ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1601/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., розглянувши без участі представників сторін, в порядку письмового провадження справу за позовом Агрофірми "Хлібороб" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Фізичної особи - підприємця Мороз Володимира Олександровича про стягнення 170034, 34 грн.

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2021 року позивач - Агрофірма "Хлібороб" у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Фізичної особи - підприємця Мороз Володимира Олександровича 170034,34 грн. сплачених відповідно до умов договору №1 про надання послуг та виконання робіт від 22.05.2020 з яких: 147199,62 грн. авансу, 18321,94 грн. інфляційних втрат та 4512,78 грн. 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на належне виконання договірних зобов`язань щодо надання послуг згідно вказаного договору.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2020 року сторони уклали договір про надання послуг та виконання робіт № 1 (далі - Договір), відповідно до умов якого Замовник (позивач) доручає, а Виконавець (відповідач) приймає па себе зобов`язання здійснити надання послуг та виконання робіт, вказаних у Замовленні (Додаток №1), яке є невід`ємною частиною даного Договору.

Замовник звертається до Виконавця з Замовленням визначеного зразку на надання послуг та виконання робіт, передбачених Переліком (Додатком №2), який є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно Додатку 2, зокрема п. 25,27, визначалось коло прав та обов`язків відповіача щодо підшукування власників земельних ділянок та супроводі при заключенні та реєстрації договорів оренди землі з Товариством.

За умовами п.4.3. Договору підставою для оплати роботи Виконавця є рахунок та акт приймання-передачі виконаних робіт, що наданий замовнику Виконавцем.

На виконання умов вище вказаного Договору позивачем на підставі платіжного доручення № 2725 від 01 вересня 2020 р. було перераховано відповідачу 147199 грн. 62 коп.

Проте, після здійснення позивачем оплати, відповідачем послуги здійснені не були, акт приймання-передачі виконаних робіт не підписувався.

Позивач вважає, що ним було здійснено помилковий перерахунок грошових коштів відповідачу в розмірі 147 199,62 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем відповідачу 22.06.2021 направлено лист-вимогу про повернення коштів за вих. № 669 від 18.06.2021 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням та цінним листом з описом та повідомленням. Проте, лист згідно трекінгу, отриманого з офіційного сайту Укрпошта, не було вручено адресату.

08.08.2021 позивач повторно направив на адресу відповідача лист-вимогу про повернення коштів , який також не було вручено адресату.

Через неналежне виконання договірних зобов`язань, позивач відповідачу в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України нарахував 18 321,94 грн. втрат внаслідок інфляції та 4 512,78 грн. 3% річних за період з 02.09.2020 по 10.11.2021.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Зобов`язання у відповідності з ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 527 ЦК визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Ч.1 ст.903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору про надання послуг від 22.05.2020 № 1.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Свої зобов`язання за Договором позивач виконав належним чином, перерахувавши відповідачу попередню оплату в розмірі 147199,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 01.09.2020 № 2725.

Відповідно ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. Згідно ст. 22 вказаного Закону, платіжне доручення є розрахунковим документом, за допомогою якого здійснюється ініціювання грошового переказу. Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті України, затверджена Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 року №22, тлумачить розрахунковий документ як документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Тобто, платіжне доручення є документом, який підтверджує факт виконання банком вимоги клієнта по здійсненню перерахунку коштів з рахунку клієнта на рахунок отримувача.

Отже, платіжні доручення є первинними бухгалтерськими документами, які засвідчують проведення господарської операції - оплати, підставою якої має бути договір.

Після здійснення позивачем проплати відповідач відповідних полуг по Договору не надав. Листи-вимоги залишені без реагування.

Відтак, станом на час розгляду спору у відповідача перебувають за відсутності відповідної правової підстави грошові кошти, перераховані позивачем в сумі 147199,62 грн.

За прострочення грошового зобов`язання, позивач в порядку ч.2 ст.625 ЦК України нарахував відповідачу 18 321,94 грн. втрат внаслідок інфляції та 4 512,78 грн. 3% річних за період з 02.09.2020 по 10.11.2021.

Суд бере до уваги, що за приписами ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у ГК України, іншими законами та договором.

Аналізуючи вимоги чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Відповідно до встановлених судами обставин справи, за змістом статті 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума інфляційних втрат та 3 % річних від несплаченої (неповернутої) суми попередньої оплати є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Поданий позивачем розрахунок нарахованих відповідачу господарських санкцій суд вважає обґрунтованим і вірним.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 147 199,62 грн. попередньої оплати, здійсненої на підставі умов Договору, 18 321,94 грн. втрат внаслідок інфляції і 4 512,78 грн. 3% річних за період з 02.09.2020 по 10.11.2021 за неналежне виконання договірних зобов`язань по договору про надання послуг та виконання робіт № 1 від 22.05.2020.

Відповідно положень ст.129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати останнього на оплату судового збору у розмірі 2550,53 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Мороз Володимира Олександровича (ІПН НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Агрофірми "Хлібороб" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (; с.Наливайка, Голованівський район, Кіровоградська область, 26512) - 147 199,62 грн. (сто сорок сім тисяч сто дев`яносто девять грн. 62 коп.) перерахованої оплати, 18 321,94 грн. (вісімнадцять тисяч триста двадцять одна грн.94 коп.) втрат внаслідок інфляції, 4 512,78 грн. (чотри тисячі п`ятсот дванадцять грн. 78 коп.) 3% річних та 2550,53 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят грн. 53 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20.04.2022.

Суддя К.І. Довгань