ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.04.2022 Справа № 914/676/22

За заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», м. Київ
до боржника:Виробничо-наукового товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг ЛТД», Львівська обл., м. Новий Розділ
про:видачу судового наказу
Суддя Крупник Р.В.

ВСТАНОВИВ:

На адресу Господарського суду Львівської області від ТОВ «Нафтогаз Тепло» надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з Виробничо-наукового товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг ЛТД» 8847,85 грн. основного боргу, 849,35 грн. пені, 357,26 грн. інфляційних втрат, 146,70 грн. 3% річних за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №55 від 01.09.2020.

Подана заява обґрунтована тим, що 01.09.2020 між боржником (споживач) та заявником (оператор системи розподілу) укладено Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №55 (надалі Договір №55), згідно із яким оператор системи розподілу надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають стандартам, визначеним нормативними актами за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки/точок розподілу за об`єктом споживача. Відповідно до умов Договору №55 оплату за послуги з розподілу електричної енергії здійснює споживач.

25.10.2021 споживач припинив користування електричною енергією відповідно до поданої заяви.

Як зазначає заявник, свої зобов`язання щодо надання послуг з розподілу електричної енергії він виконав в повному обсязі. Разом з цим, боржник не виконав належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуги з розподілу електричної енергії, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість за період з 01.03.2021 по 01.04.2021 та з 01.05.2021 по 31.10.2021 на загальну суму 8847,85 грн.

На підтвердження обґрунтованості вимоги про видачу судового наказу заявником додано до заяви, зокрема Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №55 від 01.09.2020, Додатки 1, 3, 11 до вказаного Договору, Рахунки №№1010/3/1 від 01.04.2021, 10/5/1 від 01.06.2021, 10/6/1 від 01.07.2021, 10/7/1 від 01.08.2021, 10/8/1 від 01.09.2021, 10/9/1 від 01.10.2021, 10/10/1 від 01.11.2021, Акти наданих послуг №№10/6/1 від 30.06.2021, 10/7/1 від 31.07.2021, 10/8/1 від 31.07.2021, а також Розрахунок основної заборгованості, заборгованості за пенею, інфляційними втратами, 3% річних.

Ознайомившись зі змістом заяви та долучених до неї матеріалів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, ч. 3 ч. 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про видачу судового наказу обґрунтована тим, що боржником у ставновлені строки не оплачено вартості наданих послуг з розподілу електричної енергії.

Заявник посилається на п. 2.3. Договору №55, яким передбачено, що споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи розподілу згідно з Додатком 4 «Порядок розрахунків».

Окрім цього, у заяві про видачу судового наказу містяться посилання заявника на положення п. 5.3. Договору №55, згідно із яким тариф (ціна) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в Додатку 4 «Порядок розрахунків», а також п. 8.5., відповідно до якого за винесення платежів передбачених цим договором з порушенням термінів, визначених Додатком 4 до цього договору, у разі якщо главою 5 цього договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу здійснює споживач безпосередньо оператору системи розподілу, споживач сплачує оператору системи розподілу пеню у розмірі передбаченому в Додатку 4 до цього договору за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Таким чином, оскільки сторонами Договору №55 погоджено, що порядок розрахунків здійснюється у відповідності з положеннями Додатку 4 до цього договору, то для встановлення факту виникнення у заявника права грошової вимоги суду необхідно дослідити зміст вказаного додатку.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно переліку додатків до заяви про видачу судового наказу, а також фактично доданих до нього доказів, зазначений вище Додаток 4 до Договору №55 заявником долучено не було, у зв`язку із чим у суду відсутня можливість встановити право заявника вимагати плати за послуги з постачання електричної енергії та недотримання боржником термінів її сплати.

Таким чином, розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, судом встановлено, що заявником не доведено виникнення у нього права грошової вимоги за Договором №55 та порушення такого права боржником.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ТОВ «Нафтогаз Тепло» про видачу судового наказу не підлягає задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 8 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, відмова судом у видачі судового наказу не позбавляє заявника права звернутися до суду у позовному провадженні до Виробничо-наукового товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг ЛТД».

Відповідно до ч.2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись 12, 147-148, 150, 152-153, 234, 235Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У ХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ТОВ «Нафтогаз Тепло» про видачу судового наказу про стягнення з Виробничо-наукового товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг ЛТД» 8847,85 грн. основного боргу, 849,35 грн. пені, 357,26 грн. інфляційних втрат, 146,70 грн. 3% річних за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №55 від 01.09.2020 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Суддя Крупник Р.В.