ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"05" травня 2022 р. м. Київ Справа №911/640/22

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали

За позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» (10002, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, буд.35)

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд.16)

про стягнення 104361,05 грн

встановив:

У квітні 2022 Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі відповідач) про стягнення 104361,05 грн заборгованості за договором розподілу природного газу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем як постачальником та відповідачем як споживачем укладено типовий договір розподілу природного газу шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання від 28.09.2016. За вказаним договором позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу в січні 2022 на суму 49212,59 грн та в лютому 2022 на суму 49212,59 грн, але відповідач вартість послуг не оплатив. У зв`язку з несплатою відповідачем вартості послуг за січень-лютий 2022 позивач просить суд стягнути з відповідача 98425,20 грн основного боргу, а також 3235,90 грн пені, 485,38 3% річних та 2214,57 грн інфляційних втрат, а всього разом 104361,05 грн. Заявлений ним позов позивач просить суд розглянути у спрощеному провадженні.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до позовної заяви.

Суд зазначає, що дотримання цих вимог пов`язане, серед іншого, з виконанням завдання господарського судочинства.

У п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити в тому числі дані про відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін.

Позивачем пред`явлено позов до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №672 «Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості» утворено з метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, вдосконалення системи управління, а отже у відповідача може бути публічно доступний номер засобу зв`язку, офіційна електронна адреса та/або електронна пошта. Про наявність у відповідача власних номерів засобів зв`язку, які відомі позивачу, свідчать додані позивачем до позовної заяви описи вкладення у цінні листи, які направлялись позивачем відповідачу і в яких містяться відомості, зокрема, про номери засобу зв`язку відповідача. Позивач позовну заяву подав в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зазначивши при цьому в позовній заяві дані про засоби зв`язку та електронну пошту позивача, а дані про засоби зв`язку, офіційну електронну адресу та/або електронну пошту відповідача позивач не зазначив.

Отже, позивачем проігноровано вимогу п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України щодо зазначення в позовній заяві даних про відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача. Суд відмічає, що оскільки позивач та відповідач територіально розташовані в різних населених пунктах, які обслуговуються різними відділеннями поштового зв`язку, то зазначення позивачем в позовній заяві належних даних про відповідача може спростити документообіг між судом та учасниками справи в ході розгляду спору та сприятиме виконанню завдання господарського судочинства, враховуючи також наявне клопотання самого позивача про розгляд справи у спрощеному провадженні, для якого пріоритетним є швидке вирішення справи.

Крім того, відповідно до п.5 та п.8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви. Відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України визначено право юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підставою звернення до суду за захистом своїх прав позивач вказує несплату відповідачем вартості наданих послуг з розподілу природного газу в січні та лютому 2022 на загальну суму 98425,20 грн (основне зобов`язання). З підстав невиконання відповідачем основного зобов`язання позивач просить суд стягнути з відповідача крім основного боргу також пеню, 3% річних та інфляційні. Періодами нарахування пені позивач в позовній заяві вказує: з 10.02.2022 по 24.04.2022 (стосовно вартості послуг за січень 2022) та з 10.03.2022 до 24.04.2022 (стосовно вартості послуг за лютий 2022).

При цьому, у викладі фактичних обставин позову позивач не зазначає конкретної календарної дати (конкретного строку або терміну), до якої відповідач повинен був за умовами договору сплатити позивачу вартість наданих послуг за січень та лютий 2022 на загальну суму 98425,20 грн. Так само, позивач в позовній заяві не зазначає відповідної календарної дати, з якої відповідач вважається таким, що прострочив основне зобов`язання, тобто порушив права позивача, за захистом яких останній звертається до суду (фактичну дату виникнення прострочення боржника у зобов`язанні).

Натомість позивач в тексті позовної заяви обмежився лише посиланням на правове регулювання порядку розрахунків сторін шляхом цитування останнього речення абзацу першого пункту 6.6 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, надалі Типовий договір, а саме норми про те, що остаточний розрахунок за надані послуги у звітному місяці має проводитись споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним. Також позивач послався на пункт 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, відповідно до якого оператор до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником оператора.

Разом з тим, із абзацу першого пункту 6.6 Типового договору, на який посилається позивач в тексті позовній заяві, вбачається, що цим пунктом передбачена двоетапна оплата споживачем оператору вартості послуг з розподілу природного газу, а саме спершу здійснення споживачем попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора (перше речення абзацу першого пункту 6.6 Типового договору), та здійснення споживачем остаточного розрахунку до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (останнє речення абзацу першого пункту 6.6 Типового договору). При цьому із доданих позивачем до позовної заяви документів вбачається, що рахунок на оплату послуг за січень 2022 був виписаний позивачем лише 16.02.2022, та позивач зазначає про направлення відповідачу рахунку разом з актом наданих послуг за січень 2022 супровідним листом від 18.02.2022. Також вбачається, що рахунок на оплату послуг за лютий 2022 був виписаний позивачем лише 29.03.2022, та позивач зазначає про направлення відповідачу рахунку разом з актом наданих послуг за лютий 2022 супровідним листом від 07.04.2022.

Таким чином, позивач, здійснивши нарахування в позовній заяві відповідачу штрафних санкцій з 10.02.2022 з підстав несплати відповідачем вартості послуг за січень 2022, не навів при цьому фактичних обставин стосовно порядку розрахунків та дати виникнення прострочення оплати вартості послуг за січень 2022: позивачем не наведено обставин щодо того, чи виставляв позивач відповідачу рахунок для здійснення попередньої оплати за січень 2022 як це передбачено пунктом 6.6 Типового договору, на який посилається позивач в позовній заяві, та позивачем не вказано, коли саме (до якої дати) відповідач мав сплатити позивачу вартість послуг за січень 2022 за обставин, якщо вперше рахунок на оплату вартості цих послуг був виписаний лише 16.02.2022 і разом з актом наданих послуг був направлений відповідачу не раніше 18.02.2022.

Так само позивач, здійснивши нарахування в позовній заяві відповідачу штрафних санкцій з 10.03.2022 з підстав несплати відповідачем вартості послуг за лютий 2022, не навів при цьому фактичних обставин стосовно порядку розрахунків та дати виникнення прострочення оплати вартості послуг за лютий 2022: позивачем не наведено обставин щодо того, чи виставляв позивач відповідачу рахунок для здійснення попередньої оплати за лютий 2022, та позивачем не вказано, коли саме (до якої дати) відповідач мав сплатити позивачу вартість послуг за лютий 2022 за обставин, якщо вперше рахунок на оплату вартості цих послуг був виписаний лише 29.03.2022 і разом з актом наданих послуг був направлений відповідачу не раніше 07.04.2022.

При цьому, визначення дати, до якої відповідач повинен був виконати основне зобов`язання по оплаті вартості послуг відповідно за січень та лютий 2022, та відповідної фактичної дати виникнення прострочення боржника у такому зобов`язанні, має суттєве значення для розгляду позову, беручи до уваги, що позивачем заявлені також вимоги про сплату штрафних санкцій, які позивачем нараховані з 10.02.2022 та 10.03.2022 відповідно.

За наведених умов цитування позивачем в позовній заяві положення про те, що остаточний розрахунок за надані послуги у звітному місяці має проводитись споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, але без зазначення в позовній заяві конкретної календарної дати (конкретного строку або терміну), до якої відповідач повинен був сплатити позивачу вартість послуг за січень та лютий 2022, та дати виникнення прострочення виконання, не є належним викладом позивачем обставин позову відповідно до ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, суд звертає увагу на наявність в тексті позовної заяви неповноти викладу фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує позов, а саме не зазначення дати (дат), до якої мало бути виконане відповідачем основне зобов`язання по оплаті вартості послуг за січень та лютий 2022, та відповідно фактичної дати (дат) виникнення прострочення боржника з наведенням відповідного обґрунтування.

Крім того, обґрунтовуючи в позовній заяві вартість наданих позивачем відповідачу послуг за січень та лютий 2022 (суму основного боргу), позивач в позовній заяві посилається на пункти 6.1 та 6.2 Типового договору, відповідно до яких вартість послуг визначається за тарифом, встановленим регулятором для оператора, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, а річна замовлена потужність, в свою чергу, визначається відповідно до пункту 6.3 Типового договору та Кодексу ГРМ. При цьому позивач зазначає, що величина річної замовленої потужності об`єкту відповідача у 2022 році становила 289485,90 метрів кубічних природного газу та повідомляє, що розрахунок величини річної замовленої потужності об`єкту відповідача у 2022 додається до позовної заяви.

Позивачем до позовної заяви додано розрахунок величини річної замовленої потужності та місячної вартості послуг (додаток 10 до позовної заяви) у вигляді таблиці з певними даними. При цьому вказана таблиця, яка надана позивачем як додаток 10 до позовної заяви, не містить ніяких вихідних реквізитів документу, а саме дати складення, даних про особу, яка виконала розрахунки, її посаду, підпис, в позовній заяві не вказано джерело походження (одержання позивачем) цієї таблиці, тобто чи є вказана таблиця продовженням тексту позовної заяви або є письмовим доказом чи іншим засобом доказування, передбаченим ст.73 Господарського процесуального кодексу України. Також із вказаної таблиці вбачається, що розрахунок величини річної замовленої потужності та місячної вартості послуг в ній виконано на підставі даних за періоди з жовтня 2020 по вересень 2021, однак в позовній заяві не наведено правового обґрунтування розрахунку величини річної замовленої потужності на 2022 на підставі даних за жовтень 2020-вересень 2021.

Разом з тим, відповідно до пункту 6.3 Типового договору, на який посилається позивач в позові, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Відповідно до пунктів 1 та 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (тут і далі - Кодекс ГРМ), на які позивач також посилається в позовній заяві, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається Оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів). Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими). Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Отже, позовна заява не містить викладу обставин та зазначення доказів стосовно того, ким, коли і за яких обставин відповідачу була визначена величина річної замовленої потужності на 2022 рік в розмірі 289485,90 метрів кубічних природного газу в аспекті дотримання порядку, передбаченого п.1 та п.2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, на який посилається позивач в позовній заяві, відповідно до якого, як вбачається, оператор спочатку визначає величину річної замовленої потужності, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, після чого повідомляє про визначену (розраховану) ним величину споживача, який має право подати оператору уточнену заявку.

Позивачем вказані обставини визначення відповідачу величини річної замовленої потужності на 2022 рік, які можуть мати суттєве значення для розгляду позову, в позовній заяві не викладені, а саме не зазначено, чи повідомляв позивач відповідача до початку 2022 року про визначену позивачем величину річної замовленої потужності на 2022 рік для відповідача в розмірі 289485,90 метрів кубічних природного газу відповідно до порядку визначення величини річної замовленої потужності, передбаченого п.1 та п.2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, на який посилається позивач в позовній заяві.

Наведене є недоліками позовної заяви, що підлягають усуненню.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, усунення позивачем недоліків позовної заяви повинне бути здійснене з урахуванням положень п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості надсилання учасникам справи позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Також суд роз`яснює, що відповідно до ч.3 ст.2 та ст.14 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.2, 162, 164, 172, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

3.1. письмових уточнень до позовної заяви з зазначенням даних про відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача;

3.2. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням обставин справи, а саме зазначенням строку (конкретної календарної дати, терміну), до якого мало бути виконане зобов`язання з оплати вартості послуг за січень 2022 з посиланням на відповідні докази та зазначенням дати виникнення прострочення виконання, враховуючи додані позивачем до позовної заяви документи (рахунок на оплату вартості послуг за січень 2022 від 16.02.2022, який, як стверджує позивач в позовній заяві, разом з актом наданих послуг за січень 2022 був направлений відповідачу супровідним листом від 18.02.2022);

3.3. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням обставин справи, а саме зазначенням строку (конкретної календарної дати, терміну), до якого мало бути виконане зобов`язання з оплати вартості послуг за лютий 2022 з посиланням на відповідні докази та зазначенням дати виникнення прострочення виконання, враховуючи додані позивачем до позовної заяви документи (рахунок на оплату вартості послуг за лютий 2022 від 29.03.2022, який, як стверджує позивач в позовній заяві, разом з актом наданих послуг за лютий 2022 був направлений відповідачу листом від 07.04.2022);

3.4. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням обставин справи, правового обґрунтування та доказів, а саме:

- викладом обставин та зазначенням доказів того, ким, коли, і за яких обставин (на підставі яких даних) відповідачу була визначена величина річної замовленої потужності на 2022 рік в розмірі 289485,90 метрів кубічних природного газу в аспекті дотримання порядку, передбаченого п.1 та п.2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, на який посилається позивач в позовній заяві,

- правовим обґрунтуванням того, чому для розрахунку величини річної замовленої потужності на 2022 рік були використані дані за жовтень 2020-вересень 2021,

- уточненням того, чи є таблиця у додатку 10 до позовної заяви продовженням (частиною) тексту позовної заяви позивача або є письмовим доказом чи іншим засобом доказування, передбаченим ст.73 Господарського процесуального кодексу України,

- викладом обставин та зазначенням доказів того, чи повідомляв позивач відповідача до початку 2022 року про визначену позивачем величину річної замовленої потужності на 2022 рік для відповідача в розмірі 289485,90 метрів кубічних природного газу відповідно до порядку, передбаченого п.1 та п.2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, на який посилається позивач в позовній заяві, з наведенням відповідного обґрунтування та наданням відповідних доказів у разі їх наявності,

3.5. доказів на підтвердження викладених позивачем обставин в уточненнях до позовної заяви з урахуванням даної ухвали господарського суду про залишення позову без руху.

4. Подати суду докази направлення відповідачу документів, складених на усунення недоліків позовної заяви за цією ухвалою Господарського суду Київської області від 05.05.2022 №911/640/22.

5. Попередити позивача про те, що згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 05.05.2022 та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.О. Третьякова