ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2022 р. Справа № 917/1835/21

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Худокормова Олександра Романовича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

до Виконавчого комітету Пирятинської міської ради, вул. Соборна, 21, м. Пирятин, Полтавська область, 37000,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

25.11.2021 року Фізична особа-підприємець Худокормов Олександр Романович звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою від 18.10.2021 року (вх. № 2098/21) до Виконавчого комітету Пирятинської міської ради з вимогою про стягнення заборгованості 235 506,57 грн., з них основна заборгованість у розмірі 198 000,00 грн.,14 896,60 грн. інфляційне збільшення та 22 609,97 грн. пені.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2021 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебували у договірних відносинах, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором поставки№ 2511-1/П5-20 від 01.12.2020 року не виконав, грошові кошти за поставлений товар не сплатив.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.12.2021 року позовну заяву залишено без руху та встановити позивачу для усунення недоліків позовної заяви 3-денний строк з дня вручення даної ухвали.

Після усунення обставин, які стали підставою для залишення позову без руху, ухвалою суду від 15.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №917/1835/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідач відреагував на позов відзивом № 26/02-33 від 13.01.2022 року (вх. № 470, 471 від 17.01.2021 року), у якому позовні вимоги не визнає у повному обсязі, проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

01.12.2020 року між Фізичною особою-підприємцем Худокормовим Олександром Романовичем (постачальник) та Виконавчим комітетом Пирятинської міської ради в особі заступника міського голови Мельниченка Михайла Володимировича (покупець) було укладено договір поставки № 2511-1/П5-20 за яким постачальник зобов`язався поставити покупцю товар та здійснити його монтаж, зазначений в цьому Договорі (п. 1.2.). а покупець - прийняти та оплатити такий товар.

За умовами п. 1.2 найменування предмету договору: ДК 021:2015 - 37410000-5 Інвентар для спортивних ігор на відкритому повітрі (Придбання спеціального обладнання (з монтажем) для облаштування майданчика для скейтбордінга в м. Пирятин Полтавської області) (далі - товар), визначений в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток 1), що є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість.

Відповідно до специфікації найменування товару: придбання спеціального обладнання (з монтажем) для облаштування майданчика для скейтбордінга в м. Пирятин Полтавської області (до складу комплекту входить: квотерпайп (2500*3100*1200 (2400) мм), фанбокс (2500*4200*500 мм), грайндбокс (грань) (600*4800*800 мм), грайндбокс (грань/грань) 600*2400*300 мм), ейрбокс малий (2400*6000*900 мм), бенк (2500*3800*1200 (2400) мм). загальною вартістю без ПДВ.

Пунктом 2.1 сторони погодили, що сума договору 198 000,00 грн. (сто дев`яносто вісім тисяч гривень, 00 копійок).

Згідно пункту 6.1 договору він вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2020 року, а в частині розрахунків до повного погашення взятих зобов`язань.

Як зазначає позивач, на виконання умов вищезазначеного договору він 21.12.2020 року поставив відповідачу товар. Останній поставлений товар прийняв у повному обсязі без будь-яких зауважень, проте грошові кошти не сплатив, у зв`язку з чим ФОП Худокормов О.Р. звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про стягнення з Виконавчого комітету Пирятинської міської ради заборгованості в розмірі 235 506,57 грн., з них: 198 000,00 грн. - основна заборгованість ,14 896,60 грн. - інфляційне збільшення та 22 609,97 грн. пені.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1.1 договору поставки № 2511-1/П5-20 від 01.12.2020 року постачальник зобов`язався поставити покупцю товар та здійснити його монтаж зазначений в цьому договорі (п. 1.2.), а покупець прийняти та оплатити такий товар. Місце постачання та монтажу товару: вул. Визволення 2б в м. Пирятин Полтавської області (п. 1.3 договору).

Згідно п. 6.1 договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2020 р., а в частині розрахунків до повного погашення взятих зобов`язань.

Пунктом 6.3 договору сторони погодили, що покупець має право розірвати договір в односторонньому порядку, надіславши постачальнику повідомлення про розірвання договору. Договір вважається розірваним через 10 днів після надіслання такого повідомлення покупцем.

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2020 року Виконавчий комітет Пирятинської міської ради надіслав ФОП Худокормову О.Р. листа № 02-33/858 від 11.12.2020 року, яким повідомив постачальника про розірвання договору поставки № 2511-1/П5-20 від 01.12.2020 року в односторонньому порядку.

Позивач про вищевказаний лист Виконавчого комітету Пирятинської міської ради суду не повідомляє, але зазначає, що належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, а саме: поставив відповідачу товар відповідно до специфікації (додаток 1 до договору).

За приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як доказ поставки та передачі товару відповідачеві ФОП Худокормов О.Р. посилається на товарно-транспортну накладну № 2511-1/П5-20-ттн., за якою, покупець нібито прийняв товар у повному обсязі без будь-яких зауважень, але грошові кошти за нього не сплатив.

Проте, п. 2.2 договору визначено, що розрахунок за цим договором між постачальником і покупцем здійснюється згідно видаткових накладних за фактично отриманий товар.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні будь-які видаткові накладні, відтак, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують факт передання товару відповідачу.

Стосовно товарно-транспортної накладної, на яку посилається позивач як на доказ передання поставленого товару покупцеві суд зазначає наступне.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові № 826/11879/13-а від 12.06.2018 року наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей не є визначальними при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договором саме перевезення. Товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватися видатковою накладною.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 року № 815/3310/17 зазначив, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за її перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг.

В ході вирішення спору позивачем не виконані вимоги ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України та не доведено належними та допустимими доказами факту передачі товару відповідачу.

Згідно з положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні":

- підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9);

- первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції;

- неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частина друга статті 9).

У матеріалах справи відсутня первинна бухгалтерська документація, яка б підтвердила факт приймання-передачі товару.

Крім того, в матеріалах справи наявні листи Виконавчого комітету Пирятинської міської ради до ФОП Худокормова О.Р. у яких він неодноразово наголошує на тому, що постачальник не виконав умови пункту 1.1 договору поставки, а саме: товар належним чином не передав, монтаж обладнання не здійснив.

Зокрема, листом № 02-32/891 від 24.12.2020 року відповідачу було запропоновано направити 28.12.2020 року до 12:00 уповноваженого представника ФОП Худокормова О.Р. для спільного проведення обстеження інвентаря.

Відповідач вказаного листа отримав, про що зазначено у позовній заяві, проте, повноважного представника для обстеження обладнання - не делегував.

Комісією у складі посадових осіб виконавчого комітету Пирятинської міської ради проведено обстеження обладнання та зафіксовано ряд невідповідностей обладнання технічним вимогам, які були викладені у тендерній документації на сайті "Прозорро", додаток 2 до тендерної документації "Технічна специфікація".

Відповідно до акту обстеження спеціального обладнання для облаштування майданчика для скейтбордінга від 28.12.2020 року комісія дійшла наступних висновків:

1. Встановити процедуру прийому-передачі інвентаря для скейтмайданчика не дотриманою в частині відсутності уповноважених представників виконавчого комітету Пирятинської міської ради та ФОП Худокормова О.Р.

2. Встановити обладнання дляскейтпарку, виготовлене ФОП Худокормовим О.Р., таким, що не відповідає технічним характеристикам предмету закупівлі зазначених при проведенні процедури закупівлі на сайті Прозоро та умовам договору.

3. Встановити вказане обладнання такимЮ щоне підлягає заміні.

4. Направити лист ФОП Худокормову О.Р. про неприйняття зазначеного обладнання та з необхідністю вивільнення майданчика для скейтпарку, розташованого на території стадіону "Ювілейний" в м. Пирятин.

Таким чином, позивачем у справі не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують факт приймання-передачі та монтажу товару відповідачу, відтак у суду відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт передання товару відповідачу, відтак, про відмову в задоволенні даного позову.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачений судовий збір в сумі 3 532,62 грн.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Копії рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С. М.