ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року Справа № 924/395/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з`явився

відповідача 1: представник не з`явився

відповідача 2: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 25.03.2021 на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 09.02.21р. суддею Тварковським А.А. у м.Вінниці, повний текст складено 22.02.21р. у справі № 924/395/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН"

до відповідачів:

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях

Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області

про стягнення відшкодування вартості невід`ємних поліпшень орендованого майна в сумі 7727798,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Апеляційна скарга подана на Рішення Господарського суду Вінницької області від 09.02.2021 у справі № 924/395/19.

До Господарському суду Вінницької області надійшли матеріали справи №924/395/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях та Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення відшкодування вартості невід`ємних поліпшень орендованого майна в сумі 7727798,00 грн, які передано за підсудністю Господарським судом Хмельницької області відповідно до ухвали від 15.08.2019.

1.1.1. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 09.02.2021 у справі № 924/395/19 задоволено позов Приватного акціонерного товариства "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" щодо вимог до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.

1.1.2. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях на користь Приватного акціонерного товариства "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" 7727798 грн як вартість невід`ємних поліпшень орендованого цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Славутський комбінат "Будфарфор", здійснених Приватним акціонерним товариством "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" (попереднє найменування - Публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор") в рамках Договору № 139 від 24.04.2003 (викладеному в новій редакції від 15.03.2006), за згодою Орендодавця, а також 115916,97 грн - витрат на сплату судового збору.

1.1.3. Витрати на проведення судової будівельно-технічної та будівельно-оціночної експертиз в сумі 27784,8 грн залишено за Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.

1.1.4. Відмовлено у задоволенні позову щодо Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Враховуючи зміст укладеного позивачем та відповідачем-1 Договору оренди №139 від 24.04.2003 (в редакції від 15.03.2006), зокрема, п.10.5. Договору згідно якого питання компенсації невідокремлюваних поліпшень вирішується згідно приписів чинного законодавства, позаяк іншими умовами Договору таке питання не врегульовано.

2.2. Відповідно до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми ч.2 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", за змістом якої орендодавець зобов`язаний компенсувати вартість невід`ємних поліпшень (здійснених за згодою орендодавця) в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

2.3. Факт здійснення позивачем невід`ємних поліпшень за згодою відповідача як Орендодавця як і факт припинення Договору оренди підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами. При цьому, право позивача на відшкодування таких поліпшень не обмежується Договором та є обґрунтованим в силу Закону.

2.4. Обґрунтованість заявленої до стягнення позивачем суми підтверджується в сукупності висновками проведеної судової експертизи та Звітом незалежного аудитора, виконаного приватною аудиторською фірмою "СВІТЛАНА-АУДИТ". Згідно з висновком аудитора, передавальний баланс підприємства станом на 25.07.2018 відображає достовірно в усіх суттєвих аспектах всі показники відповідно до національних Положень (стандартів) бухгалтерського обліку та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". При цьому, станом на 25.07.2018 вартість капітальних інвестицій становить 7905403,50грн, в тому числі: витрати за рахунок власних коштів обліковуються у складі незавершених капітальних інвестицій в сумі 7727798грн.

2.5. Враховуючи пункт 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про Фонд державного майна України" від 09.12.1991 № 4107-VI та пункту 1, абзацу 2 пункту 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 - Фонд державного майна України може бути самостійним відповідачем у справі без залучення у справі Державної казначейської служби України, відповідно позовні вимоги позивача щодо Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області до задоволення не підлягають.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, відповідач-1 - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях - звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 09.02.2021 у справі № 924/395/19 повністю і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права; обставини, що мають значення для справи - з`ясовані не повно, а висновки викладені в рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

3.3. Щодо суті позовних вимог апелянт зазначає, що особливий порядок компенсації здійснених орендарем поліпшень під час оренди державного майна врегульований спеціальним Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон). Посилаючись на частину 2 статті 27 Закону (у редакції станом на момент розірвання договору оренди) апелянт зазначає, що іншого договором оренди цілісного майнового комплексу ДП Славутський комбінат Будфарфор не встановлено, а лише передбачено, що у разі припинення або розірвання договору поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди, визнаються власністю орендаря, а невідокремлювані поліпшення - власністю держави, та компенсуються згідно з чинним законодавством (пункт 10.5 договору).

3.4. Отже, предметом доведення у даній справі має бути юридичний склад, що включає факт збільшення вартості орендованого майна в результаті зроблених поліпшень, а не загальна вартість відновлювального ремонту (реконструкції) майна. При цьому зазначена вартість має бути визначена в установленому законодавством порядку. Розмір витрат орендаря на проведення капітального ремонту, реконструкції не є тотожним поняттю розміру поліпшення орендованого майна, який орендодавець зобов`язаний компенсувати у разі розірвання договору оренди.

3.5. Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції, окрім наявності згоди орендодавця на здійснення поліпшень, мав встановити початкову вартість орендованого майна на момент його прийняття позивачем та його вартість на момент розірвання договору оренди і відповідно вирішити питання про наявність підстав компенсувати орендарю різницю між зазначеними показниками.

3.6. Вирішуючи даний спір, суд в судовому рішенні обставин щодо збільшення вартості орендованого майна взагалі не встановлював, а керувалися виключно розміром витрат позивача, які становлять безпосередньо вартість невід`ємних поліпшень орендованого майна безвідносно до показників вартості орендованого майна. Внаслідок неправильного застосування статті 27 Закону господарським судом використано не у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом, щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи в частині з`ясування вартості орендованого майна в межах збільшення в результаті зроблених орендарем поліпшень, які мають бути компенсовані.

3.7. Щодо стягнення з відповідача-1 суми 7727798 грн, апелянт зазначає що, Регіональне відділення не має можливості відповідно до нормативно-правового регулювання акумулювати на своїх рахунках у державному казначействі державні кошти на суму 7727798 грн, що унеможливить виконання судового рішення в даній справі (у випадку не задоволення апеляційної скарги), згідно Закону України Про Фонд державного майна України, фінансування щодо матеріально-технічного забезпечення Фонду державного майна України та статей 15, 23, 43, 45 Бюджетного кодексу (БК) України, щодо джерел фінансування при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів, зарахувань податків і зборів та інші доходів державного бюджету

3.8. Аналіз статей 2, 15, 45 БК України дозволяє зробити висновок про те, що дохідну частину Державного бюджету України становлять кошти, виручені від приватизації державного майна, включаючи інші надходження, безпосередньо пов`язані з процесом приватизації, які зараховуються на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках інших органів. Отже, у випадку встановлення фактичних обставин перерахування до Державного бюджету України коштів, виручених під час приватизації державного майна, та ускладнення виконання рішення суду про повернення таких коштів зазначенням державного органу, який не веде єдиного казначейського рахунка з обліку коштів Державного бюджету України, тому регіональне відділення вважає за необхідне про неможливість виконання судового наказу у справі №924/395/19 в частині стягнення коштів в сумі 330539,36грн.

3.9. Територіальний орган Державної казначейської служби України є уповноваженим державою органом, що здійснює списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ), на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, на виконання судових рішень про повернення коштів, перерахованих до Державного бюджету України як оплати за державне майно під час його приватизації. Таким чином, зважаючи на обставини неможливості згідно з нормативно-правовим регулюванням акумулювати на рахунку Регіонального відділення ФДМУ у державному казначействі державні кошти, регіональне відділення звертає увагу на невідповідність оскаржуваного рішення чинному законодавству у цій частині. Стягнення сум має проводитись шляхом стягнення грошової суми з Державного бюджету України. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові №904/5492/15 від 22.01.2019.

4.Відзиви на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Приватне акціонерне товариство "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" у відзиві на апеляційну скаргу повністю заперечує проти доводів апеляційної скарги та вимог апелянта і вважає їх безпідставним, та юридично необґрунтованими; просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

4.2. Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

4.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2022 у справі №924/395/19 розгляд апеляційної скарги відкладено 13.04.2022 об 14:30 год.; задоволено клопотання представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях - адвоката Тихонюка С.Л. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; вирішено забезпечити адвокату Тихонюку С.Л. проведення судового засідання 13.04.2022 об 14:30 год. в режимі відеоконференції (за допомогою додатку EASYCON) у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду (33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59) у залі судових засідань № 3 (ВКЗ).

4.4. 08.04.2022 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло від представника апелянта - адвоката Тихонюка С.Л. клопотання про відкладення розгляду справи. У клопотанні адвокат повідомляє, що в зв`язку із введенням Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану та прийняттям Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" представнику Регіонального відділення Тихонюку Сергію вручено повістку з вимогою з`явитись для відправки до лав Збройних Сил України 11.04.2022. У зв`язку з неможливістю прийняття участі в судовому засіданні, за вказаних обставин, просить апеляційний суд відкласти судове засідання на іншу дату.

4.5. 13.04.2022 до початку судового засідання до апеляційного суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання та забезпечення участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. У клопотанні представник зазначає, що у зв`язку із продовженням повномасштабного вторгнення росії в Україну та відповідно введення воєнного стану в Україні, з урахуванням віддаленого місця розташування представника позивача (м. Київ) та збереженням, на даний час, транспортних та інших перешкод для фізичного прибуття у судове засідання на 14:30год. 13.04.2022, з урахуванням дії заходів воєнного часу, враховуючи складність справи та нагальну потребу участі представників сторін у судовому засіданні просить суд, перенести розгляд справи, на будь-яку іншу дату та час, зручні для суду після 24.04.2022; дозволити приймати участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, поза приміщенням суду з використанням додатку ESYCON.

4.6. Учасники провадження у даній справі у судове засідання 13.04.2022 не з`явився, їх явка судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалася.

4.7. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

4.8. За результатами розгляду зазначених клопотань позивача та відповідача-1/апелянта про відкладення розгляду апеляційної скарги у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

4.8.1. Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ХІ від 24.02.2022, Закону України Про правовий режим воєнного стану на всій території України запроваджено правовий режим воєнного стану строком на 30 діб, у зв`язку зі збройною агресією РФ відносно України. Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-IX (реєстр. №7168) продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

4.8.2. Статтею 20 Закон України Про правовий режим воєнного стану встановлено, що правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України (частини 1, 2).

4.8.3. Згідно частин 1, 2 статті 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

4.8.4. Враховуючи наведені обставини, норми Закону щодо здійснення правосуддя у період дії воєнного стану, подані учасниками провадження відзиви на апеляційну скаргу та пояснення у даній справі, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги по суті, згідно вимог ст.269 ГПК України, за наявними у матеріалах справи доказами, без участі представників сторін, відповідно клопотання учасників провадження у справі про відкладення розгляду апеляційної скарги суд відхиляє.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1.Під час розгляду апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.02.2021 у справі № 924/395/19 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови - ГК України);

Закон України "Про оренду державного та комунального майна";

Закон України "Про Фонд державного майна України";

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Матеріалами справи встановлено, 24.04.2003 між Закритим акціонерним товариством "Славутський комбінат "Будфарфор" (найменування змінено на Приватне акціонерне товариство "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН") (Орендар) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях) (Орендодавець) укладено Договір оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства "Славутський комбінат "Будфарфор" №139, який в подальшому викладено у новій редакції від 15.03.2006 (Договір).

7.3. В подальшому до Договору укладено ряд додаткових договорів: від 07.04.2018 (яким змінено розмір орендної плати та від 03.04.2013 (про збільшення орендної плати та щодо викладення пункту 1.4. Договору у новій редакції, а саме: "Амортизаційні відрахування на орендоване майно підприємства залишаються в розпорядженні Орендаря і використовуються для відновлення основних фондів".

7.4. Згідно предмету Договору (п.1.1.) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства Славутський комбінат "Будфарфор", склад і вартість якого визначено відповідно до акта оцінки, зведеного акта інвентаризації майна та балансу Орендаря, складеного на підставі документів бухгалтерського обліку про майно Підприємства станом на 28.02.2006, вартість основних фондів за залишковою вартістю 24 669 528,2 грн.

7.5. Договір укладено строком на 15 років, що діє з 24.04.2003 до 24.04.2018 включно (п.10.1. Договору).

7.6. Пунктом 6.3. Договору передбачено право Орендаря з дозволу Орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна Підприємства, здійснювати його реконструкцію, технічне переозброєння та інші поліпшення, що зумовлюють підвищення його вартості.

7.7. Відповідно до п.10.5. Договору у разі припинення або розірвання Договору поліпшення орендованого майна , здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди, визнаються власністю Орендаря, а невідокремлювані поліпшення - власністю Орендодавця. Питання компенсації Орендодавцем збільшення вартості орендованого майна в результаті зазначених невідокремлюваних поліпшень вирішується відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства.

7.8. Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2004 ЗАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області листом №1339 про надання згоди на поліпшення орендованого державного майна, а саме реконструкції та надбудови комплексу будівель та споруд: заводоуправління (приміщення адміністрації, прохідна, велосипедна стоянка), їдальні і музею всього на суму 12 млн.597 тис.826 гривень, з яких:

- за рахунок власних коштів товариства - 12 млн.354 тис.954 грн (в. т.ч. ПДВ - 2 млн.59 тис. 159 грн);

- за рахунок амортизаційних відрахувань (державна частка) - 242 тис.872 грн (в т.ч. ПДВ - 40 тис. 479 грн).

7.9. Так, за наслідками розгляду такого звернення Товариства та ряду доданих документів Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області повідомило, що визнає за доцільне проведення поліпшень орендованого державного майна відповідно до наданого кошторису при умові, якщо вартість переданого в оренду державного майна зменшена не буде (лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області №06/01-42-2165/04 від 05.08.2004).

7.10. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області листом №11-06-01679 від 15.07.2011 з посиланням на лист Товариства №1339 від 05.07.2004 пропонував останньому закінчити реконструкцію комплексу будівель, ввести в експлуатацію вказані будівлі та використати нараховані амортизаційні нарахування.

7.11. На виконання наказів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області №40 від 22.01.2018, №67 від 31.01.2018 та 105 від 20.02.2018 проведено інвентаризацію активів та зобов`язань ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" станом на 31.01.2018.

7.12. Відповідно до Інвентаризаційного опису необоротних активів №124 станом на 31.01.2018 включеного до Зведеного акту повної інвентаризації майна орендованого підприємства, затвердженого 12.03.2018, балансова вартість ремонту будівлі заводоуправління склала 7 727 798,03 гривень.

7.13. ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" листом від 23.04.2018 №1061/01-14 звернувся до Регіонального відділення з проханням компенсувати вартість невід`ємних поліпшень у розмірі 7 727 798,03 грн, здійснених Товариством з дозволу Орендодавця протягом строку дії договору оренди № 139, за рахунок залишку коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованого державного майна станом на 31.01.2018 у розмірі 8 045 867,24 грн.

7.14. На таке звернення Регіональне відділення повідомило, що залишок коштів амортизаційного фонду визначається згідно з передавальним балансом та зараховується до державної частки у майні орендованого підприємства (лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області №11-06-01466 від 21.05.2018).

7.15. Протоколом розподілу вартості майна між Орендодавцем та Орендарем, складеним 24.07.2018 спільною комісією сторін по розмежуванню і оцінці майна орендованого підприємства визначено вартість майна, що підлягало поверненню, зокрема:

- незавершене будівництво (реконструкція комплексу будівель - адмінбудинок, велостоянка, прохідна) - 7 727 798,03 грн;

- залишок амортизаційних відрахувань - 8 045 867,24 грн;

- поліпшення здійсненні без дозволу орендодавця - 265 056,65 грн відшкодування збитків за погіршення стану орендованого майна (вартість майна орендаря) - 1 331 227,58 грн.

- різниця по відшкодуванню збитків - 248 557,42 грн.

7.16. При цьому, ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" викладено особливу думку до Протоколу розподілу вартості майна від 24.07.2018 щодо відсутності рішення по пункту 5 таблиці, а саме: "незавершене будівництво (реконструкція комплексу будівель - адмінбудинок, велостоянка, прохідна) у розмірі 7 727 798,03 грн" про обов`язок орендодавця компенсувати зазначені кошти. У особливій думці міститься посилання на умови Договору оренди від 24.04.2003, у редакції від 15.03.2006, положення п.2 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом ФДМУ від 07.08.1997 №847 (із змінами), відповідно до яких невід`ємні поліпшення зроблені за згодою орендодавця підлягають компенсації орендарю.

7.17. Відповідно до Звіту незалежного аудитора, виконаного приватною аудиторською фірмою "СВІТЛАНА-АУДИТ" підтверджено передавальний баланс цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Славутський комбінат "Будфарфор" станом на 25.07.2018. Згідно з висновком аудитора, передавальний баланс підприємства станом на 25.07.2018 відображає достовірно в усіх суттєвих аспектах всі показники відповідно до національних Положень (стандартів) бухгалтерського обліку та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

7.18. У Звіті незалежного аудитора визначено, що станом на 25.07.2018 вартість капітальних інвестицій становить 7905403,50 грн, в тому числі: витрати за рахунок власних коштів обліковуються у складі незавершених капітальних інвестицій в сумі 7727798,03 грн.

7.19. На замовлення ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" Приватним підприємством "Агентство нерухомого майна "Гудвіл" проведено оцінку об`єкта - капітальні інвестиції у невід`ємні поліпшення орендованого нерухомого майна, а саме в реконструкцію та надбудову комплексу будівель заводоуправління (інв.№124), здійснених ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" за власні кошти з дозволу Орендодавця під час перебування в оренді ЦМК ДП "Славутський комбінат "Будфарфор", розташованого за адресою: Хмельницька область, м. Славута, вул. Козацька, 122.

7.20. За результатами оцінки складено Звіт про незалежну оцінку, у якому викладено висновок, що капітальні інвестиції у невід`ємні поліпшення відповідного орендованого майна станом на 30.06.2018 призвели до збільшення ринкової вартості орендованого нерухомого майна на суму 7738591 грн без ПДВ. Ознаки зменшення корисності активу відсутні, так як приріст ринкової вартості орендованого майна з поліпшеннями більший за балансову вартість капітальної інвестиції у невід`ємні поліпшення орендованого нерухомого майна на суму (без ПДВ) 10 793,00 грн.

7.21. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області наказом від 27.07.2018 №490 прийняло рішення про припинення Договору №139 оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "СЛАВУТСЬКИЙ КОМБІНАТ "БУДФАРФОР" від 24.04.2003 в редакції від 15.03.2006.

7.22. Після припинення Договору державне майно цілісного майнового комплексу було передано на баланс Державного підприємства "СЛАВУТСЬКИЙ КОМБІНАТ "БУДФАРФОР". Передача майна Орендарем відбулася шляхом підписання з державним підприємством "СЛАВУТСЬКИЙ КОМБІНАТ "БУДФАРФОР" 27.07.2018 актів прийому-передачі окремо за кожною складовою майнового комплексу.

7.23. Оскільки Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області у добровільному порядку після припинення Договору оренди №139 не здійснено відшкодування вартості здійснених невід`ємних поліпшень орендованого майна державного підприємства на суму 7727798,03 грн, Приватне акціонерне товариство "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" (правонаступник ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор") звернувся із відповідною позовною вимогою до Господарського суду Хмельницької області (а.с. 2-10, т.1).

7.24. Згідно ухвали Господарського суду Хмельницької області від 15.08.2019 матеріали справи №924/395/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях та Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення відшкодування вартості невід`ємних поліпшень орендованого майна в сумі 7727798,00 грн. передано за підсудністю Господарському суду Вінницької області (а.с. 178-179,т.5).

7.25. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.09.2019 вказану справу №924/395/19 прийнято до провадження новим складом суду, вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі (а.с. 189, т.5).

7.26. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 23.10.2019 у справі №924/395/19 призначено комплексну судову економічну, будівельно-технічну та будівельно-оціночну експертизи, проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; провадження у справі зупинено до отримання висновку судової експертизи (а.с. 227-230, т.5).

7.27. Вказана ухвала суду оскаржувалася в апеляційному порядку. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 у справі №924/395/19 ухвалу Господарського суду Вінницької області від 23.10.2019 про призначення судової експертизи у даній справі залишено без змін.

7.28. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 23.12.2020 провадження у справі поновлено, у зв`язку з надходженням висновку експертів №7581/7582/19-21 від 27.11.2020 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи разом із матеріалами справи №924/395/19. Продовжено строк підготовчого провадження у справі №924/395/19 на 30 днів згідно з приписами ч. 3 ст. 177 ГПК України та призначено підготовче засідання.

7.29. Разом з тим, 11.06.2020 на адресу господарського суду від експертної установи надійшло повідомлення №7580/19-21 від 05.06.2020 про неможливість надання висновку експерта в частині проведення судово-економічної експертизи, оскільки послуги в частині таких досліджень не було оплачено. При цьому обов`язок оплати покладався на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях відповідно до п.6 резолютивної частини ухвали від 23.10.2019 у даній справі.

7.30. За результатами розгляду даного спору судом першої інстанції 09.02.2021 ухвалено рішення (пункти 1.1.-1.1.4. цієї постанови) з підстав, наведених у пунктах 2.1 - 2.5.цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1.Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

8.2. Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

8.3. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

8.4. Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

8.5. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

8.6. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

8.7. Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

8.8. Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

8.9. Згідно статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

8.10. Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.11. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України).

8.12. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

8.13.Правовідносини, між сторонами у даній справі виникли з договору оренди №139 від 24.04.2003 (в редакції від 15.03.2006).

8.14. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (стаття 759 ЦК України).

8.15.Згідно статті 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

8.16. Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов`язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди. Вартість поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем без згоди орендодавця, які не можна відокремити без шкоди для майна, компенсації не підлягає.

8.17. Так, відповідно до пункту 10.5. Договору оренди № 139 сторони дійшли згоди, що у разі припинення або розірвання Договору поліпшення орендованого майна, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди, визнаються власністю Орендаря, а невідокремлювані поліпшення - власністю Орендодавця. Питання компенсації Орендодавцем збільшення вартості орендованого майна в результаті зазначених невідокремлюваних поліпшень вирішується відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства.

8.18. За змістом зазначеного пункту Договору позивач як Орендар отримав право на компенсацію Орендодавцем збільшення вартості орендованого майна в результаті зазначених невідокремлюваних поліпшень внаслідок припинення Договору №139 оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "СЛАВУТСЬКИЙ КОМБІНАТ "БУДФАРФОР" від 24.04.2003 в редакції від 15.03.2006. При цьому, п.10.5. Договору при вирішенні питання компенсації невідокремлюваних поліпшень відсилає до приписів чинного законодавства, позаяк іншими умовами Договору таке питання не врегульовано.

8.19. Таким чином, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми частини 2 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", за змістом якої орендодавець зобов`язаний компенсувати вартість невід`ємних поліпшень (здійснених за згодою орендодавця) в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

8.20. Разом з тим, як встановлено господарськими судами, факт здійснення позивачем невід`ємних поліпшень за згодою відповідача як Орендодавця як і факт припинення Договору оренди підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами. При цьому право позивача на відшкодування таких поліпшень не обмежується Договором та є обґрунтованим в силу Закону.

8.21. Під час розгляду даного спору, визначаючи обґрунтованість заявленого позивачем до відшкодування розміру (вартості) невід`ємних поліпшень орендованого майна, господарські суди враховують висновок експертів №7581/7582/19-21 від 27.11.2020 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи в частині питання "Чи відповідає виконана оцінка, що міститься у "Звіті про незалежну оцінку капітальних інвестицій у невід`ємні поліпшення орендованого нерухомого майна, а саме в реконструкцію та надбудову комплексу будівель заводоуправління (інв. №24), здійснених ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" за власні кошти з дозволу Орендодавця під час перебування в оренді ЦМК ДП "Славутський комбінат "Будфарфор", розташованого за адресою: Хмельницька область, м. Славута, вул. Козацька, 122" (далі також - Звіт), вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність та чи впливають виявлені недоліки на достовірність оцінки?", відповідно до якого судовими експертами визначено, що Звіт про незалежну оцінку капітальних інвестицій у невід`ємні поліпшення орендованого нерухомого майна суб`єкта оціночної діяльності Приватного підприємства "Агентство нерухомого майна "Гудвіл" не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, не може використовуватись з метою зазначеною у Звіті та потребує доопрацювання.

8.21.1. По другому питанню: "Чи відповідають виконані роботи з реконструкції та надбудови комплексу будівель заводоуправління (інв. №24), розташованого за адресою: Хмельницька область, м. Славута, вул. Козацька, 122, проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?" викладено висновок експертів, що виконані роботи з реконструкції та надбудови комплексу будівель заводоуправління (інв. №24), розташованого за адресою: Хмельницька область, м. Славута, вул. Козацька, 122 частково не відповідають вартості робіт (ціни за одиницю ресурсних елементних кошторисних норм), які відображені у кошторисній документації робочої документації до проекту Том 1 та ТОМ VIII "Реконструкція та настроювання комплексу будов ЗАТ "Славутський комбінат "Будфарфор"", складеного ООО "Слав-Инвест", 2004, 2005 та відповідно до вимог ДБН Д. 1.1-1-2000 "Правила визначення вартості будівництва", ДБН А.3.1-5-96 "Організація будівельного виробництва" можуть відповідати первинній звітній документації з будівництва по реконструкції та надбудови комплексу будівель заводоуправління (інв. №24).

8.21.2. В дослідній частині висновку зазначено, вартість робіт та витрат по реконструкції та надбудові комплексу будівель заводоуправління (інв. №24), розташованого за адресою: Хмельницька область, м. Славута, вул. Козацька, 122 могла складати 7 710993, 86 грн. Зокрема, в розрізі: 7168488 грн - по актам приймання-виконання підрядних робіт №КБ-2В та 542505,86 грн - інші витрати відповідно до проектно-кошторисної документації. Остаточно визначити вартість таких робіт та витрат можливо на підставі даних бухгалтерського обліку, що відноситься до компетенції економічної експертизи. При цьому судова економічна експертиза у даній справі не була проведена, оскільки відповідачем не здійснено оплати такої експертизи.

8.21.3. З урахуванням наведеного, у даному випадку слід критично оцінювати Звіт про незалежну оцінку капітальних інвестицій у невід`ємні поліпшення орендованого нерухомого майна суб`єкта оціночної діяльності Приватного підприємства "Агентство нерухомого майна "Гудвіл", враховуючи встановлену в межах проведеної комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи невідповідність такого Звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

8.22. Разом з тим, як встановлено під час розгляду даного спору, обґрунтованість заявленої до стягнення позивачем суми підтверджується в сукупності висновками проведеної судової експертизи та Звітом незалежного аудитора, виконаного приватною аудиторською фірмою "СВІТЛАНА-АУДИТ".

8.23. Згідно з висновком аудитора, передавальний баланс підприємства станом на 25.07.2018 відображає достовірно в усіх суттєвих аспектах всі показники відповідно до національних Положень (стандартів) бухгалтерського обліку та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". При цьому станом на 25.07.2018 вартість капітальних інвестицій становить 7905403,50 грн, в тому числі: витрати за рахунок власних коштів обліковуються у складі незавершених капітальних інвестицій в сумі 7 727 798,03 грн.

8.24. Разом тим, дії відповідача-1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях враховуючи обставини щодо не оплати економічної експертизи правомірно розцінено судом першої інстанції згідно частини 4 статті 102 ГПК України як перешкоджання у її проведенні, що надає можливість визнати встановленою обставину, для з`ясування якої призначалася експертиза. Тобто, дані обставини свідчать на користь процесуальної позиції позивача щодо не спростування відповідачем-1 вартості невід`ємних поліпшень, зроблених за власні кошти.

8.25. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.26. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.27. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.28. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.29. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.30. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.31. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.32. Заявлені позовні вимоги у визначеній позивачем сумі стягнення відшкодування вартості невід`ємних поліпшень орендованого майна підтверджуються матеріалами справи та є обґрунтованими.

8.33. Посилання відповідача 1 на приписи 18 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" в частині, що поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок орендаря, які неможливо відокремити від орендованого об`єкта без заподіяння йому шкоди, могли б бути враховані лише при приватизації об`єкта оренди шляхом викупу орендованого майна при збільшенні не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, не приймаються до уваги під час розгляду заявлених позовних вимог, оскільки вказана норма не підлягає застосуванню в межах даного спору, так як правовідносини між сторонами виникли в межах Договору, а тому відповідно до п. 10.5. Договору позивач набув право на компенсацію вартості невід`ємних поліпшень за фактом припинення Договору. Крім того, законодавчо не обмежено компенсації невід`ємних поліпшень, здійснених орендарем, у разі якщо об`єкт нерухомого майна не зданий в експлуатацію.

8.34. Враховуючи вище викладені обставини, наявні у матеріалах справи докази, Господарським судом Вінницької області правомірно прийнято рішення про задоволення позовних вимог щодо Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях та стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях на користь Приватного акціонерного товариства "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" 7727798 грн як вартість невід`ємних поліпшень орендованого цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Славутський комбінат "Будфарфор", здійснених Приватним акціонерним товариством "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" (попереднє найменування - Публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор") в рамках Договору №139 від 24.04.2003 (викладеному в новій редакції від 15.03.2006), за згодою Орендодавця.

8.35. Також апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області з урахуванням наступного.

8.36. Згідно пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про Фонд державного майна України" від 09.12.1991 №4107-VI Фонд державного майна України здійснює повноваження власника державного майна, у тому числі корпоративних прав, у процесі приватизації та контролює діяльність підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.

8.37. Відповідно до пункту 1, абзацу 2 пункту 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

8.38. Відтак, Фонд державного майна України може бути самостійним відповідачем у справі без залучення у справі Державної казначейської служби України.

8.39. Зокрема, такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.05.2018 по справі №921/512/17-г та підтримано у Верховним Судом у постанові від 31.01.2018 у справі №910/26276/15.

8.40. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

8.41. За таких обставин, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 09.02.2021 у справі № 924/395/19 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення в оскаржуваній частині.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.02.2021 у справі № 924/395/19, апелянт сплатив судовий збір у розмірі 173 875,46 гривень, згідно платіжного доручення №249 від 05.05.2021.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

11. Дата ухвалення постанови.

11.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2022 у справі №924/395/19 розгляд апеляційної скарги відкладено 13.04.2022 об 14:30 год.

11.2. Як зазначалося у даній постанові вище, учасники провадження у справі у судове засідання 13.04.2022 не з`явилися, їх явка судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалася.

11.3. За змістом частин 4-5 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

11.4. Оскільки, в судове засідання 13.04.2022 учасники у справі не з`явилися, тому на підставі частини 4, 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення постанови суду апеляційної інстанції у справі № 924/395/19 є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 25.03.21р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 09 лютого 2021 року у справі №924/395/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/395/19 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "22" квітня 2022 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Савченко Г.І.