ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2022 р. Справа №909/8/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Марка Р.І.,

Суддів: Матущака О.І.,

Скрипчук О.С.,

секретар судового засідання Залуцький Д.Т.,

за участю представників сторін:

від позивача: Булавинець М.М.,

від відповідача: Бреславська М.М.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Калушторгсервіс б/н від 09.12.2021 (вх. № 01-05/4171/21 від 14.12.2021)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2021, повний текст рішення складено 12.11.2021

у справі № 909/8/21 (суддя І. В. Ткаченко)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Калушторгсервіс" , м. Калуш Івано-Франківської області

до Калуської міської ради, м. Калуш Івано-Франківської області

про визнання незаконним та скасування рішення міської ради,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ТОВ "Калушторгсервіс" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Калуської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Калуської міської ради від 10.12.2020 № 70 "Про відмову у продовженні (поновленні) договору оренди землі ТОВ "Калушторгсервіс".

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішення органу місцевого самоврядування є необґрунтоване та прийняте без дотримання вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки, відповідач в місячний термін не розглянув отриману від орендаря заяву про поновлення договору оренди землі, відповідно, не надав йому листа-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення та не узгодив істотні умови договору. Такі дії відповідача, вважає позивач, свідчать про порушення права позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, на укладення додаткової угоди до договору та реалізації його переважного права на поновлення договору оренди відповідно до вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2021 у справі №909/8/21 відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Калушторгсервіс" до Калуської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Калуської міської ради від 10.12.2020 № 70 "Про відмову у продовженні (поновленні) договору оренди землі ТОВ "Калушторгсервіс".

Рішення суду мотивоване положеннями ст. 13, 19, 55 Конституції України, ст. 126-1 ЗК України, ст. 15, 16, 21, 319, 792 ЦК України, ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 13, 33 ЗУ «Про оренду землі». Дослідивши матеріали справи, місцевий господарський суд зробив висновок про те, що позивачем не дотримано порядку звернення до уповноваженого органу з заявою про поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки такий не надав проекту додаткової угоди до своєї заяви. Суд першої інстанції зробив висновок про те, що доданий до заяви про поновлення договору оренди землі проект договору оренди земельної ділянки суперечить приписам ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» а відтак визнати, що орендар земельної ділянки належним чином виконав свій обов`язок в частині долучення до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі проекту додаткової угоди, не можна.

Також суд першої інстанції зробив висновок про те, що сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору, оскільки, як зазначив відповідач, умови договору, передбачені в проекті договору, доданої до заяви відрізняються від тих, що визначені договором оренди від 28.09.2015.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ "Калушторгсервіс" оскаржило таке в апеляційному порядку.

На думку апелянта, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не досліджено чи дотримано міською радою процедури і строків ухвалення Калуською міською радою рішення від 10.12.2020 № 70 "Про відмову у продовженні (поновленні) договору оренди землі ТОВ "Калушторгсервіс".

Також апелянт звертає увагу на те, що прийняття відповідачем оскаржуваного рішення відбулося у спосіб, який не передбачений законом, оскільки не містить належного обгрунтування його прийняття (обгрунтованих законних підстав відмови), чим порушується право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди землі на новий строк.

Апелянт звертає увагу, що згідно «Інформаційної картки адміністративної послуги «Рішення Калуської міської ради про поновлення (продовження) договорів оренди земельних ділянок для СГД та громадян» (далі Інформаційна картка) визначено вичерпний перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги а також вимоги до них. Серед вказаного переліку відсутнє посилання на необхідність подання заявником примірників додаткової угоди про поновлення договору оренди землі для отримання послуги. Разом з тим, зазначеною вище Інформаційною карткою (п. 13) визначено перелік підстав для відмови у наданні послуги (продовження договору оренди). Пунктом 14 Інформаційної картки визначено, що результатом надання адміністративної послуги є видача рішення Калуської міської ради про поновлення (продовження) договорів оренди земельних ділянок для СГД та громадян або відмова (з посиланням на чинне законодавство та мотивацією відмови).

Також позивач зазначає, що ним дотримано процедури поновлення договору оренди землі, яка встановлена ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», оскільки він звернувся до відповідача з відповідною заявою у строки визначені договором, разом з тим, відповідач в порушення цієї ж норми права, в місячний строк не надав заперечень щодо продовження строку договору оренди, натомість через 5 місяців прийняв рішення про припинення дії договору оренди земельної ділянки.

Скаржник зазначає, що в разі наявності заперечень у орендодавця щодо продовження (поновлення) договору оренди земельної ділянки, такий мав би надіслати позивачу лист-повідомлення, в якому зазначити про причини незгоди щодо продовження (поновлення) договору оренди.

На думку апелянта, приймаючи оскаржуване рішення відповідачем порушено принцип «добросовісності» та принцип «належного урядування», оскільки таке порушує права та законні інтереси ТОВ «Калушторгосервіс» на поновлення договору оренди. Відсутність реагування, в терміни, визначені законом, відповідача на пропозицію позивача продовжити дію договору оренди земельної ділянки і прийняття міською радою оскаржуваного рішення через 5 місяців після звернення позивача із заявою про поновлення договору оренди, зумовило позбавлення права відповідача на продовження орендних відносин щодо земельної ділянки площею 0, 1726 га, кадастровий номер: :10:006:0013 по вул. Дзвонарській, яке випливає з положень ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає оскаржуване судове рішення законним та обгрунтованим, зазначаючи при цьому, що згідно акта обстеження земельної ділянки від 30.12.2020 тимчасовою комісією з обстеження земельної ділянки на вул. О. Пчілки, 19, встановлено, що торговий ряд ТОВ «Калушторгсервіс» знаходився на земельній ділянці комунальної власності за межами земельної ділянки з кадастровим номером: :10:006:0013, яку орендувало товариство на підставі договору оренди землі від 28.09.2015, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки позивачем. Також, зазначає відповідач, з акту обстеження земельної ділянки вбачається, що торговий ряд ТОВ «Калушторгсервіс» частково знаходився на земельній ділянці з кадастровим номером: :10:006:0001, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Оскільки торгові ряди ТОВ «Калушторгсервіс» виходили за межі земельної ділянки, яку орендував позивач, що на думку відповідача свідчить про неналежне виконання своїх обов`язків позивачем, як орендарем.

На думку відповідача, судом першої інстанції зроблено вірні висновки про те, що позивач до заяви про поновлення договору оренди земельної ділянки додано проект договору, а проект додаткової угоди, що не відповідає вимогам ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» і свідчить про недотримання позивачем процедури поновлення договору оренди землі.

Щодо внесеного у систему проекту рішення «Продовження (поновлення) договору оренди землі ТОВ «Калуштогрсервіс»» відповідач зазначає, даний проект підготовлено із зауваженнями начальника управління земельних відносин та начальника управління архітектури та містобудування. Такий проект не був прийнятий за результатами голосування на сесії Калуської міської ради 30.07.2020, 27.08.2020, 24.09.2020, 29.10.2020, про що позивача повідомлено листами № 584/02-15/38 від 15.09.2020, № 3938/02-15/15 від 26.10.2020, № 3938/02-15/15 від 06.11.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2021 вказану справу розподілено до розгляду колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Матущака О.І. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю Калушторгсервіс.

Ухвалою суду від 21.02.2022 розгляд даної справи відкладено на 14.03.2022.

Ухвалою суду від 14.03.2022 розгляд даної справи відкладено на 04.04.2022.

Ухвалою суду від 14.03.2022 розгляд даної справи відкладено на 18.04.2022

В судовому засіданні 18.04.2022 представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній та просив скасувати оскаржуване судове рішення і прийняти нове, яким позов задоволити. Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив залишити без змін оскаржуване судове рішення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

28.09.2015 між Калуською міською радою Івано-Франківської області (орендодавець) та ТОВ "Калушторгсервіс" (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно.

Відповідно до п. 1-3 договору орендодавець відповідно до рішень Калуської міської ради від 17.09.2015 № 3316 надає в оренду земельну ділянку загальною площею 0, 1726 га (кадастровий номер :10:006:0013) в строкове платне користування для обслуговування торгівельної площадки, яка знаходиться в м. Калуші на вул. Дзвонарській. На земельній ділянці знаходяться об`єкти майна торговий ряд

Пунктом 8 договору визначено, що такий укладено до 17.09.2020. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 9, 11 договору орендна плата нараховується з моменту прийняття рішення Калуською міською радою, зазначеному в п. 1 даного договору і вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 75 789 грн 95 коп в рік. Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного періоду в розмірі 1/12 річної суми, обчисленої, відповідно до грошової оцінки земель, затвердженої рішенням міської ради від 28.03.2007 № 246 «Про затвердження матеріалів коригування грошової оцінки землі міста Калуш».

Згідно п. 13 договору у випадку невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі суми податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожен календарний день прострочення його у сплаті.

Пунктами 14, 15 договору земельна ділянка передається в оренду для облаштування торгівельної площадки. Цільове призначення земельної ділянки код 03.15.

10.07.2020 ТОВ "Калушторгсервіс" звернулося до Калуської міської ради із заявою про продовження (поновлення) договору оренди земельної ділянки площею 0,1726 га для облаштування торгівельної площадки, яка знаходиться на вул. Дзвонарській. До даної заяви товариство додало проект договору оренди земельної ділянки.

Дана заява зареєстрована Центром надання адміністративних послуг під номером 307964 від 10.07.2020 для отримання рішення міської ради про поновлення (продовження) договорів оренди земельних ділянок для СГД та громадян, термін виконання чого визначено до 09.08.2020.

Калуською міською радою на підставі згаданої вище заяви ТОВ "Калушторгсервіс" підготовлено проект рішення "Про продовження (поновлення) договору оренди землі ТОВ "Калушторгсервіс", який виносився на розгляд сесії міської ради.

Згідно з наявних в матеріалах справи протоколів засідання міської ради від 30.07.2020, 27.08.2020 та 24.09.2020, дане рішення не прийнято у зв`язку з недостатньою кількістю голосів.

29.10.2020 на засіданні Калуської міської ради розглядалось питання "Про відмову в продовженні (поновлені) договору оренди землі ТОВ "Калушторгсервіс", однак, і по цьому питанню рішення не прийнято у зв`язку з недостатньою кількістю голосів.

Калуська міська рада, листами від 15.09.2020, 26.10.2020 та 06.11.2020., повідомила ТОВ "Калушторгсервіс", що питання "Про продовження (поновлення) договору оренди землі ТОВ "Калушторгсервіс" подавалось на розгляд сесії Калуської міської ради, однак, рішення не прийнято і буде повторно подаватись на розгляд постійної комісії з питань власності, житлово-комунального господарства та екології, постійної комісії ради з питань будівництва і землеустрою та сесії Калуської міської ради.

20.10.2020 ТОВ "Калушторгсервіс" звернулось до Калуської міської ради з заявою про укладення (підписання) додаткової угоди про поновлення строку дії договору оренди землі від 28.09.2015, до якої позивачем додано 3 примірники додаткових угод.

10.12.2020, Калуська міська рада прийняла рішення № 70 "Про відмову у продовженні (поновленні) договору оренди землі ТОВ "Калушторгсервіс".

24.12.2020, як стверджує позивач, Калуська міська рада на вимогу відповідача надала йому копію оскаржуваного рішення.

З врахуванням того, що рішення Калуської міської ради № 70 від 10.12.2020 прийняте з порушенням порядку його прийняття і таке впливає на права та законні інтереси ТОВ «Калуштогрсервіс» звернулося до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення міської ради про відмову у продовженні (поновленні) договору оренди землі.

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у цій справі є вимога про визнання незаконним та скасування рішення Калуської міської ради № 70 "Про відмову у продовженні (поновленні) договору оренди землі ТОВ "Калушторгсервіс".

10.07.2020 ТОВ "Калушторгсервіс" звернулося до Калуської міської ради із заявою про продовження (поновлення) договору оренди земельної ділянки площею 0,1726 га для облаштування торгівельної площадки, яка знаходиться на вул. Дзвонарській. До даної заяви товариство додало проект договору оренди земельної ділянки.

Правовідносини оренди землі регулюються ЗУ «Про оренду землі» 161-XIV від 06.10.1998. Статтею 33 вказаного закону (зі змінами згідно закону від 20.09.2016 № 1533-VII, у редакції закону чинній на час виникнення спірних правовідносин) вирішувалося питання поновлення договору оренди землі.

Дана стаття була змінена Законом України № 340-ІX від 05.12.2019, що вступив в дію 16.07.2020).

Таким чином, оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою 10.07.2020 до даних правовідносин має застосовуватися редакція Закону України «Про оренду землі» згідно змін внесених Законом № 1533-VII від 20.09.2016.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди (частина 3).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (частина 7).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина 8).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина 9).

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина 10).

У своєму рішенні суд першої інстанції погодився з доводами відповідача про те, що заяву позивача від 10.07.2020 про продовження (поновлення) договору оренди земельної ділянки площею 0,1726 га для облаштування торгівельної площадки, яка знаходиться на вул. Дзвонарській слід вважати такою, що подана з порушенням вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», оскільки до такої заяви додано проект договору, а не додаткової угоди.

Судова колегія Західного апеляційного господарського суду вважає такі висновки місцевого господарського суду передчасними, виходячи з наступного.

Аналіз зазначеної вище норми права дає підстави для висновку, що ст. 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря як більш уразливої сторони в цих правовідносинах від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами 1- 5, так і для підстави, передбаченої ч. 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч. 2 ст. 33 зазначеного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проєкт додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проєкту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проєкт додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Положення частини 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проєкт додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, зокрема ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18).

Водночас за змістом висновку, викладеного в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 21.11.2018 у справі № 530/212/17, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів:

орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди;

до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

до листа-повідомлення орендар додав проєкт додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою;

орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Пунктом 8 укладеного між сторонами договору оренди землі від 28.09.2015 визначено, що такий укладено до 17.09.2020. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

З матеріалів даної справи вбачається, що ТОВ «Калушторгсервіс» скористалося своїм переважним правом на поновлення договору оренди, оскільки більш ніж за два місяці до закінчення строку його дії, через ЦНАП 10.07.2020 подало заяву про продовження договору оренди землі разом із проектом договору.

З наведеного слідує, що орендар належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору оренди землі від 28.09.2015 та не суперечить вимогам ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю впродовж місяця з моменту подання заяви направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі").

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що Калуська міська рада протягом 1 місяця з моменту звернення позивача з листом-повідомленням, як того вимагає ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, направляла позивачу відповідь із зазначенням змісту прийнятого рішення по суті звернення позивача про поновлення на новий строк договору оренди землі (чи то про продовження договору оренди чи то відмову у його продовжені).

Разом з тим частиною 4 цієї норми права визначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

З наведеного вбачається, що навіть у випадку незгоди орендодавця з умовами проекту договору орендаря при його зверненні з заявою про продовження дії договору оренди землі, орендодавець зобов`язаний у місячний термін надати орендарю відповідь про результат розгляду його заяви (у формі рішення про поновлення договору, або ж у формі листа з обгрунтованою незгодою/запереченням щодо продовження орендних відносини).

У відзиві на позовну заяву та відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що листами № 584/02-15/38 від 15.09.2020, № 3938/02-15/15 від 26.10.2020, № 3938/02-15/15 від 06.11.2020, він повідомляв позивача про результати голосування і про прийняті рішення міською радою.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що згадані відповідачем листи датовані з виходом за межі місячного строку, визначеного законом для розгляду заяви позивача про подовження договору оренди землі, що є порушенням порядку процедури продовження (поновлення) орендних відносин між сторонами.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Калуштогрсервіс» неналежно виконував обов`язки орендаря, а акт обстеження земельної ділянки, на який посилається відповідач, як на доказ порушень щодо використання земельної ділянки з боку позивача, не можна вважати належним доказом у справі, оскільки такий складений 30.12.2020 (термін ж в який відповідач повинен був надати відповідь позивачу щодо поновлення договору оренди землі законом визначено до 10.08.2020).

Окрім того, з заяви позивача від 18.01.2021 вбачається, що ТОВ «Калуштогрсервіс» збирався усунути недоліки, визначені актом, що аж ніяк не може свідчити про недобросовісність виконання орендарем своїх обов`язків.

Відповідно довідок ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 20.10.2020 та від 24.12.2020 у ТОВ «Калушторгсервіс» відсутні податкові борги, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої), контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи. Також позивачем долучено до матеріалів справи платіжні доручення, які підтверджують належну сплату орендних платежів орендарем.

Розраховуючи на своє "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" визначену ч. 1- 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», так і для підстави, передбаченої ч. 6 цієї статті позивач повторно звернувся до відповідача з заявою (яка зареєстрована відповідачем 20.10.2020), в якій вже було додано проект додаткової угоди, без зміни істотних умов договору оренди від 28.09.2015.

Однак, в супереч положень ч. 5, 6 ЗУ «Про оренду землі» відповідачем не укладено проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 28.09.2015, натомість 10.12.2020 Калуська міська рада приймає рішення № 70 «Про відмову у продовженні (поновленні) договору оренди землі ТОВ «Калушторгсервіс».

У частинах 1 та 4 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з інших дій, які за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

У позовній заяві та в апеляційній скарзі, що підтверджується матеріалами справи, що 10.07.2020 ТОВ «Калушторгсервіс» звернулось до Калуської міської ради із заявою продовжити (поновити) договір оренди земельної ділянки площею 0, 1726 га на 5 років для облаштування торгівельної площі, яка знаходиться по вул. Дзвонарській. Відповіді від Калуської міської ради, щодо заявленої (10.07.2020) вимоги у строки, визначені законом (ч. 5 ЗУ «Про оренду землі»), ТОВ «Калушторгсервіс» не отримало, у зв`язку із чим 20.10.2020 повторно звернулось до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, натомість відповідачем 10.12.2020 прийнято рішення № 70 «Про відмову у продовженні (поновленні) договору оренди землі ТОВ «Калушторгсервіс».

Частино. 3 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» визначено, що рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Слід зазначити, що про наявність рішення Калуської міської ради позивач дізнався, після звернення з запитом про його отримання (24.12.2020).

Також колегія суддів звертає увагу на те, що з рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 у справі № 300/290/21 (яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021) вбачається, що на офіційному сайті Калуської міської ради (у версії до 01.02.2021, тобто у версії, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) в розділі «Проекти документів» останні опубліковані проекти документів датуються 18.11.2020.

З наведеного вбачається, що оскаржуване рішення Калуської міської ради № 70 «Про відмову у продовженні (поновленні) договору оренди землі ТОВ «Калушторгсервіс» прийняте з порушенням норм чинного законодавства щодо його прийняття і його опублікування відбулося з порушенням строків, визначених на це чинним законодавством України. Такі обставини свідчать про порушення прав та законних інтересів позивача прийнятим рішенням міської ради, оскільки ТОВ «Калушторгсервіс» відповідно до норм чинного законодавства мав обгрунтовані очікування, що договір оренди земельної ділянки, укладений з Калуською міською радою 28.09.2015 буде продовжено.

Статтею 13 Конституції України визначено, що землі є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (п. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно пункту "г" ч. 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі (подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 у справі № 910/21404/17, від 23.12.2020 у справі 914/2057/18, тощо)

З наведеного вбачається, що відсутність відповіді-рішення у місячний термін (у вигляді відмови від продовження терміну дії договору оренди землі, із зазначенням обґрунтованих причин такої відмови) щодо заявленої позивачем заяви про подовження (поновлення) договору оренди землі; право позивача, в разі відсутності такої відповіді, в силу ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» вважати договір оренди поновленим; обов`язок відповідача укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі у випадку невчасної відповіді на заяву відповідача про продовження договору оренди землі, свідчить про передчасність прийняття Калуською міською радою оскаржуваного позивачем рішення. Таке рішення порушує права та охоронювані законом інтереси позивача у даній справі.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З врахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2021 підлягає скасуванню, а позов ТОВ "Калушторгсервіс" до Калуської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення міської ради задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Судовий збір, сплачений скаржником за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції, на підставі ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Калушторгсервіс задоволити.

2. Рішення Господарського Івано-Франківської області від 03.11.2021 у справі № 909/8/21 скасувати та прийняти нове рішення. Визнати незаконним та скасування рішення Калуської міської ради від 10.12.2020 № 70 "Про відмову у продовженні (поновленні) договору оренди землі ТОВ "Калушторгсервіс".

3. Стягнути з: Калуської міської ради (77300, вул. Івана Франка,1, м. Калуш, Івано-Франківська обл.; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Калушторгсервіс" (77300, вул. Пушкіна, буд. 13, корп. Б, кв. 10, м. Калуш, Івано- Франківська обл., ) 5 675, 00 грн судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанціях.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.04.2022.

Головуючий -суддя Марко Р.І.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Скрипчук О.С