РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.05.2022Справа № 910/1603/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення 15 076 грн., без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 15 076 грн. страхового відшкодування на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 22 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.11.2021 року в м. Кропивницький по вул. В. Пермська, 4 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого позивачем автомобіля "Toyota Prius" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля "ВАЗ 111" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , якого було визнано винним в ДТП.

Позивачем було виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі 17 676 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "ПЗУ Україна".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2020 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

06.04.2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив суд відмовити в позові з тих підстав, що ним після подання позову до суду було здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування в сумі 8 672,56 грн. за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля "Toyota Prius" д.н.з. НОМЕР_1 .

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.11.2021 року у справі № 405/7854/21, 02.11.2021 року о 18 год. 23 хв. в м. Кропивницький по вул. В. Пермська, 4, керуючи транспортним засобом "ВАЗ 111" д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем "Toyota Prius" д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 , який рухався попереду, у результаті чого автомобілі отримали пошкодження.

Відповідно до вказаної постанови суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Toyota Prius" д.н.з. НОМЕР_1 .

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 5236а1у від 19.01.2021 року.

Згідно розрахунку страхового відшкодування (справа № 1.003.21.0026610) та рахунку №474 від 17.11.2021 року вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу "Toyota Prius" д.н.з. НОМЕР_1 становить 17 676 грн.

Згідно зі страховим актом № ARX3053532 від 17.11.2021 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 17 676 грн.

Зазначені кошти в розмірі 17 676 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 841590 від 18.11.2021 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, особою винною в ДТП є ОСОБА_2 .

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем встановлена у судовому порядку.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Водночас, відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, відповідач, як страховик винної особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у цьому випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю "Toyota Prius" д.н.з. НОМЕР_1 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та ліміту відповідальності та за вирахуванням франшизи, яка відповідно до полісу АР № 007597359 становить 2 600 грн., а тому сума страхового відшкодування, що підлягала сплаті відповідачем на користь позивача становить 15 076 грн. (17 676 грн. розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування - 2 600 грн. франшизи).

Відповідно до платіжних доручень № 00071978 від 02.02.2022 року на суму 3 036,28 грн. та № 00072490 від 09.02.2022 року на суму 5 636,28 грн., копії яких містяться в матеріалах справи, відповідач частково сплатив позивачу страхове відшкодування в сумі 8 672,53 грн. після звернення позивача до суду 01.02.2022 року з указаним позовом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 8 672,53 грн. підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю предмету спору.

Доказів сплати решти страхового відшкодування в сумі 6 403,47 грн. (15 076 грн. сума страхового відшкодування, що підлягала сплаті - 8 672,53 грн. частково сплачена сума страхового відшкодування) суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом дана належна оцінка доводам відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву, проте розрахунок коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "Toyota Prius" д.н.з. НОМЕР_1 не приймається судом, оскільки, згідно з п.п. 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 та зареєстрованої в Мінюсті України 24.11.2003р. за №1074/8395 коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ тощо. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Тому, коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля "Toyota Prius" д.н.з. НОМЕР_1 2015 року випуску, дорівнює нулю, так як на момент ДТП 02.11.2021 року, строк експлуатації останнього не перевищував семирічного строку вказаного у Методиці для відповідного транспортного засобу. Доказів наявності обставин, зазначених в п. 7.39. Методики, матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 6 403,47 грн. страхового відшкодування підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, код 20782312) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код 20474912) 6 403 (шість тисяч чотириста три) грн. 47 коп. страхового відшкодування та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. судового збору.

Провадження у справі в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 8 672,53 грн. закрити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна