ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2022м. ДніпроСправа № 904/491/22

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім "ОЛАНВО", 49038, м.Дніпро, вул.Мудрого Ярослава князя, буд.68,

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", 52210, Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.Горького, буд.2,

про стягнення заборгованості

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім "ОЛАНВО" звернулося з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 123 652,20грн., судовий збір у сумі 2 270,00грн. та витрати на отримання правничої допомоги розмірі 8 000,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору № 272/11/33Е про закупівлю послуг від 29.03.2019р. в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 10.02.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвала суду 10.02.2022р. була отримана позивачем та відповідачем 23.02.2022р., про що свідчать наявні поштові відправлення в матеріалах справи.

28.04.2022р. до суду електронною поштою від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Стосовно стягнення основної заборгованості зазначив, що причинами її виникнення стало скрутне фінансове становище підприємства та затримки в розрахунках контрагентами комбінату.

Відповідно до ч.9 ст.81, ч.9 ст.165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Оланво" (виконавець) укладено договір про закупівлю послуг № 272/11/33Е.

Відповідно до п.1.1. договору, виконавець зобов`язується надати послуги зазначені в п.1.2. договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що виконавець зобов`язується надати в порядку та на умовах даного договору послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання код 5011, (Ремонт та регламентне і сервісне обслуговування техніки Нitасhi). Перелік техніки для проведення технічного обслуговування зазначено відповідно у додатку № 2 що є невід`ємною частиною договору, перелік та обсяг робіт, що виконуються при проведенні планових (регламентних) обслуговувань за марками техніки зазначено відповідно у додатку № 3 що є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п.1.3. договору регламентне та сервісне обслуговування і ремонт виконуються з використанням запасних частин і витратних матеріалів виконавця. Перелік використаних запасних частин і витратних матеріалів та їх вартість зазначаються обов`язково в першу чергу у сервісному звіті (Звіті сервісного механіка) про надані послуги, який складається та підписується працівниками шахт замовника та сервісним механіком виконавця безпосередньо на місці надання послуг. Звіт сервісного механіка є підставою для підписання акта здачі-приймання наданих послуг, який складається на підприємстві виконавця, візується уповноваженою особою шахти замовника та підписується на підприємстві замовника.

Кількість послуг за цим договором, їх найменування та перелік використаних запасних частин, визначаються належним чином оформленими сервісними звітами (Звітами сервісного механіка). Підставою для проведення розрахунків є підписаний з двох сторін акт здачі-приймання наданих послуг та рахунок доданий до нього (п.1.4. договору).

Виконавець повинен надавати послуги якісно. Гарантією якості наданих послуг є погоджений сторонами Акт здачі-приймання наданих послуг. (п.2.1. договору)

Відповідно до п. 3.1. договору орієнтовна ціна договору з урахуванням вартості запасних частин і витратних матеріалів, відповідно до протоколу погодження договірної ціни (додаток № 1) складає: 540 000,00грн. (п`ятсот сорок тисяч гривень 00 копійок), у тому числі податок на додану вартість 20% - 90 000,00грн.

За умовами п.4.1. договору послуги, які надаються відповідно до цього договору, сплачуються замовником за погодженими цінами в національній валюті України, за відсутності зауважень з боку замовника, по факту надання послуг протягом 10-ть банківських днів від дати підписання актів здачі-приймання виконаних послуг.

Пунктом 4.5. договору передбачено, що акт здачі-приймання наданих послуг підписується у термін 5-ть календарних днів від дати фактичного надання послуг. У випадку мотивованої відмови замовника від підписання акту здачі-приймання наданих послуг сторонами складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок і строків їх виконання. Відмова від підписання акту виконаних робіт має бути направлена замовником на адресу виконавця в письмовій формі. В разі якщо впродовж 20 днів з моменту отримання від виконавця акту виконаних замовник не надіслав виконавцю письмового обґрунтування відмови від підписання акту виконаних робіт, такий акт вважається прийнятим та підписаним замовником.

Датою оплати вважається дата списання коштів на користь виконавця банком замовника (п. 4.7. договору).

Пунктом 5.6. договору визначено, що місцем надання послуг на базі замовника (на одній із шахт) відповідно до заявки замовника є: Смолінська шахта ДП «СхідГЗК», смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області; Новокостянтинівська шахта ДП «Схід ГЗК», с. Олексіївка Маловисківського району Кіровоградської області.

Згідно з п. п. 12.1., 12.2. договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків - до їхнього повного виконання. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які могли мати місце під час дії договору.

Пунктом 12.3. договору передбачено, що дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, про що сторони підписують додаткову угоду.

Сторонами складені та підписані додатки до договору: Протокол узгодження договірної ціни до договору № 272/11/33Е від 29.03.2019р. (додаток № 1), Перелік техніки для проведення технічного обслуговування та ремонту техніки (додаток № 2), Перелік робіт, що виконуються при проведенні планових (регламентних) обслуговувань за марками техніки (додаток № 3). (а/с 22-26)

На виконання умов договору позивач виконав обумовлені договором роботи та надав відповідачу відповідні послуги на загальну суму 137 135,42грн., про що склав наступні акти надання послуг:

- акт надання послуг від 31.07.2019 № 436 на суму 15 792,00грн.;

- акт надання послуг від 09.08.2019 № 454 на суму 13 246,30грн.;

- акт надання послуг від 09.08.2019 № 456 на суму 13 246,30грн.;

- акт надання послуг від 21.08.2019 № 470 на суму 2 256,00грн.;

- акт надання послуг від 30.08.2019 № 535 на суму 595,00грн.;

- акт надання послуг від 22.11.2019 № 780 на суму 26 451,60грн.;

- акт надання послуг від 22.11.2019 № 782 на суму 22 187,00грн.;

- акт надання послуг від 23.12.2019 № 871 на суму 15 792,00грн.;

- акт надання послуг від 23.12.2019 № 872 на суму 27 569,22грн. (а.с. 27-35).

Суд звертає увагу, що акти надання послуг від 22.11.2019 № 780 на суму 26 451,60грн. та від 22.11.2019 № 782 на суму 22 187,00грн. були підписані обома сторонами без заперечень.

Позивач зазначає, що листом № 1000 від 05.04.2021 та № 1018 від 19.05.2021 на адресу відповідача надіслані відповідні рахунки та акти надання послуг для підписання та подальшої оплати на загальну суму 123 652,20грн.

В подальшому, на адресу відповідача 28.07.2021р. надіслано вимогу № 1032 від 21.07.2021 з доданою до неї актом звірки взаєморозрахунків станом на 27.07.21р. та про необхідність сплати заборгованості за договором та підписання і повернення відповідних актів наданих послуг.

В порушення умов договору відповідач послуги за вищевказаними актами на суму 123 652,20грн. не оплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у вказаній сумі.

Матеріали справи не містять письмових обґрунтувань відмови відповідача від підписання вказаних актів, в порядку п.п. 4.5., 6.3. договору, двосторонніх актів з переліком необхідних доробок і строків їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказані спірні акти отримані відповідачем, проте у визначений п. 4.5. договору строк відповідач не надіслав позивачу письмового обґрунтування відмови від підписання актів виконаних робіт та підписані акти позивачу не повернув, отже, такі акти вважаються прийнятими та підписаними відповідачем.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за Договором № 272/11/33Е від 29.03.2019р. складає 123 652,20грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Суд також враховано, що відповідач належним чином повідомлений про перебування у провадженні суду даної справи, наявність заборгованості перед позивачем у заявленій сумі належними доказами не спростував.

В своєму відзиві відповідач вказує на те, що він є державним підприємством і через скрутне фінансове становище підприємства та затримки в розрахунках контрагентами комбінату не мав можливості для виконання зобов`язань за договором. Також відповідач не має можливості скористатися наявними на рахунках коштами, оскільки згідно постанов Відділу примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 08.02.2022 винесеної в рамках виконавчого провадження № 67849771 щодо стягнення коштів на загальну суму 32 250 636,29грн. був накладений арешт.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Зазначені положення повністю кореспондуються з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України яка визначає, що відсутність у боржника необхідних коштів, не вважається обставиною, що звільняє боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Враховуючи викладене, посилання відповідача також на скрутне фінансове становище та відсутність коштів є безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, а отже, не можуть братися судом до уваги при вирішення спору.

Відповідно до положень ст.ст.4, 173-175 та ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Більше того, відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, у зобов`язальних правовідносинах вина особи, яка порушила зобов`язання, презюмується і саме на неї покладається обов`язок з доведення відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання.

Вказана правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 908/1399/17.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст.ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 272/11/33Е від 29.03.2019р. заборгованість у розмірі 123 652,20грн.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 2 481,00грн. покладаються на відповідача.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00грн. суд зазначає наступне.

За змістом ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких - витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розмір у витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі подання сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Заявляючи у позові про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, позивач лише попередньо визначив їх розмір, інших необхідних для цього дій не вчинив.

За таких обставин, на час прийняття рішення, витрати на професійну правничу допомогу між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.Горького, буд.2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Оланво" (49038, м.Дніпро, вул.Мудрого Ярослава князя, буд.68, ) основний борг у розмірі 123 652,20грн. (сто двадцять три гривні шістсот п`ятдесят дві гривні 20 копійок) та судовий збір у розмірі 2 481,00грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.05.2022

Суддя С.П. Панна