ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2022 року м.Дніпро Справа № 904/4390/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2021 (суддя Ніколенко М.О., повний текст рішення складений 18.10.2021) у справі № 904/4390/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк", м. Дніпро

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень", м. Київ

про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 50 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2021 відмовлено в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи встановлено, що позивач не довів наявність у нього реальних збитків, спричинених невиконанням бенефіціаром своїх зобов`язань; у діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, що має наслідком неможливість покладення на Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" збитків.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2021р. по справі №904/4390/21 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивова тим, що між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (надалі - клієнт) та Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (надалі - банк) був укладений договір банківського рахунку від 10.12.2015 №111-174244 - ПР/НРП-15905/НЮ.

Скаржник вказав, що він склав вимоги від 12.06.2020 № НРП- 2/117 та від 12.06.2020 № НРП-2/118, адресовані гаранту, про виплату гарантійних сум у зв`язку із порушенням принципалами умов відкритих торгів, а саме: ненадання принципалами у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Такі вимоги, за твердженням апелянта, були направлені бенефіціаром через банк - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" разом із супровідними листами від 12.06.2020 № НРП- 2/119 та від 12.06.2020 № НРП-2/120. Ці супровідні листи були отримані представником банку нарочно 13.06.2020.

Позивач зазначив, що відповідачем супровідними листами № 103.33-19/43350/2020-03вих від 26.06.2020 та № 103.33-19/43348/2020-03вих від 26.06.2020 було повідомлено банк-гарант про пред`явлення бенефіціаром вимог про виплату гарантійних сум.

За твердженням скаржника, листом № 05-1/04/6506 від 29.07.2020 банк-гарант повідомив, що на його адресу надійшли лише супровідні листи банку бенефіціара про надання вимог від 12.06.2020 № НРП- 2/117 та від 12.06.2020 № НРП-2/118. Самих вимог або інших документів до супровідних листів додано не було.

Листами № 05-1/04/7325 від 27.08.2020 та № 05-1/04/7315 від 27.08.2020 банк-гарант повідомив, що 18.08.2020 разом із супровідним листом від 10.08.2020 № 10333-19/53831/2020-03вих на його адресу надійшли вимоги бенефіціара від 12.06.2020 № НРП- 2/117 та від 12.06.2020 № НРП-2/118. Цими листами гарант відмовив у задоволенні вимог бенефіціара, оскільки такі вимоги надійшли після закінчення строків дії банківських гарантій.

За таких обставин позивач наполягає на тому, що відповідачем несвоєчасно направлено гаранту вимоги бенефіціара, що спричинило неможливість отримання останнім гарантійних платежів у загальному розмірі 50 000 грн.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що суд надав правову оцінку аргументів сторін на зробив правомірні висновки, дослідивши всі докази у справі, повно і об`єктивно розглянув в судовому процесі всі обставин справи в їх сукупності та прийняв законне та обгрунтоване рішення у справі.

Так, відповідач вважає, що дії AT «Ощадбанк», як банка-бенефіціара повністю відповідають вимогам діючого законодавства та умовам Банківської гарантії забезпечення тендерної пропозиції № 7865/20-ТГ від 24.04.2020 та Банківської гарантії забезпечення тендерної пропозиції № 8432/20-ТГ від 24.04.2020.

Обставини на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог не доведені, порушення прав позивача зі сторони Банку відсутні.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2021 у справі № 904/4390/21, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

09.03.2022 від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просить розгляд даної справи відкласти до усунення режиму венного стану або зупинити розгляд справи, з посиланням на те, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" знаходиться в стані простою відповідно до наказу №72/Н від 25.02.2022; до того ж, з 04.03.2022 судами України не забезпечується належним чином повідомлення учасників справи про дату та час розгляду справи, направлення сторонам прийнятих рішень, а сторони позбавленні можливості, зокрема: знати про час та дату розгляду справи судом, оскільки Єдиний державний реєстр судових рішень і Сайт судової влади не працює; мати можливість ознайомитись з матеріалами справи та подати передбачені законом заяви по суті спору, клопотання про відкладення справи, оскаржити рішення суду.

Розглянувши клопотання позивача, колегія суддів зазначає про те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відтак, відповідно до ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2021 розгляд апеляційної скарги підлягає здійсненню у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження; відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу позивача, копію ухвали надіслано учасникам справи, сторонами вона отримана 14.12.2021, 15.12.2021.

За ст. 248 Господарського кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Таким чином, клопотання позивача залишається без задоволення, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У відповіді на відзив позивач підтримує доводи апеляційної скарги, просить скаргу задовольнити, рішення першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були проведені відкриті торги на закупівлю: «Послуги з капітального ремонту вузлів і агрегатів МВРС для поточного ремонту МВРС» згідно оголошення № UA-2020-04-08-000937-с.

В таких торгах брали участь, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Тек» (ідентифікаційний код 43052413) та Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Восток-Інвест» (ідентифікаційний код 42009697).

Тендерні пропозиції вказаних юридичних осіб були забезпечені банківськими гарантіями №7865/20-ТГ від 24.04.2020 та № 8432/20-ТГ від 24.04.2020 (надалі - гарантії).

Відповідно до гарантії № 7865/20-ТГ від 24.04.2020, гарант - Акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень", з метою забезпечення тендерної пропозиції, наданої принципалом - Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Восток-Інвест», щодо участі у оголошених бенефіціаром - Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" відкритих торгів згідно оголошення № UA-2020-04-08-000937-с, приймає на себе зобов`язання у наданні електронної банківської гарантії на суму 25 000 грн. (надалі - гарантійна сума).

Гарант зобов`язується протягом 5 (п`яти) банківських днів сплатити Бенефіціару Гарантійну суму, за його першою письмовою вимогою з поясненням у чому полягає порушення Принципалом зобов`язання, забезпеченого цією Гарантією, за умови одночасного письмового підтвердження Бенефіціаром, що Принципал відмовляється виконувати свої зобов`язання, які передбачаються його тендерною пропозицією, а саме:

- відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;

- не підписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

- ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі»;

- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Письмова вимога Бенефіціара про сплату повинна бути підписана уповноваженою особою та надіслана Гаранту рекомендованим листом через банк Бенефіціара, який засвідчить, що наявні підписи на даній вимозі є дійсними, мають юридичну силу та законне відношення до Бенефіціара.

Гарант не несе відповідальності за затримки в наданні підтверджуючих документів з вини пошти, а також затримки при оформленні відповідних документів.

Будь - які зміни до цієї Гарантії можуть вноситися лише за письмової згоди Бенефіціара.

Право вимоги за даною Гарантією належить виключно Бенефіціару. Незалежно від тих обставин, які можуть скластися протягом строку дії даної Гарантії, Бенефіціар не може передавати іншій юридичній або фізичній особі право вимоги до Гаранта у повному обсязі або у частині.

Зобов`язання Гаранта перед Бенефіціаром за цією Гарантією закінчується повністю і автоматично у нашому приміщенні « 31» липня 2020 року.

Ця Гарантія набуває чинності з « 24» квітня 2020 року та діє до « 31» липня 2020 року включно. Будь-яка вимога повинна бути отримана Гарантом не пізніше вищевказаної дати, після настання якої ця Гарантія втрачає чинність незалежно від того, чи буде вона повернута для анулювання, чи ні.

Зобов`язання Гаранта за цією Гарантією закінчуються також у разі закінчення строку дії Гарантії.

Відповідно до гарантії № 8432/20-ТГ від 24.04.2020, гарант - Акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень", з метою забезпечення тендерної пропозиції, наданої принципалом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Тек», щодо участі у оголошених бенефіціаром - Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" відкритих торгів згідно оголошення № UA-2020-04-08-000937-с, приймає на себе зобов`язання у наданні електронної банківської гарантії на суму 25 000 грн. (надалі - гарантійна сума).

Гарант зобов`язується протягом 5 (п`яти) банківських днів сплатити Бенефіціару Гарантійну суму, за його першою письмовою вимогою з поясненням у чому полягає порушення Принципалом зобов`язання, забезпеченого цією Гарантією, за умови одночасного письмового підтвердження Бенефіціаром, що Принципал відмовляється виконувати свої зобов`язання, які передбачаються його тендерною пропозицією, а саме:

- відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;

- не підписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

- ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі»;

- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Письмова вимога Бенефіціара про сплату повинна бути підписана уповноваженою особою та надіслана Гаранту рекомендованим листом через банк Бенефіціара, який засвідчить, що наявні підписи на даній вимозі є дійсними, мають юридичну силу та законне відношення до Бенефіціара.

Гарант не несе відповідальності за затримки в наданні підтверджуючих документів з вини пошти, а також затримки при оформленні відповідних документів.

Будь - які зміни до цієї Гарантії можуть вноситися лише за письмової згоди Бенефіціара.

Право вимоги за даною Гарантією належить виключно Бенефіціару. Незалежно від тих обставин, які можуть скластися протягом строку дії даної Гарантії, Бенефіціар не може передавати іншій юридичній або фізичній особі право вимоги до Гаранта у повному обсязі або у частині.

Зобов`язання Гаранта перед Бенефіціаром за цією Гарантією закінчується повністю і автоматично у нашому приміщенні « 03» серпня 2020 року.

Ця Гарантія набуває чинності з « 24» квітня 2020 року та діє до « 03» серпня 2020 року включно. Будь-яка вимога повинна бути отримана Гарантом не пізніше вищевказаної дати, після настання якої ця Гарантія втрачає чинність незалежно від того, чи буде вона повернута для анулювання, чи ні.

Зобов`язання Гаранта за цією Гарантією закінчуються також у разі закінчення строку дії Гарантії.

Разом з цим, між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (надалі - клієнт) та Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (надалі - банк) був укладений договір банківського рахунку від 10.12.2015 № 111-

174244 - ПР/НРП-15905/НЮ.

За цим договором, відповідно до чинного законодавства України, банк зобов`язався надавати клієнту послуги з розрахунково - касового обслуговування, які пов`язані із переказом грошей з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується оплачувати вартість таких послуг та надає банку право користуватися тимчасово вільними коштами клієнта на власний розсуд.

Пунктом 62 Положення визначено, що бенефіціар для отримання платежу за гарантією подає до банку-гаранта безпосередньо або через банк бенефіціара (залежно від того, як це визначено умовами гарантії) вимогу за гарантією, а також усі документи, передбачені умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено).

Позивач вказав, що він склав вимоги від 12.06.2020 № НРП- 2/117 та від 12.06.2020 № НРП-2/118, адресовані гаранту, про виплату гарантійних сум у зв`язку із порушенням принципалами умов відкритих торгів, а саме: ненадання принципалами у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Такі вимоги, за твердженням позивача, були направлені бенефіціаром через банк - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" разом із супровідними листами від 12.06.2020 № НРП- 2/119 та від 12.06.2020 № НРП-2/120. Ці супровідні листи були отримані представником банку нарочно 13.06.2020.

Позивач зазначив, що відповідачем супровідними листами № 103.33-19/43350/2020-03вих від 26.06.2020 та № 103.33-19/43348/2020-03вих від 26.06.2020 було повідомлено банк-гарант про пред`явлення бенефіціаром вимог про виплату гарантійних сум.

Однак, за твердженням позивача, листом № 05-1/04/6506 від 29.07.2020 банк-гарант повідомив, що на його адресу надійшли лише супровідні листи банку бенефіціара про надання вимог від 12.06.2020 № НРП- 2/117 та від 12.06.2020 № НРП-2/118. Самих вимог або інших документів до супровідних листів додано не було.

Листами № 05-1/04/7325 від 27.08.2020 та № 05-1/04/7315 від 27.08.2020 банк-гарант повідомив, що 18.08.2020 разом із супровідним листом від 10.08.2020 № 10333-19/53831/2020-03вих на його адресу надійшли вимоги бенефіціара від 12.06.2020 № НРП- 2/117 та від 12.06.2020 № НРП-2/118. Цими листами гарант відмовив у задоволенні вимог бенефіціара, оскільки такі вимоги надійшли після закінчення строків дії банківських гарантій.

За таких обставин позивач наполягає на тому, що відповідачем несвоєчасно направлено гаранту вимоги бенефіціара, що спричинило неможливість отримання останнім гарантійних платежів у загальному розмірі 50 000 грн.

Неотримані грошові кошти у розмірі 50 000 грн., на думку позивача, є його збитками.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів даної справи, предметом цього спору є вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Частиною 1 статті 200 ГК України передбачено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

За змістом положень статей 546, 560, 561, 566 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією. За гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.

Таким чином, у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфіціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфіціаром. Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-беніфіціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта.

Загальний порядок, умови надання та отримання банками гарантій/контргарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 № 639 (надалі - Положення).

Пунктом 62 Положення визначено, що бенефіціар для отримання платежу за гарантією подає до банку-гаранта безпосередньо або через банк бенефіціара (залежно від того, як це визначено умовами гарантії) вимогу за гарантією, а також усі документи, передбачені умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, бенефіціар склав вимоги від 12.06.2020 № НРП- 2/117 та від 12.06.2020 № НРП-2/118, адресовані гаранту, про виплату гарантійних сум у зв`язку із порушенням принципалами умов відкритих торгів, а саме: ненадання принципалами у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Такі вимоги були направлені бенефіціаром через банк - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" разом із супровідними листами від 12.06.2020 № НРП- 2/119 та від 12.06.2020 № НРП-2/120.

Ці супровідні листи були отримані представником банку нарочно 13.06.2020.

Відповідно до п. 63 Положення, банк бенефіціара (резидент) приймає вимогу бенефіціара разом з документами (якщо вони передбачені умовами гарантії) та надсилає її (їх) безпосередньо банку-гаранту або банку, від якого надійшла гарантія, якщо умовами гарантії передбачено подання документів (вимоги та інших обумовлених у гарантії документів) через банк бенефіціара (резидент).

Банк бенефіціара (резидент), у випадках, передбачених умовами гарантії, одночасно з відправленням вимоги бенефіціара, надсилає банку-гаранту або банку, через який надійшла гарантія, автентичне повідомлення про отримання вимоги бенефіціара, зазначивши в ньому повний текст вимоги (якщо це передбачено умовами гарантії) і повідомляє, що вимога та документи (якщо вони передбачені умовами гарантії) надіслані банку-гаранту або банку, через який надійшла гарантія.

В частині змісту вимоги та доданих до неї документів законодавцем чітко встановлено, що обов`язковим є зазначення у вимозі або у доданих до неї документах того, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Проте обов`язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії, закон не містить, тобто законодавець залишив на розсуд особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії певного переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією. Такий правовий висновок викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справа № 910/12842/17.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем, супровідними листами № 103.33-19/43350/2020-03вих від 26.06.2020 та № 103.33-19/43348/2020-03вих від 26.06.2020 було повідомлено банк-гарант про пред`явлення бенефіціаром вимог про виплату гарантійних сум.

Листом № 05-1/04/6506 від 29.07.2020 банк-гарант повідомив, що на його адресу надійшли лише супровідні листи банку бенефіціара про надання вимог від 12.06.2020 № НРП- 2/117 та від 12.06.2020 № НРП-2/118. Самих вимог або інших документів до супровідних листів додано не було.

Листами № 05-1/04/7325 від 27.08.2020 та № 05-1/04/7315 від 27.08.2020 банк-гарант повідомив, що 18.08.2020 разом із супровідним листом від 10.08.2020 № 10333-19/53831/2020-03вих на його адресу надійшли вимоги бенефіціара від 12.06.2020 № НРП- 2/117 та від 12.06.2020 № НРП-2/118. Цими листами гарант відмовив у задоволенні вимог бенефіціара, оскільки такі вимоги надійшли після закінчення строків дії банківських гарантій.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що задоволення позовних вимог про стягнення збитків може вважатись законним та обґрунтованим в разі встановлення судом наявності в обставинах справи одночасно чотирьох умов.

А саме: 1) наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; 2) наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; 3) наявність збитків у потерпілої особи; 4) наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 63 Положення, встановлено обов`язок банку бенефіціара (резидента) прийняти вимогу бенефіціара разом з документами (якщо вони передбачені умовами гарантії) та надіслати її (їх) безпосередньо банку-гаранту або банку, від якого надійшла гарантія.

При цьому, ані положеннями чинного законодавства, ані положеннями укладеного між сторонами договору не визначено строків, протягом яких банк бенефіціара має надіслати банку-гаранту вимогу бенефіціара про сплату коштів за гарантією.

При цьому, чинне законодавство не містить застереження, що така вимога має бути направлена до закінчення строку дії гарантії.

Дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що позивачем, не доведено наявність встановлених чинним законодавством або положеннями укладеного між сторонами договору банківського обслуговування строків для направлення банком бенефіціара банку-гаранту вимоги бенефіціара. У даному випадку має місце відсутність правила поведінки, встановленого законом або договором.

Також слід зазначити, що грошові кошти у розмірі 50 000 грн., які є предметом стягнення у цій справі, не є ані реальними збитками, ані упущеною вигодою позивача. Позивач, не довів наявність у нього реальних збитків, спричинених невиконанням бенефіціаром своїх зобов`язань.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2021 у справі № 904/4390/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2021 у справі 904/4390/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна