16 року на загальну суму 5 739 грн. 00 коп.; акт надання послуг №76 від 23.02.16 року на загальну суму 4 752 грн. 00 коп.; акт надання послуг №75 від 23.02.16 року на загальну суму 20 613 грн. 00 коп.; акт надання послуг №74 від 23.02.16 року на загальну суму 4 296 грн. 00 коп.; акт надання послуг №73 від 23.02.16 року на загальну суму 10 617 грн. 00 коп.; акт надання послуг №72 від 23.02.16 року на загальну суму 6 920 грн. 10 коп.; акт надання послуг №71 від 23.01.16 року на загальну суму 27 375 грн. 00 коп.; акт надання послуг №70 від 23.02.16 року на загальну суму 4 231 грн. 50 коп.; акт надання послуг №69 від 23.02.16 року на загальну суму 99 949 грн. 65 коп.; акт надання послуг №68 від 23.02.16 року на загальну суму 11 175 грн. 00 коп.; акт надання послуг №67 від 23.02.16 року на загальну суму 5 739 грн. 00 коп.; акт надання послуг №59 від 09.02.16 року на загальну суму 20 613 грн. 00 коп.; акт надання послуг №58 від 09.02.16 року на загальну суму 4 296 грн. 00 коп.; акт надання послуг №57 від 09.02.16 року на загальну суму 4 752 грн. 00 коп.; акт надання послуг №56 від 09.02.16 року на загальну суму 10 617 грн. 00 коп.; акт надання послуг №53 від 09.02.16 року на загальну суму 4 231 грн. 50 коп.; акт надання послуг №52 від 09.02.16 року на загальну суму 99 949 грн. 65 коп.; акт надання послуг №51 від 09.02.16 року на загальну суму 11 175 грн. 00 коп.; акт надання послуг №50 від 09.02.16 року на загальну суму 5 739 грн. 00 коп.; акт надання послуг №35 від 27.01.16 року на загальну суму 20 613 грн. 00 коп.; акт надання послуг №34 від 27.01.16 року на загальну суму 4 296 грн. 00 коп.; акт надання послуг №33 від 27.01.16 року на загальну суму 4 752 грн. 00 коп.; акт надання послуг №32 від 27.01.16 року на загальну суму 10 617 грн. 00 коп.; акт надання послуг №31 від 27.01.16 року на загальну суму 6 920 грн. 10 коп.; акт надання послуг №30 від 27.01.16 року на загальну суму 27 375 грн. 00 коп.; акт надання послуг №29 від 27.01.16 року на загальну суму 4 231 грн. 50 коп.; акт надання послуг №28 від 27.01.16 року на загальну суму 99 949 грн. 65 коп.; акт надання послуг №27 від 27.01.16 року на загальну суму 11 175 грн. 00 коп.; акт надання послуг №26 від 27.01.16 року на загальну суму 5 739 грн. 00 коп.; акт надання послуг №12 від 13.01.16 року на загальну суму 20 613 грн. 00 коп.; акт надання послуг №11 від 13.01.16 року на загальну суму 4 296 грн. 00 коп.; акт надання послуг №10 від 13.01.16 року на загальну суму 4 752 грн. 00 коп.; акт надання послуг №9 від 13.01.16 року на загальну суму 10 617 грн. 00 коп.; акт надання послуг №8 від 13.01.16 року на загальну суму 6 920 грн. 10 коп.; акт надання послуг №7 від 13.01.16 року на загальну суму 27 375 грн. 00 коп.; акт надання послуг №6 від 13.01.16 року на загальну суму 4 231 грн. 50 коп.; акт надання послуг №5 від 13.01.16 року на загальну суму 99 949 грн. 65 коп.; акт надання послуг №4 від 13.01.16 року на загальну суму 11 175 грн. 00 коп.; акт надання послуг №3 від 13.01.16 року на загальну суму 5 739 грн. 00 коп.

Відповідно до Порядку за ознакою доходу 157 - є дохід, виплачений самозайнятій особі (підпункт 165.1.36 пункту 165.1 статті 165, статті 177 та 178 розділу IV Кодексу).

Зазначені обставини свідчать про те, що кредитором не надавались послуги боржнику за перший квартал 2016 року у тому об`ємі, який було заявлено, а наведені протиріччя у сукупності вказають на нереальність господарської операції за Договором № 2 про надання послуг від 03.08.2015, укладеного між ФОП Поліщук Л.В. та ТОВ "Адаман трейд".

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за третій квартал 2016 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 4 504 575 тис. грн.

Проте, як вбачається з видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито поставлено товар за третій квартал 2016 року на загальну суму 30 276 тисяч гривень 00 коп., що підтверджується наступними первинними документами: видаткова накладна № 121 від 01.08.2016 на загальну суму 15 718 грн. 00 коп.; видаткова накладна №122 від 19.09.2016 на загальну суму 14 558 грн. 00 коп.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошові кошти як дохід від господарських операцій з боржником, який перевищує заявлений фізичною особою-підприємцем Поліщук Л.В. розмір кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за четвертий квартал 2016 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 382 925 тис. грн.

Проте, як вбачається з видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито поставлено товар за четвертий квартал 2016 року на загальну суму 27 178 тисяч гривень 00 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна №123 від 01.10.2016 на загальну суму 9 314 грн. 80 коп.; видаткова накладна №124 від 23.11.16 на загальну суму 10 126 грн. 00 коп.; видаткова накладна №125 від 27.11.16 на загальну суму 7 737 грн. 20 коп.;

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошові кошти як дохід від господарських операцій з боржником, який перевищує заявлений фізичною особою-підприємцем Поліщук Л.В. розмір кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за перший квартал 2017 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 2 529 762 тис. грн. 09 коп.

Проте, як вбачається з видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито поставлено товар за перший квартал 2017 року на загальну суму 135 024 тисяч гривень 00 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна №1 від 03.01.2017 на загальну суму 4 825 грн. 60 коп.; видаткова накладна №2 від 03.01.2017 на загальну суму 208 грн. 08 коп.; видаткова накладна №4 від 08.02.2017 на загальну суму 129 989 грн. 60 коп.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошові кошти як дохід від господарських операцій з боржником, який перевищує заявлений фізичною особою-підприємцем Поліщук Л.В. розмір кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за другий квартал 2017 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 1 797 900 тис. грн. 00 коп.

Проте, як вбачається з видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито поставлено товар за другий квартал 2017 року на загальну суму 37 584 тисяч гривень 00 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна №9 від 03.05.2017 на загальну суму 7 795 грн.20 коп.; видаткова накладна №8 від 17.04.2017 на загальну суму 1 844 грн. 40 коп.; видаткова накладна №10 від 01.06.2017 на загальну суму 27 944 грн. 40 коп.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошові кошти як дохід від господарських операцій з боржником, який перевищує заявлений фізичною особою-підприємцем Поліщук Л.В. розмір кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за третій квартал 2017 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 191 800 тис. грн. 00 коп.

Проте, як вбачається з видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито поставлено товар за третій квартал 2017 року на загальну суму 3 422 тисяч гривень 00 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна № ВВ000000261 від 01.07.2017 на загальну суму 3 422 грн. 00 коп.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошові кошти як дохід від господарських операцій з боржником, який перевищує заявлений фізичною особою-підприємцем Поліщук Л.В. розмір кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за четвертий квартал 2017 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 476 500 тис. грн. 00 коп.

Проте, як вбачається з видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито поставлено товар за четвертий квартал 2017 року на загальну суму 26 989 тисяч гривень 50 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна № 27 від 16.11.2017 року на загальну суму 26 989 грн. 50 коп.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошові кошти як дохід від господарських операцій з боржником, який перевищує заявлений фізичною особою-підприємцем Поліщук Л.В. розмір кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за третій квартал 2018 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 295 550 тис. грн. 00 коп.

Проте, як вбачається з видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито поставлено товар за третій квартал 2018 року на загальну суму 117 488 тисяч гривень 00 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна №4 від 03.07.2018 на загальну суму 50 000 грн. 00 коп.; видаткова накладна №2 від 02.07.2018 у на загальну суму 67 488 грн. 80 коп.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошові кошти як дохід від господарських операцій з боржником, який перевищує заявлений фізичною особою-підприємцем Поліщук Л.В. розмір кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за четвертий квартал 2018 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 437 500 тис. грн. 00 коп.

Проте, як вбачається з видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито поставлено товар за четвертий квартал 2018 року на загальну суму 166 715 тисяч гривень 20 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна № 6 від 01.11.2018 на загальну суму 57 942 грн. 00 коп.; видаткова накладна № 5 від 01.10.2018 на загальну суму 53 441 грн 20 коп.; видаткова накладна № 8 від 03.12.2018 на загальну суму 55 332 грн. 00 коп.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошові кошти як дохід від господарських операцій з боржником, який перевищує заявлений фізичною особою-підприємцем Поліщук Л.В. розмір кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за перший квартал 2019 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 4 054 000 тис. грн. 00 коп.

Проте, як вбачається з видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито поставлено товар за перший квартал 2019 року на загальну суму 141 582 тисяч гривень 00 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна № 1 від 04.02.2019 на загальну суму 48 636 грн. 00 коп.; видаткова накладна №3 від 01.03.2019 на загальну суму 92 946 грн. 00 коп.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошові кошти як дохід від господарських операцій з боржником, який перевищує заявлений фізичною особою-підприємцем Поліщук Л.В. розмір кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за другий квартал 2019 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 620 100 тис. грн. 00 коп.

Проте, як вбачається з видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито поставлено товар за другий квартал 2019 року на загальну суму 204 607 тисяч гривень 32 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна №4 від 01.04.2019 на загальну суму 54 180 грн. 00 коп.; видаткова накладна №7 від 01.06.2019 у на загальну суму 58 275грн. 00 коп.; видаткова накладна №5 від 03.05.2019 на загальну суму 72 450 грн. 00 коп.; видаткова накладна №9 від 01.04.2019 на загальну суму 19 702 грн 32 коп.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошові кошти як дохід від господарських операцій з боржником, який перевищує заявлений фізичною особою-підприємцем Поліщук Л.В. розмір кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за третій квартал 2019 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 34 802 тис. грн. 00 коп.

Проте, як вбачається з видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, ФОП Поліщук Л.В. було нібито поставлено товар за третій квартал 2019 року на загальну суму 1 695 358 тисяч гривень 00 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними: Видаткова накладна № 18 від 01.08.2019 на загальну суму 44 856 грн. 00 коп.; видаткова накладна №17 від 02.07.2019 на загальну суму 63 000 грн 00 коп.; видаткова накладна №16 від 01.07.2019 на загальну суму 29 358 грн. 00 коп.; видаткова накладна №15 від 01.07.2019 на загальну суму 1 440 000 грн 00 коп.; видаткова накладна № 20 від 01.08.2019 на загальну суму 100 000 грн 00 коп.; видаткова накладна №23 від 04.09.2019 на загальну суму 18 144 грн. 00 коп.

Зазначені обставини свідчать про те, що кредитором не надавались послуги боржнику за третій квартал 2019 року у тому об`ємі, який було заявлено, а наведені у даних поясненнях протиріччя у сукупності вказають на нереальність відповідної господарської операції.

Крім того ТОВ "Адаман трейд" (у минулому - Атлантіс) було нараховано та виплачено на користь ФОП Поліщук Л.В. наступні грошові кошти та за наступні періоди:

- За другий квартал 2016 було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою 157 у загальній сумі 56 110 грн. 00 коп.

- За перший квартал 2018 року було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою 157 у загальній сумі 4 008 200 грн. 00 коп.

- За другий квартал 2018 року було нараховано та виплачено ФОП Поліщук Л.В. дохід за ознакою 157 у загальній сумі 204 500 грн. 00 коп.

Таким чином, ТОВ "Адаман трейд" нарахувало та виплатило ФОП Поліщук Л.В. грошові кошти за перший квартал 2016 року по третій квартал 2019 року у загальній сумі 19 636 024 (дев`ятнадцять мільйонів шістсот тридцять шість тисяч двадцять чотири гривні) 09 коп. у той час як за наданими ФОП Полищук Л.В. актами надання послуг та видатковими накладними сума заборгованості складає 3 625 989 грн. 57 коп. (три мільйони шістсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 57 копійок).

Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що заборгованість ТОВ "Адаман трейд" за Договором купівлі продажу № 3 від 01.08.2016 року та Договором №2 від 03.08.2015 року, як така, відсутня.

Також, згідно з п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, встановлено обмеження щодо обсягу доходу протягом календарного року 5 000 000 (п`ять мільйонів гривень).

Відповідно до пункту 292.16 ст.292 Податкового кодексу України (в редакції чинній на дату вчинення спірних господарських операцій), право на застосування спрощеної системи оподаткування в наступному календарному році мають платники єдиного податку за умови неперевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого для відповідної групи платників єдиного податку.

Тобто, у разі вчинення ФОП Поліщук Л.В. та ТОВ "Адаман трейд" усього обсягу заявлених операцій з урахуванням даних податкових розрахунків щодо нарахованих та виплачених доходів, ФОП Поліщук Л.В. мала би перейти на іншу систему оподаткування, внаслідок чого суттєво збільшилось би податкове навантаження, а отже такі операції автоматично були б позбавлені економічного сенсу та відповідно розумної економічної причини (ділової мети) у ФОП Поліщук Л.В.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 29.03.2018 у справі № 916/4644/15 було сформовано правовий висновок, відповідно до якого обов`язок доведення кредиторських вимог одночасно з поданням відповідних документів, що їх підтверджують, покладено саме на кредитора.

Також, у постанові від 23.04.2019 у справі 910/21939/15 Верховний Суд звернув увагу на те, що тягар доведення наявності вимог до боржника належними, достатніми та допустимими доказами покладається саме на кредитора.

Крім того, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18 викладено висновки про те, що використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Таким чином, враховуючи сталу практику Верховного Суду, господарським судам при розгляді заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника слід враховувати необхідність надання правового аналізу вказаним заявам, підстав виникнення грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих вимог. Разом з тим, при здійсненні такого аналізу важливим є врахування засад змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство, а також обов`язку підвищеного стандарту доказування кредитором своїх грошових вимог.

Також, заслуговує уваги правова позиція, викладена у постанові Верховного суду від 27.02.2019 року по справі № 922/1163/18: "Верховний Суд зазначає, що при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Обов`язок (тягар) доказування обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини."

Крім того, у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року по справі № 910/23428/17 зазначено наступне: "При оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 31.01.2018 року по справі 910/8763/17.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, "необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує".

З огляду на вищенаведені обставини справи та підвищений стандарт доказування при розгляді заяви кредитора про визнання кредиторських вимог, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необгрунтованість (нереальність) заявлених кредитором грошових вимог та необхідність їх відхилення, а доводи апеляційної скарги такий висновок суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021р. у справі № 904/6251/20 (904/308/21), яке залишено в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2022р., визнано недійсним договір № 3 купівлі-продажу від 01.08.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (найменування в подальшому було змінено на ТОВ "Адаман трейд" та фізичною особою-підприємцем Поліщук Людмилою Володимирівною, а рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021р. у справі № 904/6251/20 (904/310/21), яке залишено в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2022р., визнано недійсним договір № 2 надання послуг від 03.08.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (найменування в подальшому було змінено на ТОВ "Адаман трейд" та фізичною особою-підприємцем Поліщук Людмилою Володимирівною.

Під час же розгляду вказаних справ встановлені обставини нереальності відповідних господарських операцій, а також того, що уклавши зазначені договори, ТОВ «Адаман трейд» не тільки не отримало жодного прибутку, а навпаки, всупереч власним фінансовим інтересам набуло зобов`язання сплатити утворену заборгованість, що свідчить про відсутність будь-якої ділової чи підприємницької мети та наявність лише неправомірної мети направленої на ухилення від виконання наявних зобов`язань та погіршення становища інших кредиторів, що і було підставою для визнання недійсними цих правочинів, як фраудаторних, укладених з порушенням норм Цивільного кодексу України.

При цьому, з огляду на інший склад сторін та фактичні обставини, а також розгляд справи в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на підтвердження реальності господарської операції між Свинаренко Ю.В. та ТОВ «Адаман трейд» за аналогічним договором надання послуг з пакування під час розгляду адміністративної справи № 804/7990/16.

Відхиляє колегія суддів і доводи апелянта щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали внаслідок не розгляду місцевим господарським судом клопотань ТОВ «Одеський завод класичних вин» про призначення судової економічної експертизи та технічної експертизи документів, на яких грунтуються кредиторські вимоги апелянта, адже не вирішення судом питання призначення експертиз за вказаними клопотаннями не призвело до неправильного вирішення справи, що згідно з ч. 2 ст. 277 ГПК України і є підставою для скасування судового рішення у випадку порушення норм процесуального права.

До того-ж, апеляційний суд не вбачає підстав, встановлених ст. 99 ГПК України, для призначення судової експертизи у справі, а апелянт під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявляв власних клопотань про призначення експертизи та заперечував проти задоволення відповідних клопотань ТОВ «Одеський завод класичних вин».

Виходячи з усього вищенаведеного, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги апелянта безпідставними, а оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, отже підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області області у даній справі від 17.08.2021р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Поліщук Людмили Володимирівни на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20 - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на фізичну особу-підприємця Поліщук Людмили Володимирівни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 25.04.2022 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль