За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Диструбуція-Центр" (м. Київ)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Диструбуція-Центр" (м. Київ)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Аванта" (м. Київ)
про стягнення 410.561,01 грн.
Суддя Ващенко Т.М.
Представники сторін: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Диструбуція-Центр" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аванта" (далі - відповідач) про стягнення 410.561,01 грн заборгованості за поставлений позивачем товар по Договору поставки № 230-16А від 29.03.16.
Рішенням від 14.02.22. позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аванта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Диструбуція-Центр" 410.561,01 грн заборгованості та 6.158,42 грн судового збору.

18.01.22. від позивача надійшла заява про прийняття додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача 25.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 22.02.22. вказану заяву прийнято до розгляду, встановлено відповідачу строк для подання власної правової позиції щодо вказаної заяви.

На дату постановлення додаткового рішення інших заяв чи клопотань від сторін не надходило.

Відповідно до приписів ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дата постановлення даного додаткового рішення визначена судом з урахуванням обставин щодо ускладнення поштового зв`язку на території України, введення на території України воєнного стану, та необхідність забезпечення прав усіх учасників судового процесу на належне повідомлення про розгляд справи і реалізацію їх процесуальних прав.

Розглянувши заяву суд встановив наступне.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем до стягнення з відповідача заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25.000,00 грн на підставі: договору № 1 про надання правової допомоги від 01.11.21. (укладеного між позивачем та адвокатом Демченком В.М., детального опису робіт (наданих послуг) (на суму 15.000,00 грн), актів наданих послуг на загальну суму 14.210,26 грн та банківської виписки, яка підтверджує сплату позивачем адвокату 14.210,26 грн.

Зі змісту пунктів 4.1. - 4.5. договору № 1 про надання правової допомоги від 01.11.21. вбачається, що сторонами погоджено суму гонорару в загальному розмірі 25.000,00 грн у разі повної виплати відповідачем суми боргу в розмірі 410.561,01 грн. зазначена сума гонорару також включає вартість представництва в судах апеляційної та касаційної інстанції (5.000,00 грн) та в органах Державної виконавчої служби України (5.000,00 грн).

Оскільки в межах даної справи адвокатом не надавались позивачу послуги з представництва його інтересів у судах апеляційної та касаційної інстанції та в органах Державної виконавчої служби України, врахувавши зміст та обсяг визначених адвокатом робіт в актах та детальному описі робіт, суд встановив, що обґрунтованими та підтвердженими документально є витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі, визначеному відповідно до актів наданих послуг, підписаних між позивачем та адвокатом Демченком В.М. - 14.210,26 грн.

Крім того, враховуючи фактичні обставини даної справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, суд вважає розмір витрат позивача на правову допомогу в сумі 14.210,26 грн співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), предметом позову та значенням справи для сторони.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України такі судові витрати покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14.210,26 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Аванта" (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 15; ідентифікаційний код 35495114) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Диструбуція-Центр" (03142, м. Київ, пр-кт. Палладіна, 44, корпус 8; ідентифікаційний код 36263797) 14.210 (чотирнадцять тисяч двісті десять) грн 26 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

2. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко