ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

19 квітня 2022 року Справа № 926/1182/22

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гушилик С.М. за участю секретаря судового засідання Герман Я.І. розглянувши справу №926/1182/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" (18000, м.Черкаси, вул. Гоголя, буд.137, а/с 271 )

До ВІДДІЛУ ОСВІТИ СОКИРЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІСТРОВСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ (60200, м. Сокиряни, вул. Покровська, буд.27)

Про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1963265,00 грн

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до ВІДДІЛУ ОСВІТИ СОКИРЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІСТРОВСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період листопад грудень 2021 року в сумі 1963265,00 грн.

28.03.2022 року відділом документального та інформаційного забезпечення суду зареєстровано матеріали позовної заяви за вх.№1182.

Ухвалою суду від 29.03.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, підготовче засідання призначено на 19.04.2022 року.

11.04.2022 року на адресу Господарського суду Чернівецької області від позивача надійшла заява (вх.№1331) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду, з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису за допомогою сервісу easycon.com.ua.

Ухвалою суду від 11.04.2022 року клопотання позивача було задоволено та призначено підготовче засідання призначене на 19.04.2022 року в режимі відеоконференції.

11.04.2022 року на адресу суду від відповідача надійшла заява (вх.№1342), відповідно до якої відповідач визнає позов в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог на користь позивача. Окрім того, з урахуванням заяви про визнання позову, відповідач просить застосувати положення статті 130 Господарського процесуального кодексу України та вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Також відповідач просить розглянути справу без участі відповідача.

Ухвалою від 13.04.2022 року виправлену описку в ухвалах про відкриття провадження у справі від 29.03.2022 року та про проведення засідання в режимі відеконференції від 11.04.2022 року вірно зазначивши назву відповідача.

19.04.2022 року представником позивача подано на адресу суду заяву за вх. № 1485 про повернення позивачу з Державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору в сумі 14724,49 грн, у зв`язку з визнанням позовних вимог відповідачем до початку розгляду справи № 926/1182/22 по суті. Окрім того, позивач просить проводити засідання без його участі за наявними матеріалами, у зв`язку з тим, що у нього відсутня технічна можливість приєднатись до системи відеоконференцзв`язку.

Відповідно до ч. 3 статті 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на наведену процесуальну норму та враховуючи визнання відповідачем позову під час підготовчого провадження, суд приймає рішення у підготовчому провадженні без призначення справи до розгляду по суті.

Згідно з ч. 4 статті 185 ГПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191,192 цього Кодексу.

Відповідно з ч. 4 статті 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що позов визнаний відповідачем. При цьому, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує інтересів інших осіб.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

В С Т А Н О В И В :

30.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" (постачальник) та ВІДДІЛОМ ОСВІТИ СОКИРЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІСТРОВСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ (споживач) було укладено договір №Е/582-21 про постачання електричної енергії споживачу (далі договір).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що за даним договором постачальник продає електричну енергію (код за ДК 021:2015-09310000-5 електрична енергія (постачання електричної енергії на 2021 рік) в кількості 168226 кВт. Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Вартість договору та ціна за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором визначені в розділі 5 договору.

Так, відповідно до п.5.1 загальна сума договору становить - 841130,00 грн, в т.ч. ПДВ 140188,33 грн.

За умовами п.5.1.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обрано споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п.5.2 договору).

Згідно із п.5.4 договору ціна електричної енергії має зазначатись постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. У випадку застосування до споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.5 договору).

У відповідності до вимог п.5.6 договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та інший не заборонений законодавством спосіб.

Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно з п.5.7 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Відповідно пп. 6.2.1. п. 6.2. договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату за спожиту електричну енергію згідно з умовами цього договору.

На виконання умов договору у листопаді і грудні 2021 року, позивач поставив електричну енергію в повному обсязі, виконавши свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до умов договору.

Так, відповідно до:

- акту приймання-передачі електричної енергії №РН-0005481 від 10.12.2021р., рахунку-фактури №СФ-0014630 та додатків до нього позивач у листопаді 2021 року поставив споживачу електричну енергію у загальній кількості 290,747 кВт/год. на загальну суму 1453753,00 грн, з яких - сплачено відповідачем 841130,00 грн;

- акту приймання-передачі електричної енергії №РН-0005851 від 11.01.2022 року, рахунку-фактури №СФ-0014993 та додатків до нього, позивач у грудні 2021 року поставив споживачу електричну енергію у загальній кількості 270,132 кВт/год. на загальну суму 1350660,00 грн, яка не була оплачена відповідачем.

Дані акти приймання-передачі визнані відповідачем. В матеріалах справи є докази направлення актів і рахунків споживачу.

Станом на день звернення з позовом за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 1963265,00 грн, яка також зафіксована в акті звірки розрахунків, підписаного сторонами.

Згідно листа відповідача від 14.02.2022 року №01-06/143, останній визнає наявну заборгованість, проте її сплата можлива лише за рішенням суду.

Також, 11.04.2022 року відповідачем подано заяву про визнання позову, яка підписана начальником відділу освіти та скріплена печаткою, тобто зазначена заява підписана уповноваженою на те особою.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже було зазначено вище за умовами п. 5.7 договору оплата має бути здійснена у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Таким чином строк оплати спожитої електричної енергії на день прийняття рішення настав.

Також позивач вказує, що при визначенні обсягів фактичного споживання електричної енергії споживачем, зазначені в актах приймання-передачі №РН-0005481 від 10.12.2021 року та №РН-0005851 від 11.01.2022 року, позивач керувався виключно нормами чинного законодавства, а саме, п. 4.12. постанови НКРЕКП Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14 березня 2018 року №312, де вказано, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої") та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору розрахунку з позивачем за спожиту електроенергію.

Крім того, як зазначалося вище, відповідач позов визнав повністю.

Згідно ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 19963265,00 грн заборгованості.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

В зв`язку з тим, що відповідачем було визнано позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Водночас, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір повертається лише за клопотанням особи.

Отже, повернення судового збору без відповідного клопотання не допускається.

Враховуючи, той факт, що в матеріалах справи є клопотання позивача про повернення останньому 50 % судового збору у зв`язку із визнанням позову відповідачем, суд вважає за необхідне заяву позивача за вх.№1485 від 19.04.2022 року про повернення судового збору задовольнити та повернути позивачу з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору, що становить 14724,49 грн, який ним оплачений платіжним дорученням №7302 від 16.03.2022 року на суму 29448,98 грн при поданні позову у даній справі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 73-79, 86, 129, 130, 185, 191, 222, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, ст.7 Закону України "Про судовий збір" -

В И Р І Ш И В :

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" (18000, м.Черкаси, вул. Гоголя, буд.137, а/с 271, код 36860996) до ВІДДІЛ ОСВІТИ СОКИРЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІСТРОВСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ (60200, м. Сокиряни, вул. Покровська, буд.27, код 43932985) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1963265,00 грн задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з ВІДДІЛУ ОСВІТИ СОКИРЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІСТРОВСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ (60200, м. Сокиряни, вул. Покровська, буд.27, код 43932985) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" (18000, м.Черкаси, вул. Гоголя, буд.137, а/с 271, код 36860996) заборгованість за спожиту електричну енергію за листопад-грудень 2021 року в сумі 1963265,00 грн (один мільйон дев`ятсот шістдесят три тисячі двісті шістдесят п`ять гривень, 00 копійок) та 14724,49 грн (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять чотири гривні сорок дев`ять копійок) судового збору.

3.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" (18000, м.Черкаси, вул. Гоголя, буд.137, а/с 271, код 36860996) з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору, що становить 14724,49 грн (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять чотири гривні сорок дев`ять копійок), який оплачений платіжним дорученням № 7302 від 16.03.2022 року на загальну суму 29448,98 грн.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повний текст рішення складено та підписано 20.04.2022 року.

Суддя Гушилик С.М.