РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.05.2022Справа № 910/20883/21

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/20883/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Перший експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7"

про стягнення 840 000,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство "Перший експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" про стягнення 840 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором № 1-ПО від 16.03.2020, внаслідок чого виникла заборгованість за користування плавучим краном КПЛ-19 у період з грудня 2020 року по березень 2021 року в сумі 840 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Перший експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

06.01.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, в ухвалі суд визнав дану справу малозначною та ухвалив розгляд справи здійснювати без виклику представників сторін.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 4А, офіс 207/2, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 17.01.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

16.03.2020 між Приватним акціонерним товариством «Перший експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт» (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦПІДВОДБУД-7" (надалі - Орендар) було укладено Договір № 1-ПО (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове користування транспортний засіб з екіпажем та сплачує Орендодавцеві орендну плату в порядку та на умовах визначених даним договором.

Згідно п. 1.2. Договору транспортним засобом, що орендуються за даним договором є: плавучий кран "КПЛ-19" , (надалі - транспортний засіб).

Відповідно до п. 4.3. Договору, транспортний засіб вважаються переданим Орендодавцем і прийнятими Орендарем з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі. Акт приймання-передачі транспортного засобу є невід`ємною частиною даного договору.

У п. 6.1. Договору сторони погодили, що за користування транспортним засобом Орендар сплачує орендну плату Орендодавцеві у розмірі 13000 (тринадцять тисяч ) гривень 02 копійок, в тому числі ПДВ -2166,67 грн., за добу оренди.

Відповідно до додаткової угоди №91 від 01 квітня 2020 року, орендна плата за договором №91-ПО встановлена в розмірі 190 000,00 грн, в т. ч. ПДВ, за один місяць.

Відповідно до додаткової угоди №92 від 01 липня 2020 року, орендна плата за договором №91-ПО встановлена в розмірі 210 000,00 грн, в т. ч. ПДВ, за один місяць.

Згідно п. 6.2. Договору, в редакції Додаткової угоди №91 від 01.04.2020, Орендар здійснює 100% передоплату Орендодавцю до 5 числа поточного місяця.

Сторони щомісячно, до 5 числа наступного за звітним, складають акт передачі-приймання наданих послуг оренди, який підписується уповноваженими представниками Сторін (п. 6.5. Договору).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2020 року, але у будь-якому разі до повного виконання взятих на себе сторонами зобов`язань (п. 9.1. Договору).

Відповідно до додаткової угоди №3 від 28 грудня 2020 року строк дії Договору №91-ПО продовжено до 31.12.2021 року.

На виконання умов договору Плавучий кран «КПЛ-19» було передано позивачем, а відповідачем прийнято в оренду, що підтверджується Актом приймання-передачі від 20.03.2020.

Плавучий кран «КПЛ-19» був повернутий відповідачем позивачу за актом приймання-передачі від 31 березня 2021 року.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи долучено Акти наданих послуг: №132 від 30.11.2020 на суму 210 000,00 грн, №147 від 31.12.2020 на суму 210 000,00 грн, №15 від 31.01.2021 на суму 210 000,00 грн, №32 від 28.2.2021 на суму 210 000,00 грн, №49 від 31.03.2021 на суму 210 000,00 грн, підписані уповноваженими особами сторін та скріплені їх печатками.

У зв`язку із наявністю заборгованості відповідача за Договором за листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень-березень 2021 року позивачем 19.07.2021 була направлена претензія № 26 на суму 1 050 000,00 грн.

Позивач стверджує, що станом на дату подання позову ТОВ «Спецпідводбуд-7» має неоплачені грошові зобов`язання за договором № 1-ПО за грудень 2020 року, січень-березень 2021 року на загальну суму 840 000,00 гривень з ПДВ.

Викладене стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму (ст.765 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Судом встановлено, що на виконання умов договору Плавучий кран «КПЛ-19» було передано позивачем, а відповідачем прийнято в оренду, що підтверджується Актом приймання-передачі від 20.03.2020.

Факт користування орендованим майном відповідачем та розмір орендної плати також підтверджується наявними в матеріалах справи Актами наданих послуг, які підписані сторонами, а саме: №132 від 30.11.2020 на суму 210 000,00 грн, №147 від 31.12.2020 на суму 210 000,00 грн, №15 від 31.01.2021 на суму 210 000,00 грн, №32 від 28.2.2021 на суму 210 000,00 грн, №49 від 31.03.2021 на суму 210 000,00 грн.

Згідно з ч.2 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Матеріалами справи підтверджено і не спростовано відповідачем, що належні платежі за Договором оренди за листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень-березень 2021 року відповідачем не сплачені.

У зв`язку із викладеним, у відповідача виникла заборгованість за Договором оренди за листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень-березень 2021 року в сумі 840 000,00 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, наявність та розмір заборгованості відповідача за Договором оренди в сумі 840 000,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не спростовано, у зв`язку з чим позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за Договором № 1-ПО від 16.03.2020 належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 4А, офіс 207/2, ідентифікаційний код 32769375) на користь Приватного акціонерного товариства "Перший експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" (04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 12, ідентифікаційний код 14287666) заборгованість в сумі 840 000,00 грн та судовий збір у розмірі 12 600,00 грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 05.05.2022.

Суддя А.І. Привалов