ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" квітня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/50/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт"

до відповідача Приватного підприємства "Вест Хілл"

про визнання недійсним рішення б/н від 22 лютого 2018 року та витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Діонісьєв І.М. (дов. № б/н від 07.07.2021 р.);

Від відповідача: Мартинов О.Ю. (Ордер ВК № 1042719 від 11.04.2022 р.).

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

21 січня 2022 року Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства "Вест Хілл" (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення б/н від 22 лютого 2018 року та витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок.

В обґрунтування позовної заяви Приватне підприємство "Фірма Укрекопласт" посилається на те, що рішенням останнього від 22 лютого 2018 року засновано Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл". В подальшому відповідно до п. 2 вказаного вище рішення сформовано статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл" за рахунок земельних ділянок які належать на праві власності позивачу.

Позивач зазначає, що відповідно до акту прийому-передачі від 23 лютого 2018 року останній передав відповідачу для формування статутного капіталу 84 земельних ділянки загально. площею 179,98 га.

Однак, згідно до інформаційної довідки № 272548900 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 31 серпня 2021 року на виконання п. 2 рішення засновників позивача Управлінням забезпечення адміністративних послуг Рівненської міської ради здійснено реєстрацію права власності десяти земельних ділянок (з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства) за відповідачем.

Зважаючи на вище викладені обставини, позивач зазначає, що п. 2 рішення засновників останнього щодо формування статутного капіталу відповідача із земельних ділянок сільськогосподарського призначення суперечить нормам Земельного кодексу України, тому є незаконним.

Отже, позивач просить суд визнати недійсним п. 2 рішення засновників б/н від 22 лютого 2018 року щодо формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл" та витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл".

В судовому засіданні 11 квітня 2022 року представник позивача позовні вимоги з урахуваннями заяви про зменшення позовних вимог підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просив суд задоволити позов.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову, або будь-які інші письмові заперечення по суті спору.

Суд зазначає, що до матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачам копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місця проживання відповідача, яка також є офіційною адресою його місця проживання згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси

Відповідно до наявних у матеріалах справи поштових повідомлень, вбачається, що останні повернуті до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

З огляду на викладене, Фізична особа-підприємець Громіка Андрія Миколайовича вважається повідомленим про розгляд справи № 918/676/21 належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними у справі матеріалами.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даного спору, останній не скористалися свої процесуальним правом на подачу відзиву або будь-яких інших пояснень, тому вважає можливим здійснювати розгляд справи по суті.

В судове засідання 11 квітня 2022 року відповідач позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог визнав.

Заяви та клопотання у справі

15 лютого 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від відповідача надійшла заява, в якій останній визнає позовні вимоги.

09 березня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії судового рішення Господарського суду Рівненської області від 19 лютого 2019 року у справі № 918/755/18.

11 березня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від відповідача надійшла заява, в якій останній визнає позовні вимоги.

11 березня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" від 03 березня 2022 року.

11 березня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить суд зменшити розмір позовних вимог, оскільки рішенням Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" від 03 березня 2022 року скасовано п. 2 рішення засновника від 22 лютого 2018 року щодо формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл". Зважаючи на викладені обставини позивач викладає позовні вимоги у новій редакції: витребувати з чужого незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл" на користь Приватного підприємства Фірма "Укрекопласт" земельні ділянки з кадастровими номерами: № :05:025:0030; № :05:025:0032; № :05:025:0076; №:05:025:0031; №:05:025:0084; № :05:025:0083; № :05:025:0055; № :05:025:0082; № :05:025:0081; № :05:025:0080.

Судом встановлено, що вказана заява відповідає вимогам ст. 170 ГПК України.

Відповідно до частини 1, 2, 5, 6 ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі. Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Однак, суд розцінює подану позивачем заяву як відмову від позову в частині позовних вимог зважаючи на таке.

Відповідно до висновків Верховного Суду які викладені у постанові у справі № 922/404/19 09 липня 2020 року, зазначено, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Оскільки у даному випадку позивач просить зменшити вимоги немайнового характеру, суд розцінює подану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог як відмову від позову в цій частині, тому відповідно до ст. 191 ГПК України провадження в частині визнання недійсним п. 2 рішення засновника від 22 лютого 2018 року щодо формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл" підлягає закриттю.

11 квітня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представників позивача та відповідача надійшли заяви, в яких останні не заперечують проти переходу до слухання справи по суті в судовому засіданні 11 квітня 2022 року.

Зважаючи на вищевказані обставини, слухання справи по суті відбулося в судовму засіданні 11 квітня 2022 року.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/50/22 за позовною заявою Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" до відповідача Приватного підприємства "Вест Хілл" про визнання недійсним рішення б/н від 22 лютого 2018 року та витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок., розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року відкладено підготовче засідання на 14 березня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 березня 2022 року розгляд справи відкладено до припинення або скасування воєнного стану.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28 березня 2022 року призначено розгляд справи у судовому засіданні на 11 квітня 2022 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням засновника, Приватним підприємством "Фірма Укрекопласт" від 22 лютого 2018 року засновано Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл".

Пунктом 2 вказаного рішення вирішено сформувати статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Весл Хіл" за рахунок майнового внеску який складається із земельних ділянок, що належать позивачу на праві власності яке було зареєстровано Рівненською Регіональною філією Центру Державного земельного кадастру у 2007 році.

Актом приймання-передачі від 23 лютого 2018 року на виконання п. 2 рішення зборів від позивача до відповідача для формування статутного капіталу передано 84 земельні ділянки загальною площею 179,98 Га.

Згідно інформаційної довідки № 272548900 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 31 серпня 2021 року на виконання п.2 рішення засновників Управлінням забезпечення адміністративних послуг Рівненської міської ради було здійснено реєстрацію права власності десяти земельних ділянок за відповідачем згідно переліку: № :05:025:0030 площею 1,573 га., рішення про державну реєстрацію № 40005355 від 05 березня 2018 року; № :05:025:0032 площею 1,573 га., рішення про державну реєстрацію № 40006624 від 05 березня 2018 року; № :05:025:0076 площею 1,975 г.„ рішення про державну реєстрацію № 39968074 від 02 березня 2018 року; № :05:025:0031 площею 1,573 га., рішення про державну реєстрацію № 39999340 від 02 березня 2018 року; № :05:025:0084 площею 3,6215 га., рішення про державну реєстрацію № 39998101 від 05 березня 2018 року; № :05:025:0083 площею 3,6496 га., рішення про державну реєстрацію № 40006885 від 05 березня2018 року; № :05:025:0055 площею 1,9867 га., рішення про державну реєстрацію № 39948562 від 01 березня 2018 року; № :05:025:0082 площею 3,3222 га., рішення про державну реєстрацію № 39998767 від 05 березня 2018 року; № :05:025:0081 площею 3,0509 га., рішення про державну реєстрацію № 40006630 від 05 березня 2018 року; № :05:025:0080 площею 2,6709 га., рішення про державну реєстрацію № 40007091 від 05 березня 2018 року.

Позивач зазначає, що зазначені земельні ділянки знаходяться на території Рівненської області, Рівненський район, Шпанівська об`єднана територіальна громада з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства.

На думку позивача п. 2 рішення засновника яким вирішено сформувати статутний капітал відповідача за рахунок майнового внеску який складається із земельних ділянок сільськогосподарського призначення суперечить нормам ЗК України, а відтак, є незаконним.

Вищенаведені обставини стали причиною для звернення позивачем до суду з даним позовом та є предметом даного спору.

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду, джерела права й акти їх застосування.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення учасників процесу, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" від 22 лютого 2018 року засновано Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл".

Відповідно до п. 2 вказаного рішення з метою сформування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Весл Хіл" останньому передано актом приймання-передачі від 23 лютого 2018 року від позивача 84 земельні ділянки загальною площею 179,98 га.

Відповідно до інформаційних довідок які наявні у матеріалах справи № 918/50/22, судом встановлено, що вказані вище земельні ділянки які передані до статутного капіталу відповідача, мають цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства.

Також, судом встановлено а матеріалами справи стверджено, що відповідно до довідки № 272548900 станом на 31 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл" здійснило реєстрацію права власності на наступні земельні ділянки: № :05:025:0030 площею 1,573 га., рішення про державну реєстрацію № 40005355 від 05 березня 2018 року; № :05:025:0032 площею 1,573 га., рішення про державну реєстрацію № 40006624 від 05 березня 2018 року; № :05:025:0076 площею 1,975 г.„ рішення про державну реєстрацію № 39968074 від 02 березня 2018 року; № :05:025:0031 площею 1,573 га., рішення про державну реєстрацію № 39999340 від 02 березня 2018 року; № :05:025:0084 площею 3,6215 га., рішення про державну реєстрацію № 39998101 від 05 березня 2018 року; № :05:025:0083 площею 3,6496 га., рішення про державну реєстрацію № 40006885 від 05 березня2018 року; № :05:025:0055 площею 1,9867 га., рішення про державну реєстрацію № 39948562 від 01 березня 2018 року; № :05:025:0082 площею 3,3222 га., рішення про державну реєстрацію № 39998767 від 05 березня 2018 року; № :05:025:0081 площею 3,0509 га., рішення про державну реєстрацію № 40006630 від 05 березня 2018 року; № :05:025:0080 площею 2,6709 га., рішення про державну реєстрацію № 40007091 від 05 березня 2018 року.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом цивільного права слід розуміти передбачений законом вид і міру можливого або обов`язкового впливу на суспільні відносини, які зазнали протиправного впливу, з метою поновлення порушеного, невизнаного або оспорюваного права. Під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнало протиправного впливу збоку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Для особи чиє право порушено, не визнається або оспорюється застосування захисту становить право, яке включає як право самостійно здійснити поновлення порушеного права так і звернутись до уповноваженого державного органу. Відповідно до ст.55 Конституції України , кожен має право на судовий захист.

Приписами ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання. Кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, і визнанням повністю або частково недійсними актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання.

Управління підприємством згідно із ст. 65 ГК України здійснює власник безпосередньо або через уповноважені ним органи. Відповідно до ст. 128 ГК України громадянин здійснює управління заснованим ним приватним підприємством безпосередньо або через керівника.

Статтею 134 ГК України встановлено, що суб`єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб`єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Стаття 135 ГК України визначає, що тільки власник майна має право одноосібно або спільно з іншими власниками на основі належного йому майна засновувати господарські організації, або здійснювати господарську діяльність в інших організаційно-правових формах господарювання, визначати склад і компетенцію його органів управління, порядок використання майна, тощо.

Згідно із нормами ст. 144 ГК України майнові права суб`єкта господарювання виникають із угод передбачених законом, угод не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать, внаслідок створення майна, придбання майна з підстав не заборонених законом, з інших обставин з якими закон пов`язує виникнення майнових прав.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 14, підпунктів "а", "б" пункту 15 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваного рішення від 22 лютого 2018 року та передачі земельних ділянок згідно акту приймання - передачі від 23 лютого 2018 року, визначено, що до набрання чинності закону про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року забороняється внесення права на земельну частку (пай) до статутних капіталів господарських товариств; купівля - продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок. Угоди, укладені під час дії заборони на купівлю - продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі - продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладання.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 203 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що п. 2 рішення засновника яким вирішено сформувати статутний капітал відповідача за рахунок майнового внеску який складається із земельних ділянок сільськогосподарського призначення суперечить вищезазначеним нормам Земельного Кодексу України.

Зважаючи на вище викладені обставини, як вбачається із матеріалів справи рішенням Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" від 03 березня 2022 року скасовано п. 2 рішення засновника від 22 лютого 2018 року щодо формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл".

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Якщо в результаті прийняття акту суб`єктом господарювання (одноособовим чи колегіальним) порушуються права власника, або створюються перешкоди для здійснення власником його прав у користуванні чи розпорядженні майном, що належить власнику такі акти можуть бути визнані судом недійсними, а становище яке існувало до видання такого акту підлягає поновленню якщо особа чиє право порушено вимагає такого відновлення.

Суд, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача.

З правовою позицією та аргументами позивача суд погоджується та приймає останні.

Щодо позиції відповідача, суд зазначає, що у заяві від 14 лютого 2022 року останній позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому приходить до висновку про їх задоволення.

Порушені права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Суд зазначає, що позивачем доведено порушення відповідачем інтересів останнього, відтак позивач вірно звернувся до суду з даним позовом.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 8 210 грн. 00 коп.

Згідно з положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до норм статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про відмову від позову в частині визнання недійсним п. 2 рішення засновника від 22 лютого 2018 року щодо формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл", тому, суд вважає за необхідне керуючись положеннями статті 130 Господарського процесуального кодексу України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (1 240 грн. 50 коп.), сплаченого при поданні позову в даній частині. Окрім того, частина судового збору в сумі 1 240 грн. 50 коп. покладається на позивача.

Окрім того, відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи, суд вважає за необхідне керуючись положеннями статті 130 Господарського процесуального кодексу України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (2 864 грн. 50 коп.), сплаченого при поданні позову.

Решта судового збору 2 864 грн. 50 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження в частині визнання недійсним п. 2 рішення засновника від 22 лютого 2018 року щодо формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл" - закрити.

2. Позов задоволити.

3. Витребувати з чужого незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Хіл" (33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39б, код. 41956543) на користь Приватного підприємства Фірма "Укрекопласт" (33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39, код. 34327764) земельні ділянки з кадастровими номерами: № :05:025:0030; № :05:025:0032; № :05:025:0076; №:05:025:0031; №:05:025:0084; № :05:025:0083; № :05:025:0055; № :05:025:0082; № :05:025:0081; № :05:025:0080.

4. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 14 квітня 2022 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Войтюк В.Р.