ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" квітня 2022 р. м.Львів Справа № 914/834/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді І.Б. Малех

суддів Т.Б. Бонк

В.М.Гриців

розглянувши заяву Комунального некомерційного підприємства «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня» про забезпечення позову, б/н від 20.04.2022 (вх. № апеляційного суду 01-05/863/22 від 20.04.2022)

поданої на стадії апеляційного провадження по розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Терон Девелопмент, б/н від 10.01.2022 (вх. № апеляційного суду 01-05/189/22 від 12.01.2022) на рішення Господарського суду Львівської області від 02 грудня 2021 року (суддя Стороженко О.Ф., повний текст рішення складено 09.12.2021, м. Львів)

у справі №914/834/21

за позовом Комунального некомерційного підприємства Камянка-Бузька центральна районна лікарня, м. Кам`янка Бузька, Львівська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Терон Девелопмент, с. Коросне, Перемишлянський район, Львівська область

про стягнення грошових коштів у сумі 1200000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області знаходилась справа №914/834/21 за позовом Комунального некомерційного підприємства Камянка-Бузька центральна районна лікарня, м. Кам`янка Бузька, Львівська область до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Терон Девелопмент, с. Коросне, Перемишлянський район, Львівська область про стягнення грошових коштів у сумі 1200000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.12.2021 у справі №914/834/21 позовні вимоги задоволено; стягнуто з ТОВ «Будівельна компанія «Терон Девелопмент» на користь Комунального некомерційного підприємства Камянка-Бузька центральна районна лікарня грошові кошти (для повернення авансу) у сумі 1 200 000,00 грн. та витрати на судовий збір у сумі 18 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 22.12.2021 у справі №914/834/21 залишено без розгляду додаткові докази , подані позивачем із запереченнями від 21.12.2021 стосовно клопотання відповідача; задоволено частково клопотання відповідача про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу; задоволено частково клопотання позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу; стягнуто з ТОВ «Будівельна компанія «Терон Девелопмент» на користь Комунального некомерційного підприємства «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000,00 грн.; у стягненні решти заявлених позивачем витрат відмовлено.

Відповідач ТОВ «Будівельна компанія «Терон Девелопмент», не погодившись з винесеним рішенням подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.03.2022 поновлено ТОВ «Терон Девелопмент» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 02 грудня 2021 року у справі №914/834/21 та відкрито апеляційне провадження за такою; зупинено дію рішення Господарського суду Львіської області від 02 грудня 2021 року у справі №914/834/21 до вирішення справи Західним апеляційним господарським судом; витребувано матеріали справи №914/834/21 в Господарського суду Львівської області.

22.03.2022 в канцелярію суду поступили матеріали справи №914/834/21.

В подальшому, ухвалою суду від 24 березня 2022 року призначено розгляд справи №914/834/21 в судове засідання на 18 травня 2022 рік.

20.04.2022 в канцелярію суду від Комунального некомерційного підприємства «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня» (позивача) поступила заява про забезпечення позову, згідно якої просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ТОВ «Будівельна компанія «Терон Девелопмент» ( ), що належать або підлягають передачі або сплаті ТО «Будівельна компанія «Терон Девелопмент» () і знаходяться у нього чи в інших осіб, в межах 1 200 000,00 грн.

Дана заява мотивована зловживанням процесуальними правами відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції; відсутністю достатнього ресурсу для ведення господарської діяльності, що збільшує ризик відсутності у відповідача на момент виконання рішення по справі коштів та іншого рухомого чи нерухомого майна; наявність договорів , що створюють кредиторські зобов`язання відповідача перед компаніями, посадові особи та засновники, яких є пов`язані з відповідачем. В обґрунтування даного заявником долучено до заяви копію ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.10.2018 у справі №161/16615/18; копію ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 18.02.2019 у справі №464/3638/18; копію ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2020 року у справі №161/3925/20; копію відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «БГ «Євробудстандарт»; копію відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Айвер». Звертає увагу заявник на те, що органами досудового розслідування встановлено, що у ТОВ «БК «Терон Девелопмент» відсутні виробничі потужності, трудові ресурси, складські та інші виробничі потужності, транспорті засоби для здійснення будь-яких господарських операцій, а саме підприємство відсутнє за юридичною адресою(ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 18 лютого 2019 року у справі №464/3638/18); також вказує, що на момент отримання компанією ТОВ «БК «Терон Девелопмент» перемоги у ряді публічних закупівель; укладення договорів та отримання грошових коштів за ремонт будівель, у компанії були відсутні матеріальні та трудові ресурси, необхідні для виконання робіт за укладеними договорами (ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2018 року у справі №161/16615/18. Відтак заявник вважає, що у зв`язку з отриманням компанією ТОВ «БК «Терон Девелопмент» бюджетних коштів у значному розмірі (1,2 млн. грн.), як авансу за договором та з огляду на високу ймовірність розтрати чи нецільового використання державних коштів, існує крайня необхідність вжити заходи забезпечення позову.

При розгляді даної заяви судова колегія Західного апеляційного господарського суду керується наступним:

За змістом статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов, зокрема, забезпечується в тому числі забороною відповідачу вчиняти певні дії, зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності.

При цьому, зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків, щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову в конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 у справі № 914/1570/20).

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів, щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заявник зазначив, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову, викликана наявністю обґрунтованого припущення невиконання рішення в даній справі, про що зазначено в заяві про забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Частиною першою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зі змісту цієї норми вбачається, що необхідними елементами обов`язку доказування є: 1)певне міркування особи, щодо обставин, якими вона підтверджує свої вимоги або заперечення; 2)подання відповідних доказів, які підтверджують ці обставини.

Отже, до надання відповідних доказів на обґрунтування заявлених вимог або заперечень, будь які висловлені особою міркування будуть собою являти припущення, які не мають під собою жодного доказового значення.

Зазначене узгоджується з вимогами процесуального закону, щодо оцінки доказів про те, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що: (1)між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, (2)з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №643/12369/19).

Предметом спору у справі № 914/834/21 є стягнення з відповідача на користь позивача 1200000,00 грн. грошових коштів (аванс), в зв`язку з невиконанням умов договору, укладеного сторонами 13.07.2018 .

Заявник (позивач), просить на стадії апеляції вжити заходи в даній справі, шляхом накладення арешту на майно ТОВ «Будівельна компанія «Терон Девелопмент» () та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ТОВ «Будівельна компанія «Терон Девелопмент» (код ЄДРПОУ ;41490407) і знаходяться у нього чи в інших осіб, в межах 1 200 000,00 грн.

З урахуванням предмету позову у даній справі, звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову на стадії апеляції, позивач мав довести на підставі належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, що майно (грошові кошти), яке є у відповідача на момент розгляду справи, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в результаті об`єктивних (відсутність грошових коштів для виконання зобов`язань за спірним договором, незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідача тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення відповідальності за спірним договором або перешкоджання законному стягненню зазначеної заборгованості) причин.

Судова колегія зазначає, що посилання заявника, як на підставу вжиття заходів до забезпечення позову, зокрема на зловживання процесуальними права відповідачем в суді першої інстанції, в зв`язку з чим заявник припускає, що останній не має наміру повертати кошти в розмірі 1 200 000,00 грн. (в якості авансового платежу, згідно договору про закупівлю робіт від 13.07.2018) та може вчиняти дії , які призведуть до зникнення майно (в тому числі грошових сум), зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна відповідача на момент виконання рішення не може бути підставою для застосування заходів до забезпечення позову, згідно вимог чинного законодавства.

Щодо твердження заявника про відсутність достатнього ресурсу для ведення господарської діяльності, що збільшує ризик відсутності у відповідача, на момент виконання рішення по справі коштів та іншого рухомого та нерухомого майна, в обґрунтування чого посилається на ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.10.2018 у справі №161/16615/18; ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 18.02.2019 у справі №464/3638/18; ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2020 року у справі №161/3925/20, то судова колегія зазначає наступне.

Проаналізувавши вищенаведені заявником ухвали місцевих районних судів , судова колегія вважає, що твердження заявника про наявність високої ймовірності розтрат чи нецільового використання державних коштів, в зв`язку з чим заявник вважає, що існує крайня необхідність вжити заходи забезпечення позову в даній справі, не знайшло свого підтвердження, оскільки заявником не подано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач вчиняє вищевказані дії на даний час.

Твердження заявника про наявність договорів, що створюють кредиторські зобов`язання відповідача перед компаніями, посадові особи та засновники яких є пов`язаними з відповідачем також є припущенням заявника та не підтверджено належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76,77 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої Комунальним некомерційним підприємством «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня» заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня» про забезпечення позову, б/н від 20.04.2022 (вх. № апеляційного суду 01-05/863/22 від 20.04.2022) відмовити.

Ухвала набирає законної сили, з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя Т.Б. Бонк

Суддя В.М. Гриців