РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.04.2022Справа № 910/20904/21
За позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

до Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Хорол - Інвест"

про стягнення 100 993,98 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: без виклику сторін.

Обставини справи:

Позивач звернувся Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 100 993,98 грн. за період з 26.01.2018 по 13.04.2021р.р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" протягом періоду з 26.01.2018 по 13.04.2021здійснювало постачання теплової енергії на користь Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Хорол - Інвест" без договору на таке постачання, тоді як Відповідач отримавши від нього теплову енергію, утримує у себе без належної правової підстави грошові кошти, що мали були сплачені за поставлену теплову енергію, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом про стягнення вартості поставленої теплової енергії з Відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Ухвала суду була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, що визначені в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02090, м. Київ, вул. Хорольська, буд. 10, кв.84.

Проте, поштовий конверт № 714 було повернуто суду 15.02.2022 з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 року перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до ЄДРПОУ.

Згідно з ч.2 ст. 108 ЦК України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

В подальшому змінено тип товариства з Публічного Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що 14.05.2018 внесено відомості до ЄДРПОУ.

Позивач є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Позивач, Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" у період з 26 січня 2018 року по 13 квітня 2021 року поставляло відповідачу теплову енергію за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Невська, будинок 8, приміщення №40.

Відповідно до Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 26.01.2018 №287 власником нежитлового приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Невська, будинок 8, приміщення №40 є Приватне підприємство "Торгівельна компанія "Хорол - Інвест" (Відповідач по справі).

Згідно зі ст.1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію ( ч.4,6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.1' 0.2011 р. "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль", а саме об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Невська, будинок 8, приміщення №40 є позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

На виконання рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про початок опалювального сезону 2018-2019 років" від 12.09.2018 №407, "Про закінчення опалювального сезону 2018-2019 років" від 13.03.2019 №134, "Про початок опалювального сезону 2019-2020 років" від 18.09.2019 №448, "Про закінчення опалювального сезону 2019-2020 років" від 23.03.2020 №168, "Про початок опалювального сезону 2020-2021 років" від 16.09.2019 №466, "Про закінчення опалювального сезону 2020-2021 років" від 17.03.2021 №119, позивач вчасно розпочинав та своєчасно закінчував опалювальні сезони 2018-2021 років.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 24 Закону України "Про теплопостачання" серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 1 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі- Правила), Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії.

Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно з пунктом 4 Правил - користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією.

Пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Пунктами 23-28 Правил визначено порядок проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, а пунктом 40 Правил передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до частин 5, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, на Відповідача як власника нежитлового приміщення за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Невська, будинок 8, приміщення №40, чинним законодавством України покладено обов`язок вчасно проводити розрахунки та оплатити прийняту теплову енергію.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

З наведеного вбачається, що постачання теплової енергії має здійснюватися на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та енергопостачальною організацією.

В свою чергу, оскільки користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, то на споживача покладено обов`язок укласти договір з теплопостачальною організацією.

Зазначене нежитлове приміщення відповідача знаходиться у багатоповерховому житловому будинку, підключеному до централізованої системи опалення, теплопостачання якої здійснює AT "Криворізька теплоцентраль".

Опалення нежитлового приміщення Відповідача у житловому будинку за адресою: вул. Невська, будинок 8, приміщення №40 у місті Кривому Розі здійснюється через внутрішньобудинкову систему опалення, а отже, Відповідач фактично весь час отримував теплову енергію без укладення відповідного договору.

Факт належного виконання Позивачем - AT "Криворізька теплоцентраль" зобов`язання щодо постачання теплової енергії Відповідачу у період з 26.01.2018 року по 13.04.2021 року підтверджується Актами включення опалення та припинення подачі теплоносія за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Невська, будинок 8 :

- Акт від 12.11.2018 року про подачу теплоносія в будівлю;

- Акт від 08.04.2019 року про припинення подачі теплоносія в будівлю;

- Акт від 28.10.2019 року про подачу теплоносія в будівлю;

- Акт від 15.04.2020 року про припинення подачі теплоносія в будівлю;

- Акт від 29.10.2020 року про подачу теплоносія в будівлю;

- Акт від 14.04.2021 року про припинення подачі теплоносія в будівлю;

Позивач звертався до Відповідача тричі із листами з пропозицією про укладення договору купівлі-продажу теплової енергії, а саме з листами за вих. № 1218/30 від 18.03.2018 року (копія повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою вкладення в абонентську скриньку Відповідача міститься в матеріалах справи), вих. № 4039/30 від 04.09.2018 року (копія повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженій особі міститься в матеріалах справи), вих. № 1687/30 від 15.03.2021 року з копією договору купівлі-продажу теплової енергії (копія повідомлення про вручення поштового відправлення особисто директором Відповідача Алідодовим Р.А. міститься в матеріалах справи).

Проте, всі три вказані листи Відповідачем проігноровано та залишено без відповіді.

Таким чином, відповідний договір купівлі-продажу теплової енергії між Позивачем та Відповідачем укладено не було, хоча укладання договору на постачання теплової енергії є обов`язковим та обов`язок по його укладанню діючим законодавством покладено саме на Відповідача.

Щодо обставин відсутності укладання АТ "Криворізька теплоцентраль" з відповідачем письмового договору з постачання теплової енергії за спірний період, суд відзначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач отримує такі послуги, оскільки від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався), та має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV (далі - Закон № 1875-IV) визначав основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Частиною 1 статті 19 Закону № 1875-IV визначалось, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Проте судом встановлено, що всупереч наведених вимог закону відповідачем у спірний період не був укладений відповідний договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

У той же час, відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Разом із цим, визначальним для вибору виду договору для укладення між теплопостачальною організацією та споживачем, і, як наслідок, тарифу, який застосовуватиметься у розрахунках між сторонами, є саме визначення категорії, до якої відноситься споживач: населення, яке є власниками, орендарями житлових приміщень (квартир) і отримує послуги з централізованого опалення, укладає із теплопостачальною організацією договір про надання послуг з централізованого опалення із зазначенням встановленого тарифу на послугу з централізованого опалення; фізичні особи-підприємці, які використовують, зокрема, нежитлові приміщення у структурі багатоквартирних житлових будинків для здійснення у них підприємницької діяльності, укладають з теплопостачальними організаціями договори купівлі-продажу теплової енергії із зазначенням у них встановленого тарифу для "інших споживачів".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року в справі № 904/6293/17.

Суд зазначає, що підставою для виникнення у відповідача зобов`язань з оплати послуг з постачання теплової енергії без укладеного договору є, насамперед, факт надання відповідних послуг, а також доведення обсягу та вартості таких послуг належними та допустимими доказами, адже споживання теплової енергії не може бути безоплатним.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (п. 20 Правил).

Відповідно до п. 3 Правил послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Судом встановлено, що між відповідачем та Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" договір на постачання теплової енергії не укладався, проте, з огляду на постачання Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" теплової енергії, у відповідача виник обов`язок по оплаті поставленої Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" теплової енергії, докази поставки якої наявні у матеріалах справи на загальну суму 100 993,98 грн.

Суд вказує, що обставини обсягу/тарифу поставленої Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" теплової енергії відповідачем не оспорюються.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суду доведено, а матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримував теплову енергію за відсутності письмового договору за адресою м. Кривий Ріг, вул. Невська, будинок 8, приміщення №40 за період з січня 2018 по квітень 2021 року на загальну суму 100 993,98 грн.

Теплове навантаження на приміщення Відповідача за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Невська буд. 8 приміщення 40, Позивачем визначено в розрахунку спожитої теплової енергії в графі "Загальне навантаження на будинок ( житловий будинок +нежитлові приміщення) Гкал/год" та графі "Навантаження на нежитлове приміщення", Гкал/год (розрахунок міститься в матеріалах справи).

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 17.06.2011 року "Про забезпечення єдиного підходу для формування тарифів на житлово-комунальні послуги"

тарифи формуються для трьох категорій споживачів: населення, бюджетних установ, інших споживачів.

У листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 року № 2450/15/61-15 надано роз`яснення, що оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами "для населення" здійснюють власники чи користувачі квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, а для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для "інших споживачів".

Оскільки Відповідач спожив теплову енергію для обігріву належного йому на праві приватної власності нежитлового приміщення, то Позивачем при розрахунку наданих Відповідачу послуг, правомірно застосовано тарифи, передбачені для групи "інші споживачі".

Відповідно до Розрахунку споживання теплової енергії за адресою: вул. Невська буд. 8 приміщення 40 за період з 26.01.2018 року по 13.04.2021 року поставлено теплову енергію у кількості 56,24 Гкал на загальну суму 100 993,98 грн (Розрахунок споживання теплової енергії міститься в матеріалах справи).

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, контррозрахунок заявленої позивачем суми заборгованості не надав, доказів сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що бездоговірне споживання відповідачем теплової енергії за рахунок централізованого опалення є порушенням вимог чинного законодавства, а тому вартість теплової енергії, отриманої відповідачем на суму 100 993,98 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" задовольнити повністю.

Стягнути Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Хорол - Інвест" (02090, м. Київ, вул. Хорольська, буд.10, кв.84, ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" ( 50014, Дніпропетровська обл., , м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд.1, ) 100 993 (сто тисяч дев`ятсот дев`яносто три) грн. 98 коп. основного боргу та 2 700 (дві тисячі сімсот) грн. 22 коп. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ, в порядку встановленому ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко