ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2022 Справа № 914/4033/21

за позовом: Приватного підприємства фірми ВМВ-Транс, м. Львів

до відповідача: Львівського казенного експерементального підприємства засобів пересування і протезування Міністерства соціальної політики України, м. Львів

про стягнення заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Брошко І.Б.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства фірми ВМВ-Транс, м. Львів до відповідача Львівського казенного експерементального підприємства засобів пересування і протезування Міністерства соціальної політики України, м. Львів про стягнення заборгованості у сумі 10 200,00грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 30.12.2021р. позов залишено без руху, позивачу встановлено строк для виправлення виявлених недоліків.

07.02.2022 року від позивача до суду надійшов супровідний лист про виконання вимог ухвали суду за вх.№3027/22 (від 01.02.2022 року) відповідно до якої позивачем усунуто недоліки позовної заяви та додано докази надіслання даної заяви відповідачу.

Ухвалою суду від 08.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи по суті призначено на 03.03.2022 о 10:30 год.

Ухвалою суду від 03.03.2022 року розгляд справи по суті відкладено на 31.03.2022 року на 12год. 25хв.

З метою надання сторонам можливості реалізувати свої права та обов`язки, у звязку з неявкою усіх учасників справи, ухвалою суду від 31.03.2022 року розгляд справи відкладено на 14.04.2022 року.

В судове засідання 14.04.2022 року позивач явку уповноваженого представника не забезпечив, відповідно до відстеження поштового повідомлення про відправлення позивачу поштової кореспонденції (ухвала від 31.03.2022 року) за №680: відправлення вручено особисто.

В судове засідання 14.04.2022 року відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, суд належним чином та завчасно (05.04.2022 року) повідомив відповідача про день та час розгляду справи, про що свідчить список розсилки поштової кореспонденції. Одночасно слід зазначити, що відповідно до відстеження поштового повідомлення про відправлення відповідачу поштової кореспонденції (ухвала від 31.03.2022 року) за №702: відправлення вручено особисто, тобто відповідачу відомо про розгляд справи і мав достатньо часу для висловлення своєї позиції щодо вимог позовної заяви.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвали суду надіслані учасникам справи за адресами, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресами, яка вказана позивачем у позовній заяві.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, судом було вчинено всіх можливі за даних обставин дії щодо належного повідомлення відповідача про розглядуваний спір. Зважаючи на зазначене, учасники справи належним чином були повідомлені про судовий процес, позивачу та відповідачу відомо про розгляд справи, судом неодноразово відкладався розгляд справи з метою надання можливості відповідачу подати відзив на позовну заяву чи заперечення, однак відповідач своїм правом на захист не скористався. Заяв процесуального характеру від сторін не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справи за наявними матеріалами.

Отже, в матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

З урахуванням того, що розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, в суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, які передбачені статтями 202, 216 ГПК України, суд дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Аргументи сторін

Правова позиція позивача.

01 листопада 2018 року між Приватного підприємства фірми ВМВ-Транс та Львівського казенного експерементального підприємства засобів пересування і протезування Міністерства соціальної політики України, укладено договір №11/2018 від 01.11.2018 року про надання транспортних послуг, згідно якого замовник доручає, а «експедитор» бере на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок замовника здійснювати послуги по перевезенню вантажів по території України та закордоном: вантаж до перевезення: згідно замовлень; тип кузова: тент; пунктзавантаження: згідно замовлень; пункт розвантаження: згідно замовлень; автомобіль: Renault, DAF, MAN з напівпричепом, дата: 01.11.2018 -31.12.2018. (п.1.1. Договору).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання вищевказаного договору, позивачем надавались відповідачу транспортні послуги, а саме згідно Акту надання послуг №4809 від 27.09.2019 року, позивачем було виконано роботи з автоперевезень на загальну суму 32 000,00грн., а відповідно до товаро-транспортної накладної від 24.09.2019 року у відповідача претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт немає. Позивач стверджує, що відповідачем було проведено часткові оплати на виконання вищезазначеної транспортної послуги, а саме було здійснено проплати на загальну суму 21800,00грн. (10 000,00грн. від 09.01.2020 року, 5000,00грн. від 28.08.2020 року, 3400,00грн. від 11.11.2020 року, 3 400,00грн. від 18.12.2020 року), відтак станом на день подання позову у відповідача існує заборговані перед позивачем у сумі 10 200,00грн., яку позивач просить стягнути відповідача.

Аргументи відповідача.

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

01.11.2018р. між Приватного підприємства фірми ВМВ-Транс та Львівського казенного експерементального підприємства засобів пересування і протезування Міністерства соціальної політики України, укладено договір №11/2018 від 01.11.2018 року про надання транспортних послуг, згідно якого замовник доручає, а «експедитор» бере на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок замовника здійснювати послуги по перевезенню вантажів по території України та закордоном: вантаж до перевезення: згідно замовлень; тип кузова: тент; пунктзавантаження: згідно замовлень; пункт розвантаження: згідно замовлень; автомобіль: Renault, DAF, MAN з напівпричепом, дата: 01.11.2018 -31.12.2018. (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2 Договору, оплата за надані послуги може здійснюватись як попередньою оплатою так і післяоплатою. Остаточний розрахунок за надані послуги не повинен перевищувати 5-ти банківських днів з моменту отримання замовником рахунку на оплату, акту виконаних робіт про надання транспортних послуг та податкової накладної.

Згідно п.п. 7.1, 7.2 Договір діє з моменту його підписання і до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору. Якщо жодна із сторін за 20 діб до закінчення дії терміну даного договору не повідомить іншу сторону в письмовій формі, про свої наміри розірвати даний договір, термін його дії продовжується на кожен наступний календарний рік.

Відповідно до Акту надання послуг №4809 від 27.09.2019 року, позивачем було виконано роботи з автоперевезень, а саме: автоперевезення м. Конське (РП) м. Краковець (24-27.09.2019 НОМЕР_1 /ВС094 ХР) із завантаженням до кордону на суму 25 000,00грн. та автоперевезення м. Краківець м. Львів на суму 7 000,00грн., на загальну суму 32 000,00грн. Даний Акт надання послуг підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Згідно товаро-транспортної накладної від 24.09.2019 року у відповідача претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт немає.

Відповідач у встановлений договором термін з моменту отримання відповідачем рахунку на оплату розрахунків за надані послуги не проводив.

Відповідачем було проведено часткову оплату на виконання вищезазначених транспортних послуг, а саме було здійснено проплату на 10 000,00грн. від 09.01.2020 року.

Позивачем надіслано відповідачу претензію №175 від 28.07.2020 року з проханням в строк до 03 серпня 2020 року розглянути питання щодо погашення 22 000,00грн. заборгованості.

Листом №1432/13 від 13.08.2020 року відповідач просить, в зв`язку з важким фінансовим становищем погодити загальний термін погашення заборгованості в розмірі 22 000,00грн. протягом 6 місяців з першим платежем в сумі 5 000,00грн. і наступними платежами щомісячно по 3 400,00грн. починаючи з вересня 2020 року. Позивачем погоджений такий графік погашення заборгованості.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем було проведено часткові оплати на виконання вищезазначених транспортних послуг, а саме було здійснено проплату на суму 5000,00грн. від 28.08.2020 року, 3400,00грн. від 11.11.2020 року, 3 400,00грн. від 18.12.2020 року, що підтверджується виписками по особовим рахункам, які знаходяться в матеріалах справи. Відтак відповідно до матеріалів справи, відповідачем було здійснено часткову оплату наданих транспортних послуг позивачем на загальну суму 21 800,00грн.

Отже, з урахуванням заявлених позовних вимог, сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором №11/2018 від 01 листопада 2018 року згідно акту надання послуг №4809 від 27.09.2019 року становить 10 200,00рн.

В матеріалах справи немає доказів оплати відповідачем повної вартості наданих послуг з наданих позивачем послуг перевезення вантажу автомобільним транспортом відповідно до Акту надання послуг №4809 від 27.09.2019 року на суму 10 200,00грн.

Норми права та висновки суду.

Предметом доказування є обставини з яким пов`язує факт укладення договору про надання послуг з організації перевезень вантажу автомобільним транспортом, його неналежне виконання в частині повної оплати.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст.902 ЦК України).

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 307 ГК України, договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

За умовами договору №11/2018 від 01 листопада 2018 року згідно акту надання послуг №4809 від 27.09.2019 року, позивачем надано відповідачу послуги з перевезення на суму 32 000,00грн., які оплачені відповідачем частково на суму 21 800,00грн., відтак у відповідача існує заборгованість перед позивачем за надані послуги на суму 10 200,00грн.

Суд звертає увагу, що зважаючи на специфіку вантажних перевезень, процес оформлення замовлення послуги перевезення відбувався шляхом укладення та підписання акту надання послуг, у якому зазначалася уся необхідна інформація (істотні умови) для здійснення перевезення (адреси та дати, вага, найменування вантажу, ціна,), існування заборгованості за надані транспортні послуги, відповідачем не заперечується, оскільки ним проводились часткові проплати на виконання наданих послуг та листом від 04.08.2020 року №1350/13, в якому відповідач просить позивача розглянути можливість відтермінування сплати боргу по наданих послугах.

Відповідно до матеріалів справи, станом на 22.12.2021 року заборгованість Відповідача перед позивачем за надані транспортні послуги складає 10 200,00грн.

Наявний у матеріалах справи Акт надання послуг №4809 від 27.09.2019 року належним чином підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками обох сторін.

Враховуючи відсутність зауважень до Акту наданих послуг та товаро-транспортної накладної зі сторони відповідача та їх підписанням обома сторонами, суд доходить висновку про надання послуг відповідачем, відтак залишок заборгованості відповідача перед позивачем становить 10 200,00грн.

Суму боргу, яка є предметом спору в даній справі 10 200,00грн., відповідач не заперечив. Із наведених обставин суд доходить висновку, що матеріалами справи підтверджено і відповідачем не спростовано надання позивачем послуг з перевезення вантажу, яка не оплачена відповідачем на суму 10 200,00грн.

Враховуючи встановлені вище обставини, відсутність заперечень відповідача стосовно обставин, наведених у позовній заяві, а також стосовно заявлених до стягнення сум, суд вважає, що права позивача на отримання належної оплати наданих ним послуг з перевезення вантажу підлягає захисту, а сума неоплаченого боргу підлягає до стягнення, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 10 200,00грн. заборгованості з оплати послуги за транспортне перевезення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 270,00грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, враховуючи. що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судовий збір покладається на відповідача у розмірі 2270,00грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Львівського казенного експерементального підприємства засобів пересування і протезування Міністерства соціальної політики України (79052, м. Львів, вул. Рудненська, 10, ) на користь Приватного підприємства фірми ВМВ-Транс (79000, м. Львів, вул. Драгана, 26/105,, ) 10 200,00грн. заборгованості та 2270,00грн. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 19.04.2022 року.

Суддя Коссак С.М.