ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/2746/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

за участю сторін: керуючий реалізацією - Онищенко К.С.,

розглянувши заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з грошовими вимогами до банкрута

По справі за заявою Фізична особа ОСОБА_1

до Фізична особа ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 02.09.2021 в підготовчому засіданні, господарський суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , здійснив оприлюднення оголошення про відкриття справи про неплатоспроможність фізичної особи на веб-сайті ВГСУ, призначив керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Онищенко К.С.

Постановою господарського суду від 30.11.2021 фізичну особу ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито процедуру погашення боргів, керуючим реалізацією по справі призначено арбітражного керуючого Онищенко К.С.

Ухвалою суду від 16.12.2021 призначено до розгляду в судовому засіданні заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з грошовими вимогами до банкрута в сумі 839 744,87 грн та 4540 грн судового збору, зобов`язавши кредитора-заявника надати суду письмові пояснення щодо суми заборгованості визначеної в заяві 839 744,87 грн, тоді як в постанові про стянення з боржника виконавчого збору визначена інша сума, а керуючому реалізацією надати суду повідомлення про результат розгляду вимог кредитора.

Представник кредитора на виконання вимог суду надіслав письмові пояснення, в яких зазначив про те, що сума зменшена в зв`язку з частковим стягненням з боржника суми 1423,76 грн виконавчого збору.

Ухвалою суду від 27.01.2022 відкладено розгляд заяви кредитора.

На виконання вимог ухвали суду, керуючий реалізацією надав суду повідомлення про результат розгляду вимог кредитора, в якому зазначив про визнання вимог кредитора в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заяву кредитора, заслухавши пояснення керуючого реалізацією, суд дійшов висновку про наступне.

ВИСНОВОК СУДУ.

Відповідно до положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Тобто, законодавцем не обмежено перелік підстав, з яких виникають грошові зобов`язання боржника перед кредиторами. Такими підставами можуть бути укладені боржником договори (правочини), грошові зобов`язання зі сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, які виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

До грошових зобов`язань боржника законодавець також відносить будь-які виражені у грошовій формі зобов`язання, які виникають в силу інших підстав, передбачених законодавством, за винятком неустойки (штрафу, пені) та інших фінансових санкцій, визначених на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника-юридичної особи, що виникли з такої участі (абзац 5 частини першої статті 1 КУзПБ).

Як передбачено ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1404).

За приписами частин п`ятої та шостої статті 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

З аналізу вказаних норм Закону №1404 слідує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 вказаного Закону виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З вказаного слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору (не пізніше наступного робочого дня) з дня закінчення виконавчого провадження є те, що виконавчий збір не стягнуто.

Згідно приписів ст. 42 Закону №1404 кошти виконавчого провадження складаються, в тому числі з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до абзацу 11 частини першої статті 1 КУзПБ, кредитор - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

На державного виконавця законодавцем покладено повноваження з виконання судових рішень, які підлягають обов`язковому виконанню на всій території України, від імені держави. Отже, грошові вимоги такого кредитора до боржника щодо його грошових зобов`язань перед державою, в особі ВДВС охоплюються поняттям кредиторських вимог, поряд з вимогами інших державних органів грошового характеру.

Подібний за змістом висновок, викладений Верховним Судом в постанові від 06.08.2020 року у справі №910/126/20.

Як встановлено судом, в провадженні кредитора перебуває виконавче провадження ВП №45469652 від 03.12.2014 року з примусового виконання виконавчого листа №755/15473/14-ц, виданого 21.08.2014 Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ТОВ "Сенат", ТОВ "Чугуїв-Продукт", ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в сумі 8 385942,73 грн, третейського збору в суму 25500,00 грн. В межах цього виконавчого провадження державним виконавцем в порядку ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника, зокрема, з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 841168,63 грн, який частково було стягнуто в розмірі 1423,76 грн.

Таким чином залишок несплаченого виконавчого збору складає 839 744,87 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що строк встановлений для подання кредиторами своїх заяв судом встановлено до 02.10.2021, проте заява Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з вимогами до боржника надійшла до суду 15.12.2021, тобто з пропуском 30-тиденного строку.

Згідно ч. 4 ст. 45 КУзПБ кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Отже, вимоги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права (ст. 11 ГПК).

За таких обставин, керуючись ст.ст. 58-67, 113, 130-133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в сумі 839 744,87 грн та 4540 грн судового збору.

2. Ухвалу направити:

кредитору на адресу: вул. Студентська, 5/4, м. Харків, 61024 та на електронну адресу: ;

керуючому реалізацією на адресу: АДРЕСА_2 та на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

боржнику на адресу: АДРЕСА_1;

представнику боржника адвокату Биченко А.О. на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття (оголошення) та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 25.04.2022.

Суддя Міньковський С.В.