ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 квітня 2022 року м. Рівне Справа № 918/1154/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот"

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром" (35331, Рівненська обл., Рівненський р-н, село Городок, вул.Штейнгеля барона, будинок 4А, )

про: банкрутство

розпорядник майна боржника: І.Мельник

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот"

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Абсолют Солар"

кредитор: Головне управління пенсійного Фонду України в Рівненській області

кредитор: Головне управління ДПС у Сумській області

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик"

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Механік Енергоспецбуд"

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфаметалстіл"

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кривбасс-Мет"

секретар судового засідання: С.Коваль;

представники сторін не з`явились;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот" звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром".

Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром", підготовче засідання призначено на 28 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром", визнано вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот" у розмірі 11 216 260,09 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено І.Мельник, попереднє судове засідання призначено на 22 лютого 2022 року.

29 грудня 2021 року здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром" на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року залишено без руху заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Солар" про визнання кредиторських вимог.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року залишено без руху заяву Головного управління пенсійного Фонду України в Рівненській області про визнання кредиторських вимог.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року прийнято заяву Головного управління ДПС у Сумській області з грошовими вимогами до боржника до розгляду в судовому засіданні, яке призначено на 22 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик" з грошовими вимогами до боржника до розгляду в судовому засіданні, яке призначено на 22 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Механік Енергоспецбуд" з грошовими вимогами до боржника до розгляду в судовому засіданні, яке призначено на 22 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот" з грошовими вимогами до боржника до розгляду в судовому засіданні, яке призначено на 22 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаметалстіл" з грошовими вимогами до боржника до розгляду в судовому засіданні, яке призначено на 22 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року повідомлено ОСОБА_1 про недоліки заяви про визнання грошових вимог, та надано строк для їх усунення.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Солар" про визнання кредиторських вимог.

Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року прийнято до розгляду заяву Головного управління пенсійного Фонду України в Рівненській області про визнання кредиторських вимог.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року попереднє судове засідання відкладено на 10 березня 2022 року.

Ухвалою суду від 10 березня 2022 року попереднє судове засідання відкладено на 06 квітня 2022 року.

В судове засідання представники сторін не з`явились, про місце дату та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Згідно з правилами статті 47 КУзПБ, попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Згідно з нормами статті 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство здійснено 29 грудня 2021 року, відповідно строк для заявлення вимог конкурсних кредиторів за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство встановлений до 28 січня 2022 року включно.

За наслідками розгляду поданих та прийнятих до розгляду кредиторських вимог суд зазначає наступне.

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот".

Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року визнано вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот" у розмірі 11 216 260,09 грн., з яких 8 286 650,82 грн. основний борг, 2 818 341,74 грн. проценти за користування коштами, 72 920,56 грн. інфляційні, 37 846,99 грн. пеня, 500,00 грн. штраф.

31 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот" звернулось до суду з заявою про визнання грошових вимог, відповідно до змісту якої кредитор просить суд визнати грошові вимоги в розмірі 2 740 088,36 грн., з яких 2 040 00,00 грн. тіло кредиту та 282 088,36 грн. проценти.

Вказану заяву здано на пошту 27 січня 2022 року, тобто зава подана в межах строків встановлених частиною 1 статті 45 КУзПБ.

За результатами розгляду вказаної заяви судом встановлено, що 22 грудня 2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Аліот" (заявник) та ТОВ "Армапром" (боржник, позичальник) було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №П-03/22/12-20, відповідно до предмету якого фінансова установа надає позичальнику на умовах визначених цим договором, у власність кошти у позику, а тому числі на умовах фінансового кредиту (наділі - "фінансова послуга") у розмірі 1 800 000,00 грн., з оплатою по процентній ставці 17 процентів річних, а позичальник зобов`язується повернути кошти за фінансовою послугою та сплатити проценти.

Пунктами 2.1 та 2.2. договору встановлено, що видача коштів за фінансовою послугою відповідно до цього договору проводиться на підставі письмової заяви позичальника, за узгодженням з фінансовою установою. Кошти за фінансовою послугою передаються фінансовою установою позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок позичальника. Строком внесення коштів вважається день перерахування коштів з поточного рахунку фінансової установи на поточний рахунок позичальника.

Позичальник зобов`язується повністю повернути кошти, отримані за фінансовою послугою відповідно до цього договору до 22 грудня 2021 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок фінансової установи. Сума коштів вважається проверненою в день зарахування коштів на поточний рахунок фінансової установи.

Згідно з платіжним дорученням №34 від 05 березня 2021 року заявник перерахував боржнику обумовлені договором позики кошти в розмірі 1 800 000,00 грн..

Згідно з платіжним дорученням №37 від 12 березня 2021 року заявник перерахував боржнику на підставі договору №П-03/22/12-20 від 22 грудня 2020 року кошти в розмірі 240 00,00 грн.

Згідно з умовами пункту 3.1 договору, позичальник сплачує фінансовій установі проценти за користування коштами, отриманими за фінансовою послугою у валюті - гривня України, по фіксованій процентній ставці, яка визначена в п. 1.1 цього договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом строку дії договору.

Нарахування процентів за фінансовою послугою проводиться фінансовою установою за період з моменту списання коштів за фінансовою послугою з поточного рахунку фінансової установи до моменту повернення коштів на поточний рахунок фінансової установи. Нарахування процентів проводиться в кінці строку договору на залишок заборгованості позичальника за період з першого до останнього числа місяця в останній робочий день місяця нарахування (п. 3.3.- 3.4 договору).

Згідно з умовами пункту 3.5. договору, датою сплати процентів відповідно до цього договору є день зарахування необхідної суми на поточний рахунок фінансової установи. Позичальник повинен сплачувати нараховані проценти фінансовою установою за отриману фінансову послугу відповідно до графіку погашення фінансової послуги разом з погашенням заборгованості за фінансовою послугою в строки, визначені п. 2.2. цього договору.

Нормами частини 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас нормами частини 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Заявник вказує, що зі сторони ТОВ "Армапром" належним чином свого зобов`язання, щодо повернення наданої фінансової послуги, виконано не було, станом на час звернення з заявою до суду заборгованість боржника за договором П-03/22/12-20 складає 2 322 088,36 грн., з яких: 2 040 000,00 грн. заборгованість за кредитом, та 282 088,36 проценти за його користування.

04 січня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Аліот" (заявник) та ТОВ "Армапром" (боржник, орендар) було укладено договір оренди, відповідно до предмету якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати у орендареві у строкове платне користування нежитлове нерухоме майно, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлове нерухоме майно, що визначене у цьому договорі, та зобов`язується сплачувати орендареві орендну плату, а також здійснювати інші платежі та виконувати зобов`язання, передбачені цим договором.

Згідно з умовами пункту 1.2 договору в оренду за цим договором передається наступне нерухоме майно: будівля-корпус №3 (три) - блок допоміжних дільниць, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №26, загальною площею 9 977,50 кв. м., що знаходиться за адресою: Сумська обл., Кролевецький р-н, м. Кролевець, вул. Франка, буд. 19.

Відповідно до пункту 4.1 договору строк оренди об`єкта складає 12 місяців з моменту прийняття об`єкта оренди за актом прийому-передачі.

Згідно з умовами пункту 5.1 договору, розмір орендної плати за один місяць користування за весь об`єкт оренди складає 38 000,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до пункту 8.2 договору орендна плата перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь орендодавця з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Сторони договором погодили, що орендна плата сплачується раз в три місяці (п. 5.2 договору).

Відповідно до акту прийому-передачі від 04 січня 2021 року ТОВ "Фінансова компанія "Аліот" передало, а ТОВ "Армапром" прийняло в оренду за договором оренди об`єкт оренди.

Всупереч умовам договору оренди боржник прострочив сплату орендних платежів, заявник вказує, що розмір несплачених орендних платежів складає 418 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з положеннями статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з нормами частини 4 статті 286 ГК України строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Докази сплати орендних платежів в матеріалах справи відсутні.

22 лютого 2022 року розпорядником майна подано звіт про надіслані кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду заяв, у відповідності до якого розпорядником майна визнаються вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Аліот" як вимоги не забезпечені заставою в повному обсязі.

Згідно з положеннями статті 64 КУзПБ, у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Таким чином до визнання підлягають наступні вимоги: 8 286 650,80 грн. заборгованості за договорами позики, 2 818 341,74 грн. процентів, 72 920,56 інфляційних (вказані вимоги визнані ухвалою суду від 28 грудня 2021 року ), 2 040 000,00 грн. заборгованість за позикою, 282 088,36 проценти за користування позикою, 418 000,00 грн. заборгованість за договором орендної плати, а всього: 13 918 001,46 грн. (четверта черга).

Крім того, підлягають до визнання вимоги в розмірі 38 346,99 грн. пені та штрафу (шоста черга).

Згідно з правилами статті 64 КУзПБ, у першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

При поданні заяви про відкриття провадження у даній справі ТОВ "Фінансова компанія "Аліот" сплачено 22 700,00 грн. судового збору а також 58 500,00 грн. авансування винагороди арбітражному керуючому у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Крім того за подання додаткових кредиторських вимог ТОВ "Фінансова компанія "Аліот" сплачено 4 962,00 грн. судового збору.

Таким чином, визнаними мають бути вимоги в розмірі 86 162,00 грн. витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга).

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Солар".

28 січня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Абсолют Солар" подано заяву в якій останній просить суд визнати вимоги кредитора до боржника у даній справі у розмірі 400 429,47 грн.

Зава подана в межах строків встановлених частиною 1 статті 45 КУзПБ.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року заяву ТОВ "Абсолют Солар" прийнято до розгляду.

За наслідками розгляду вказаної заяви судом встановлено наступне.

26 грудня 2019 року між ТОВ "Абсолют Солар" (заявник, сторона 1) та ТОВ "Армапром" (боржник, сторона 2) було укладено договір поворотної фінансової допомоги, відповідно до предмету якого сторона 1 зобов`язується надати поворотну фінансову допомогу стороні 2 для використання в цілях, визначених цим договором, а сторона 2 зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути поворотну фінансову допомогу у повному розмірі і у визначений даним договором строк. Під поворотною фінансовою допомогою у розуміється сума коштів, передана у користування на визначений строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів/або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Пунктом 2.1 договору було визначено, що поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 350 000 гривень 00 копійок.

Згідно з умовами пункту 3.2. договору, поворотна фінансова допомога надається на строк до 31 грудня 2020 року.

Згідно з платіжним дорученням №172 від 27 грудня 2019 року заявник перерахував боржнику передбачену договором допомогу в розмірі 350 000,00 грн., докази повернення допомоги в матеріалах справи відсутні.

Нормами частини 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас нормами частини 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У зв`язку з простроченням строків повернення позики, заявник керуючись положеннями статті 625 ЦК України нарахував з 01 січня 2021 року по 28 грудня 2021 року 35 053,67 інфляційних втрат та 10 413,70 грн. 3 відсотки річних.

22 лютого 2022 року розпорядником майна подано звіт про надіслані кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду заяв, у відповідності до якого розпорядником майна визнаються вимоги ТОВ "Абсолют Солар" в повному обсязі як такі, що не забезпечені заставою.

Згідно статті 64 КУзПБ, у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

Таким чином до визнання підлягають вимоги 350 000,00 грн. заборгованості за договором, 35 053,67 грн. інфляційних втрат та 10 413,70 грн. 3% річних, а всього: 395 467,37 грн. (четверта черга).

Згідно з правилами статті 64 КУзПБ, у першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

При поданні заяви заявником сплачено 4 962,00 грн. судового збору, відтак до визнання підлягають вимоги в розмірі 4 962,00 грн. витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга).

Кредиторські вимоги Головного управління пенсійного Фонду України в Рівненській області.

04 лютого 2022 року Головним управлінням пенсійного Фонду України в Рівненській області подано заяву в якій останній просить суд визнати вимоги кредитора до боржника у даній справі у розмірі 352 991,70 грн.

Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року вказану заяву прийнято до розгляду.

Щодо вказаних вимог суд вважає за необхідне зазначити, що вказана заява подана з прострочення строку, встановленого частиною 1 статі 45 КУзПБ

Строк передбачений вимогами частини 1 статті 45 КУзПБ сплив 29 січня 2022 року, водночас заява про визнання кредиторських вимог Головним управлінням пенсійного Фонду України в Рівненській області подана 04 лютого 2022 року (сформовано в системі "Електронний суд".

Згідно з приписами частини 4 статті 45 КУзПБ, вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Заява Головного управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області мотивована тим, що станом на 25 січня 2021 року у боржника наявна заборгованість щодо відшкодуванню фактичних витрат на доставку пільгових пенсій за Списком №1 на суму 217 253 грн. 62 коп., та за Списком №2 - 135 738 грн. 08 коп., всього на суму 352 991 грн. 70 коп., яка підтверджується актом прийому передавання залишків по особовому рахунку платника та узгодженими підприємством повідомленнями - розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку, пенсій що підлягають відшкодуванню Списку №1 та Списку №2, додатком № 6.7 Інструкції від 19 грудня 2013 року № 21-1.

Обов`язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених у порядку ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", повністю покладений на підприємства.

Згідно з приписами частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (затверджено постановою правління Пенсійного фонду України19.12.2003 № 21-1) ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з вимогами пункту 6.1. Інструкції, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з положеннями пункту 6.4. Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з положеннями пункту 6.7. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

22 лютого 2022 року розпорядником майна подано звіт про надіслані кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду заяв, у відповідності до якого розпорядником майна визнаються вимоги Головного управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області в повному обсязі як такі, що не забезпечені заставою.

Враховуючи викладене, заявлені вимоги конкурсного кредитора (який не має права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів) - Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області в сумі 352 991,70 грн. по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій визнані розпорядником майна, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів боржника, черговість погашення - четверта.

Згідно з правилами статті 64 КУзПБ, у першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

При поданні заяви заявником сплачено 4 962,00 грн. судового збору, відтак підлягають до задоволення вимоги в розмірі 4 962,00 грн. витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (черговість погашення - перша).

Кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Сумській області.

31 січня 2022 року (здано на пошту для відправлення 27 січня 2022 року) Головним управлінням ДПС у Сумській області подано заяву в якій останній просить суд визнати вимоги кредитора до боржника у даній справі у розмірі 1 502 478,28 грн.

Заву подано в межах строків установлених частиною 1 статті 45 КУзПБ.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року вказану заяву прийнято до розгляду.

Щодо вказаної заяви суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Заява Головного управлінні ДПС у Сумській області мотивована тим, що станом на дату звернення до суду в боржника наявна заборгованість щодо заборгованості перед бюджетом щодо орендної плати на землю в сумі 1 497 516 грн. 28 коп., яка підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків та податковим розрахунком. Зазначена сума податкового боргу сформована на підставі самостійно визначеного податкового зобов`язання в податкових деклараціях з плати за землю № від 19 червня 2020 року на суму 178 067,18 грн., № від 18 лютого 2020 року на суму 109 954,00 грн., № від 29 вересня 2021 року на суму 1 209 495,10 грн.

У своєму повідомленні за результатами розгляду заяви розпорядник майна повідомив, що визнає заявлені вимоги частково в розмірі 218 067,18 грн.

Враховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У своїй заяві кредитор вказує, що заявлена до визнання сума є заборгованістю з орендної плати за землю.

Згідно з нормами статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з визначеннями статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Згідно з приписами статті 24 Закону України "Про оренду землі", орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.

Згідно з положеннями пункту 16.1.4. статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з нормами статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з приписами статті 37 Податкового кодексу України, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.

Згідно з нормами статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно з визначеннями пункту 14.1.136. статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди;

Згідно з нормами пункту 288.1. статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з приписами пункту 288.4. статті 288 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з положеннями пункту 286.1. статті 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є: а) дані державного земельного кадастру; б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю); г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї); ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв); д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї).

Згідно з нормами пункту 286.2. статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з нормами пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 54.3 ст.54 ПК України передбачено випадки, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. (ч. 58.2. ст. 58 ПК України).

Згідно з положеннями статті 59 ПК України, разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Водночас розпорядник майна вказує, що на підтвердження факту того, що заборгованість, яка заявлена, є узгодженою з боржником, зі сторони ГУ ДПС у Сумській області було подано в складі заяви кредитора копію податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), яка датована 28.09.2021 року та не містить жодного доказу того, що даний доказ підписано зі сторони уповноваженої особи боржника, що не можна розцінити належним та допустимим доказом в даній справі, що підтверджує наявність вказаного зобов`язання.

Тобто матеріали справи не містять доказів того, що заявлені до визнання суми податкового зобов`язання були узгоджені в порядку, що передбачений статтею 54 Податкового кодексу України.

Згідно із нормами 1 статті 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Розпорядник майна вказує, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка сформована за параметром пошуку місцезнаходження - Сумська обл., Кролевецький р-н, м. Кролевець, вул. Франка, буд. 19, не виявлено жодного актуального запису про наявність у власності боржника як об`єктів нерухомого майна, так і записів про право оренди на земельну ділянку за вказаною адресою.

Дана обставина, як і факт того, що в строк до 20.02.2021 року зі сторони ТОВ "Армапром" не було подано відповідної податкової декларації з розрахунком орендної плати до податкового органу, як визначено статтею 287 ПК України, є підтвердженням того, що заявлені вимоги є безпідставними.

Як слідує з матеріалів справи, обставини наявності у боржника заборгованості з орендної плати було досліджено Окружним адміністративним судом міста Києва, що відображено у відповідному судовому рішенні від 24 січня 2022 року, справа №640/12126/21, яким встановлено, що у травні 2021 року ГУ ДПС у Сумській області звернулось до суду з позовом про стягнення з боржника податкового боргу в розмірі 218 067,18 грн. Станом на день звернення до суду заборгованість перед бюджетом зі сплати орендної плати становила 218 067,18 грн., у зв`язку з чим прийнято рішення про задоволення позову.

Як на підставу для наявності боргу заявник вказує, що орендна плата нарахована за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :002:064, водночас матеріали справи не містять жодного доказу перебування у користуванні боржника вказаної земельної ділянки у періоди здійснених нарахувань. А тому, з врахуванням позиції боржника та розпорядника майна, суд приходить до висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів що стверджують заявлені до визнання кредиторські вимоги.

Відповідно до приписів частини 3 статті 45 КУзПБ до заяви в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Відповідно до приписів частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із нормами статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

22 лютого 2022 року розпорядником майна подано звіт про надіслані кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду заяв, у відповідності до якого розпорядником майна визнаються вимоги ГУ ДПС у Сумській області в розмірі 218 067,18 грн. як вимоги які не забезпечені заставою.

Суд відзначає що вказані вимоги стверджені рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2022 року у справі №640/12126/21.

Згідно з правилами статті 64 КУзПБ, у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом.

Суд відзначає, що наявні кредиторські вимоги повинні стверджуватись відповідним належними та допустимими доказами, відтак з врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що кредиторські вимоги ГУ ДПС у Сумській області до ТОВ "Армапром" підлягають до визнання частково в розмірі ствердженої судовим рішенням від 24 січня 2022 року у справі №640/12126/21 заборгованості в сумі 218 067,18 грн. (черговість погашення - третя), решту вимог в розмірі 1 279 449,10 грн. необхідно відхилити з огляду на недоведеність вказаних вимог.

При поданні заяви заявником сплачено 4 962,00 грн. судового збору, а отже вимоги в розмірі 4 962,00 грн. зараховуються до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга).

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик".

31 січня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик" подано заяву в якій останній просить суд визнати вимоги кредитора до боржника у даній справі у розмірі 153 605,00 грн.

Вказану заяву подано на пошту 27 січня 2022 року, тобто зава подана в межах строків встановлених частиною 1 статті 45 КУзПБ.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик" про визнання кредиторських вимог прийнято до розгляду.

За наслідками розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик" судом установлено наступне.

15 квітня 2019 року між ТОВ "Армапром" (покупець, боржник) та ТОВ "Айронлогістик" (постачальник, заявник кредиторських вимог) було укладено договір поставки №15-04/2, відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується поставити у визначений строк у власність покупця товар, а покупець зобов`язується своєчасно прийняти товар та оплати на умовах визначених договором.

Кількість товару погоджується сторонами та визначається в накладних та специфікаціях, які вважаються невід`ємною частиною договору (пункт 2.1. договору).

Специфікацією №5 від 16 травня 2019 року сторони погодили найменування товару, кількість, ціну а також строк оплати (протягом 20 банківських днів з моменту поставки).

Згідно із видатковою накладною №190516-01 від 16 травня 2019 року заявник поставив боржнику товар на загальну суму 142 720,00 грн., докази оплати вказаної заборгованості у матеріалах справи відсутні.

Керуючись положеннями статті 625 ЦК України заявник нарахував боржнику з 14 червня 2019 року по 28 грудня 2021 року 3 відсотки річних в сумі 10 885,00 грн.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з нормами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

22 лютого 2022 року розпорядником майна подано звіт про надіслані кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду заяв, відповідно до якого розпорядником майна визнаються вимоги ТОВ "Айронлогістик" в повному обсязі як вимоги, які не забезпечені заставою.

Згідно з правилами статті 64 КУзПБ, у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

Таким чином, визнаними мають бути вимоги в розмірі 142 720,00 грн. заборгованості за договором, та 10 885,00 грн. 3% річних, а всього: 153 605,00 грн. (четверта черга).

Згідно з правилами статті 64 КУзПБ, у першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

При поданні заяви заявником сплачено 4 962,00 грн. судового збору, а тому вимоги в розмірі 4 962,00 грн. зараховуються до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга).

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Механік Енергоспецбуд".

31 січня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Механік Енергоспецбуд" подано заяву в якій останній просить суд визнати вимоги кредитора до боржника у даній справі у розмірі 2 798 833,23 грн.

Вказану заяву подано на пошту 27 січня 2022 року, тобто зава подана в межах строків встановлених частиною 1 статті 45 КУзПБ.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Механік Енергоспецбуд" про визнання кредиторських вимог прийнято до розгляду.

За наслідками розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Механік Енергоспецбуд" судом установлено наступне.

23 серпня 2019 року між ТОВ "Армапром" (боржник, сторона 2) та ТОВ "Механік Енергоспецбуд" (заявник кредиторських вимог, сторона 1) було укладено договір поворотної фінансової допомоги, відповідно до предмету якого сторона 1 зобов`язується надати поворотку фінансову допомогу стороні 2 для використання в цілях, визначених цим договором, а сторона 2 зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути поворотну фінансову допомогу у повному розмірі і у визначений даним договором строк.

Під поворотною фінансовою допомогою у цьому договорі розумується сума коштів, передана у користування на визначений строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів/або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Поворотна фінансова допомога використовується для поповнення обігових коштів сторони 2.

Згідно з умовами пунктів 2.1.-2.2. договору, поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 1 000 000,00 гривень

Поворотна фінансова допомога, яка надається стороні 2 за цим договором є безвідсотковою, а отже не тягне за собою сплату за цим договором будь-яких додаткових платежів на користь сторони 1.

Згідно з умовами пунктів 3.2.-.3.3. договору, поворотна фінансова допомога надається на строк до 31 грудня 2019 рок включно, сторона 2 має право повернути фінансову допомогу достроково.

Повернення фінансової допомоги проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок сторони 1 в установі банку, або внесення через касу банку, або готівкою шляхом передачі стороною 2 готівкових коштів стороні 1, не пізніше останнього дня строку передбаченого п. 3.2. цього договору.

Додатковою угодою від 30 жовтня 2019 року №1 до договору сторони погодили внесення змін до договору поворотної фінансової допомоги, за яким змінено пункт 2.1. договору шляхом збільшення розміру поворотної фінансової допомоги до 3 000 000,00 грн. Пункт 3.2. договору змінено та визначено, що поворотна фінансова допомога надається на строку до 30 жовтня 2020 року включно.

Як видно з наданих банківських виписок, заявник перерахував на рахунок боржника допомогу в розмірі 2 950 000,00 грн., з яких боржником повернуто 250 000,00 грн. Однак докази повернення коштів в розмірі 2 700 000,00 грн. в матеріалах справи відсутні.

Нормами частини 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас нормами частини 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У зв`язку з простроченням строків повернення позики заявник керуючись положеннями статті 625 ЦК України нарахував з 01 листопада 2020 року по 28 грудня 2021 року 3 відсотки річних в сумі 93 871,23 грн.

22 лютого 2022 року розпорядником майна подано звіт про надіслані кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду заяв, у відповідності до якого розпорядником майна визнаються вимоги ТОВ "Механік Енергоспецбуд" в повному обсязі як вимоги, які не забезпечені заставою.

Згідно з правилами статті 64 КУзПБ, у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

Таким чином, до визнання підлягають вимоги 2 700 000,00 грн. заборгованості за договором та 93 871,23 грн. 3% річних, а всього: 2 793 871,23 грн. (четверта черга).

Згідно з правилами статті 64 КУзПБ, у першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

При поданні заяви заявником сплачено 4 962,00 грн. судового збору, а тому вимоги в розмірі 4 962,00 грн. зараховуються до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга).

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаметалстіл".

31 січня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфаметалстіл" подано заяву в якій останній просить суд визнати вимоги кредитора до боржника у даній справі у розмірі 689 226,82 грн.

Вказану заяву подано на пошту 26 січня 2022 року, тобто зава подана в межах строків встановлених частиною 1 статті 45 КУзПБ.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаметалстіл" про визнання кредиторських вимог прийнято до розгляду.

За наслідками розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаметалстіл" судом установлено наступне.

08 травня 2019 року між TOB "МММ-Метал" (первісний кредитор) та ТОВ "Альфаметалстіл" (новий кредитор) було укладено договір про відступлення прав вимоги №08-05/2, за яким відбулось відступлення права вимоги за договором №03-01/1 від 03 січня 2019 року, що укладений між ТОВ "МММ-Метал" та ТОВ "Армапром".

Згідно з предметом вказаного договору, первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор набуває право вимоги оплати та всі інші права первісного кредитора за договором укладеним між боржником та первісним кредитором в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, але не виключно п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора за договором вимагати сплати заборгованості, а також інші права які існують на момент відступлення права вимоги. Набуття новим кредитором права вимоги вважається здійсненою у повному обсязі в момент підписання цього договору сторонами.

Станом на день укладення та підписання даного договору заборгованість боржника перед первісним кредитором згідно із умовами договору складає 55 178,88 грн.

Згідно з положеннями статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Таким чином, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги від 08 травня 2019 року №08-05/2, ТОВ "Альфаметалстіл" набув права вимоги до боржника в межах відступленого права вимоги що становить 55 178,88 грн.

02 січня 2020 року між ТОВ "Армапром" (покупець, боржник) та ТОВ "Альфаметалстіл" (постачальник, заявник кредиторських вимог) було укладено договір поставки металобрухту №02-01/1, відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується поставити у встановлений строк у власність покупця товар найменування якого визначається в рахунках, видаткових накладних та специфікаціях в належній кількості та в порядку, узгодженому сторонами, а покупець зобов`язується своєчасно прийняти та оплатити товар на умовах, визначених договором.

Згідно з умовами пунктів 3.1., 3.2. договору, ціни товару, що постачається за даним договором, вказується у кожній наступній специфікації та може бути змінена за згодою сторін у зв`язку із значною зміною рівня цін або об`ємів поставок. Ціна договору - це загальна сума всіх накладних та специфікацій за договором.

Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом прямого банківського перерахунку грошових коштів на поточний рахунок продавця вказаний у реквізитах сторін. Термін оплати по даному договору вказується у специфікації.

Специфікаціями сторони погодили найменування товару, кількість, ціну а також строк оплати поставленого товару (10 банківських днів з моменту поставки).

Згідно з видатковими накладними: №200312-02 від 12 березня 2020 року, №210316-04 від 16 березня 2021 року, №210317-04 від 17 березня 2021 року, №210318-04 від 18 березня 2021 року, №210323-01 від 23 березня 2021 року, №210324-01 від 24 березня 2021 року, №210331,03 від 31 березня 2021 року, №210406,03 від 06 квітня 2021 року, №210407-01 від 07 квітня 2021 року, №210413-02 від 13 квітня 2021 року, №210414-01 від 14 квітня 2021 року, №210415-04 від 15 квітня 2021 року, №210415-02 від 15 квітня 2021 року, №210419-01 від 19 квітня 2021 року, №210121-06 від 21 квітня 2021 року, №210422-02 від 22 квітня 2021 року, №210427-01 від 27 квітня 2021 року, №210512-01 від 12 травня 2021 року, №210518-01 від 18 травня 2021 року, №210528-01 від 28 травня 2021 року, №210528-05 від 28 травня 2021 року, №210601-04 від 01 червня 2021 року заявником кредиторських вимог виконано умови договору поставки, та здійснено поставку товару в обсягах та на умовах визначених договором.

Заявник вказує, що за поставлений товар боржник розрахувався частково в розмірі 64 450,00 грн.

02 січня 2020 року між ТОВ "Армапром" (покупець, боржник) та ТОВ "Альфаметалстіл" (постачальник, заявник кредиторських вимог) було укладено договір поставки №02-01/01, відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується поставити у встановлений строк у власність покупця товар найменування якого визначається в рахунках, видаткових накладних та специфікаціях в належній кількості та в порядку, узгодженому сторонами, а покупець зобов`язується своєчасно прийняти та оплатити товар на умовах, визначених договором.

Згідно з умовами пункту 3.3. договору, ціни товару, що постачається за даним договором, вказується у кожній наступній специфікації та може бути змінена за згодою сторін у зв`язку із значною зміною рівня цін або об`ємів поставок.

Згідно з умовами пункту 3.2. договору, оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом прямого банківського перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника вказаний у реквізитах сторін. Термін оплати по даному договору вказується у специфікації.

Специфікаціями №1-7 сторони погодили найменування товару, кількість, ціну а також строк оплати поставленого товару (20 банківських днів з моменту поставки).

Згідно з видатковими накладними: №200219-01 від 19 лютого 2020 року, №200312-01від 12 березня 2020 року, №200326-01 від 26 березня 2020 року, №200423-03 від 23 квітня 2020 року, №200512-01 від 12 травня 2020 року, №200720-01від 20 липня 2020 року, №200722-02 від 22 липня 2020 року, №200825-03 від 25 серпня 2020 року заявником кредиторських вимог виконано умови договору поставки, та здійснено поставку товару в обсягах та на умовах визначених договором.

Заявник вказує, що за поставлений товар боржник розрахувався частково в розмірі 121 214,00 грн.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, за розрахунком заявника станом на час пред`явлення вимог заборгованість боржника перед кредитором складає 662 485,28 грн., яка складається з заборгованості за договором поставки металобрухту №02-01/1 в сумі 347 494,00 грн., за договором поставки №02-01/01 в сумі 259 812,40 грн., та заборгованість за договором про відступлення права вимоги в розмірі 55 178,88 грн.

Докази оплати вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Крім того, у зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язань за договорами №02-01/1 від 02 січня 2020 року та №02-01/01 від 02 січня 2020 року заявник нарахував боржнику 26 741,54 грн. три відсотки річних.

22 лютого 2022 року розпорядником майна подано звіт про надіслані кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду заяв, у відповідності до якого розпорядником майна визнаються вимоги ТОВ "Альфаметалстіл" в повному обсязі як вимоги які не забезпечені заставою.

Згідно з правилами статті 64 КУзПБ, у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

Таким чином, до визнання підлягають вимоги в сумі 689 226,82 грн. (четверта черга).

Згідно з правилами статті 64 КУзПБ, у першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

При поданні заяви заявником сплачено 4 962,00 грн. судового збору, відтак до визнання підлягають вимоги в розмірі 4 962,00 грн. витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга).

Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасс-Мет".

28 січня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Кривбасс-Мет" подано заяву в якій останній просить суд визнати вимоги кредитора до боржника у даній справі у розмірі 300 000,00 грн.

Вказану заяву подано на пошту 26 січня 2022 року, тобто зава подана в межах строків встановлених частиною 1 статті 45 КУзПБ.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасс-Мет" про визнання кредиторських вимог прийнято до розгляду.

За наслідками розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасс-Мет" судом установлено наступне.

12 березня 2021 року між ТОВ "Армапром" (боржник, постачальник) та ТОВ "Кривбасс-Мет" (заявник кредиторських вимог, покупець) було укладено договір поставки №12/03, відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується в порядку, строки та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцеві продукцію (надалі - продукцію), зазначену у п.1.2 цього договору, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти і оплатити її вартість.

Згідно з умовами пункту 1.2. договору, найменування, одиниці виміру та загальна кількість і вартість продукції, що підлягає поставці за цим договором її часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) визначаються на кожну окрему партію в специфікаціях, які погоджуються сторонами попередньо, додаються до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно з умовами пункту 2.1. договору, постачальник зобов`язується поставляти продукцію на умовах, що зазначаються у специфікаціях до цього договору. Умови поставки продукції зазначаються у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС (в редакції 2010р.), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також особливостей, що випливають із умов цього договору.

Згідно з умовами пункту 2.3. договору, строк поставки продукції погоджується сторонами в специфікаціях. У випадку порушення постачальником строку поставки покупець має право встановити інший строк поставки, або відмовитись від прийняття відповідної партії товару.

Пунктом 2.6. договору встановлено, що якщо постачальник несвоєчасно поставив продукцію, або передав покупцеві меншу кількість, ніж погоджено сторонами, або поставив неякісну продукцію, покупець має право вимагати усунення вище зазначених порушень, встановивши строк їх усунення, або взагалі відмовитися від одержання продукції та оплати її вартості, а у разі оплати, вимагати повернення у триденний строк сплаченої суми.

Специфікацією №1 від 12 березня 2021 року сторони погодили найменування товару, кількість, ціну, строк поставки (до 30 грудня 2021 року з моменту перерахування коштів), за умови 100% передоплати.

Згідно із платіжним дорученням №267 від 12 березня 2021 року заявник кредиторських вимог здійснив оплату згідно договору №12/03 в сумі 300 000,00 грн.

Докази поставки боржником вказаної продукції матеріали справи не містять.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 693 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки боржником не виконано умови договору та не здійснено поставку товару у погоджений сторонами строк, у заявника кредиторських вимог виникло право на повернення сплаченої за товар суми коштів в розмірі 300 000,00 грн.

22 лютого 2022 року розпорядником майна подано звіт про надіслані кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду заяв, у відповідності до якого розпорядником майна визнаються вимоги ТОВ "Кривбасс-Мет" в повному обсязі, як вимоги які не забезпечені заставою.

Згідно з правилами статті 64 КУзПБ, у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

Таким чином, визнаними мають бути вимоги в сумі 300 000,00 грн. (четверта черга).

Згідно з правилами статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства, у першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

При поданні заяви заявником сплачено 4 962,00 грн. судового збору, а тому вимоги в розмірі 4 962,00 грн. відносяться до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга).

28 березня 2022 року розпорядником майна подано клопотання про продовження строків проведення інвентаризації майна боржника яке аргументоване тим, що на балансі підприємства обліковується значна кількість активів, при цьому Указом Президента України від 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, разом з тим майно боржника знаходиться в зоні бойових дій, відповідно завершення проведення інвентаризації майна є неможливим.

Положеннями частини 3 статті 44 КУзПБ передбачено, що розпорядник майна зобов`язаний, зокрема: розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, що надійшли в установленому цим Кодексом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість.

Відповідно до статті 39 КУзПБ в ухвалі суду про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

За умовами статті 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За умовами статті 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до статті 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи положення статті 39 КУзПБ, та статті 119 ГПК України, суд вважає за необхідне продовжити розпоряднику майна строк проведення інвентаризації майна боржника до наступного судового засідання.

Водночас суд зауважує, що продовження строку проведення інвентаризації майна боржника на 30 днів з дня припинення/скасування введеного на території України воєнного стану не являється необхідним в даному випадку, так як розпорядник майна у випадку неможливості проведення інвентаризації майна до наступного судового засідання не позбавлений можливості повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням.

Крім того суд відзначає, що станом на даний час в матеріалах справи наявні заяви про визнання кредиторських вимог, щодо яких виявлені недоліки, при цьому строки встановлені судом для усунення таких недоліків не сплили, відтак суд вважає за необхідне попереднє судове засідання відкласти.

Керуючись статтями 44-47, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 202, 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот" (03063, м. Київ, вул. Козелецька 24, оф. 9, ) у розмірі:

- 86 162,00 грн. витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга);

- 13 918 001,46 грн. заборгованість (четверта черга);

- 38 346,99 грн. пені та штрафу (шоста черга);

2. Визнати вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Солар" (35331, Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля 4а, ) у розмірі:

- 4 962,00 грн. витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга);

- 395 467,37 грн. заборгованість (четверта черга);

3. Визнати вимоги кредитора (який не має права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів) Головного управління пенсійного Фонду України в Рівненській області (3028, Рівненська область, місто Рівне, вул. Короленка 7, ) у розмірі:

- 4 962,00 грн. витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга);

- 352 991,70 грн. заборгованість (четверта черга);

4. Визнати вимоги кредитора Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська 13, ) у розмірі:

- 4 962,00 грн. витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга);

- 218 067,18 грн. заборгованість (третя черга);

5. Вимоги кредитора Головного управління ДПС у Сумській області в розмірі 1 279 449,10 грн. відхилити.

6. Визнати вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ракітіна 21, ) у розмірі:

- 4 962,00 грн. витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга);

- 153 605,00 грн. заборгованість (четверта черга);

7. Визнати вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Механік Енергоспецбуд" (04201, м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків 35, ) у розмірі:

- 4 962,00 грн. витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга);

- 2 798 833,23 грн. заборгованість (четверта черга);

8. Визнати вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаметалстіл" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Новоросійська 14/2, офіс 9, ) у розмірі:

- 4 962,00 грн. витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга);

- 689 226,82 грн. заборгованість (четверта черга);

9. Визнати вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасс-Мет" (01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська 14, ) у розмірі:

- 4 962,00 грн. витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (перша черга);

- 300 000,00 грн. заборгованість (четверта черга);

10. Клопотання розпорядника майна про продовження строків ліквідаційної процедури задоволити частково.

11. Продовжити розпоряднику майна строк проведення інвентаризації майна боржника до 17 травня 2022 року.

12. Попереднє судове засідання відкласти на "17" травня 2022 р. на 12:00 год., засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: вул. Набережна, 26А, м. Рівне, зал судових засідань №11.

Копію ухвали направити кредиторам, розпоряднику майна боржника, боржнику.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до статті 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку установленому статтями 254-257 ГПК України до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.Качур