ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2022 Справа № 917/9/22

м.Полтава

Суддя Паламарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром", вул.Звіринецька, буд.63, м. Київ, 01014, поштова адреса: вул. Катерини Білокур, 8/2, а/с №31, м. Київ, 01014

до Комунального підприємства "4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради", вул.Залізнична, 17, м.Полтава, 36021

про стягнення 7 709,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

04.01.2022р. до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром" до Комунального підприємства "4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" про стягнення 7 709,67 грн., з яких: 6203,62 грн. - основного боргу, 925,44 грн. - пені, 580,61 грн. - інфляційних втрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2022р. даний позов був переданий на розгляд судді Паламарчука В.В.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не здійснив оплату поставленого природного газу за грудень 2020р. за Договором №39-GAS-2020 від 14.12.2020р.

Ухвалою від 11.01.2022р. суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали, та для подання заперечень до 5 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

У відзиві на позовну заяву (вхід. №895 від 25.01.2022р.) відповідач посилається на те, що лікарнею відповідно до умов Договору було сплачено за грудень 2020 року оплату за поставлений газ. Позивач жодним чином не повідомив лікарню за перевитрати газу та не ініціював внесення змін в частині збільшення витрат газу, Акту приймання - передачі природного газу від 31.12.2020 р. №456, в якому зазначено кількість газу спожитого у грудні 2020 9,05537 куб. м не отримувало. Отже відсутні підстави для нарахування пені та інфляційних втрат.

В ході розгляду даної справи господарським судом Полтавської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

У встановлені судом строки додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень від сторін до суду не надійшло.

Згідно з частиною третьою статті 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Трансгазпром та Комунальним Підприємством "4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" 14.12.2020 року укладено договір на постачання природного газу № 39-GAS-2020 (далі -Договір, а.с.11-17).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Постачальник (ТОВ Трансгазпром) зобов`язувався поставити Споживачу (КП "4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради") природний газ належної якості та необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно оплатити Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені умовами цього Договору.

Постачальник постачає Споживачу з 14.12.2020 року по 31.12.2020 року природний газ в обсязі до 8 051 тис.куб. метрів, зокрема за місяцями: грудень - 8,038377 тис.куб.м. (п.2.1).

Обсяги газу, що визначені п. 2.1 цього Договору є плановими та можуть змінюватися Сторонами шляхом коригування (п.2.2).

Відповідно до п.2.3 Договору, постачання газу здійснюється за умови, в тому числі, підтвердженню в установленому порядку Оператором ГТС місячного обсягу постачання газу із замовленою потужністю, виділеного для забезпечення Споживача (об`єктів Споживача) (далі - підтверджений обсяг газу).

Пунктом 3.6. Договору визначено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, Споживач має компенсувати Постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеного цим договором.

Відповідно до п. 4.1. Договору, ціна природного газу за 1000 куб.м. з урахуванням тарифу на транспортування природного газу (потужність) та ПДВ (20%) становить 6100,00 грн.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що сума Договору становить 49034,10 грн.

У випадку перевищення Споживачем розміру договірних потужностей за період газового місяця Споживач здійснює Постачальнику додаткову плату за перевищення договірних потужностей, яка розраховується за формулою, визначеною вимогами чинного законодавства України, в тому числі, положеннями Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493. виходячи з подвійного розміру вартості її потужності (п.4.8).

Відповідно до п. 4.9. Договору, Споживач перераховує грошові кошти за спожитий газ протягом тридцяти календарних днів, що настають за днем складання акту приймання - передачі, підписаного між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем та рахунку - фактури. При цьому п. 4.10. передбачено, що вартість природного газу, який буде спожитий в грудні місяці 2020 року, сплачується Споживачем до 31 грудня 2020 р.

З врахуванням п. 4.10. Договору останнім днем внесення плати за отриманий газ у грудні 2020 року є 31 грудня 2020 року.

Відповідно до п. 9.1., Договір набуває чинності з 14.12.2020 р. і діє в частині постачання газу до 31.12.2020 p., а в частині проведення розрахунків - до повного виконання грошових зобов`язань.

Позивач склав та підписав акти приймання-передачі природного газу за грудень 2020 р. за №456 від 31.12.2020 р. (а.с.19), згідно якого Постачальником передано, а Споживачем прийнято природного газу в кількості 9,05537 тис. куб.м на суму (з ПДВ) 55 237,72 грн.

Зазначений акт приймання-передачі відповідачем не підписаний, доказів його направлення на адрес у відповідача, в т.ч. електронну, суду не надано.

Позивач зазначає, що за поставлений газ в кількості 9,05537 тис. куб. м. (договір на постачання природного газу №39-GAS-2020 від 14.12.2020 р.) відповідач розрахувався частково - за 8,038377 тис. куб., за 1,016993 тис. куб.м. відповідач не розрахувався.

19.07.2021 р. позивач на адресу відповідача направив претензію (а.с.37-38) з вимогою погашення заборгованості в розмірі 6203,62 грн.

У відповіді на претензію (а.с.41) КП "4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" повідомило постачальника про неможливість задоволення даної вимоги.

Предметом даного спору є вимога позивача стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6 203,62 грн. за поставлений газ по акту приймання-передачі за грудень 2020р. за №456 від 31.12.2020р. за Договором №39-GAS-2020 від 14.12.2020р.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 925,44 грн. за період з 01.01.2021р. по 28.12.2021р., а також інфляційні нарахування у розмірі 580,61 грн. за період з 01.01.2021р. по 28.12.2021р.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Судом встановлено, що в Договорі сторони погодили, що на підставі результатів (показників) вимірювання вузлів обліку складаються місячні акти приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженими представниками сторін.

На підставі даних місяця споживання природного газу, що містяться в Інформаційній платформі Оператора ГТС, Постачальник протягом 5 робочих днів готує та надає Споживачу примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженими представником Постачальника.

На підставі отриманих від Споживача даних акту складеного між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем та/або даних Оператора ГТС, Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника та рахунок-фактура на оплату використаного газу.

Пунктом 3.6. Договору визначено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, Споживач має компенсувати Постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеного цим договором. (п.п. 3.5, 3.5.1, 3.5.2).

У випадку перевищення Споживачем розміру договірних потужностей за період газового місяця Споживач здійснює Постачальнику додаткову плату за перевищення договірних потужностей, яка розраховується за формулою, визначеною вимогами чинного законодавства України, в тому числі, положеннями Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493. виходячи з подвійного розміру вартості її потужності.

Підставою для оплати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності, який надається Споживачу до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу (п.4.8).

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.1 Договору постачальник постачає споживачу у грудні 2020р. 8,038377тис. кубів газу.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що газ у розмірі 8,038377тис. кубів за грудень 2020 оплачений відповідачем. Здійснення даної оплати відбулося на підставі Рахунку - Акту №РА-00000031-GAS/12-20 від 31.12.2020, який підписаний представниками сторін, та скріплений печаткою позивача.

Таким чином, розмір договірних потужностей за грудень місяць 2020 місяця споживачем оплачена. Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача 6203,62 грн. - розміру перевищеного розміру природного газу за грудень 2020р.

В обґрунтування позову позивач посилається, що відповідачем не оплачений частково Акт прийому передачі природного газу за грудень 2020 р. №456 від 31.12.2020р. де зазначено об`єм газу 9,05537 на загальну суму 55237,72 грн.

Судом встановлено, що в Договорі (п.п. 3.5-3.5.2) сторони погодили, що на підставі результатів (показників) вимірювання вузлів обліку складаються місячні акти приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженими представниками сторін.

На підставі даних місяця споживання природного газу, що містяться в Інформаційній платформі Оператора ГТС, Постачальник протягом 5 робочих днів готує та надає Споживачу примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженими представником Постачальника.

На підставі отриманих від Споживача даних акту складеного між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем та/або даних Оператора ГТС, Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника та рахунок-фактура на оплату використаного газу.

Пунктом 3.6. Договору визначено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, Споживач має компенсувати Постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеного цим договором. (п.п. 3.5, 3.5.1, 3.5.2).

В матеріалах справи відсутні докази надання Акту прийому передачі природного газу за грудень 2020р. №456 від 31.12.2020р., де зазначено об`єм газу 9,05537 на загальну суму 55237,72 грн. відповідачеві. Так само, в матеріалах справи відсутній і рахунок на оплату даного акту, як цього вимагають умови договору.

У претензії №5 від 12.07.2021р. також відсутнє посилання на даний Акт чи його направлення разом з претензією.

У матеріалах справи наявний Акт №0УВІ-046858/12-20 надання послуг з розподілу природного газу ГРМ відповідно заяви-приєднання до договору на розподіл №212 Р від 02.01.2020р., відповідно до якого об`єм поставленого відповідачу природного газу становить 16.422 тис. куб.м. (а.с. -20).

Однак, вказаний Акт не може слугувати підставою для оплати спірної заборгованості за Договором №39-GAS-2020 від 14.12.2020 р., оскільки в ньому зазначена загальна кількість газу поставлена як по Договору №39-GAS-2020 від 14.12.2020р, так і по договору №31-GAS-2020 від 24.09.2020р., що не заперечується сторонами.

Згідно зі ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено, що ним вчинені дії на виконання вимог договору, щоб настали підстави для оплати відповідачем спірної заборгованості (надання відповідачеві Акту прийому передачі природного газу за грудень 2020 р. №456 від 31.12.2020р.), а тому підстави для стягнення 6203,62 грн. - розміру заборгованості, за Договором №39-GAS-2020 від 14.12.2020 відсутні.

Вимоги про стягнення пені та інфляційних втрат є похідними від основної вимоги про стягнення заборгованості, а тому також не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України при відмові в позові покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Паламарчук