ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2022 справа № 914/79/22

Суддя Юркевич М.В., за участю секретаря Кравчук І.В., розглядаючи матеріали

позовної заяви: Комунального некомерційного підприємства «4-а міська поліклініка м. Львова», м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства «Абразив», м. Львів,

про: визнання недійсним п.5.1. договору купівлі-продажу від 25.03.2020 №102 та протоколу погодження договірної ціни в частині нарахування податку на додану вартість та стягнення заборгованості в розмірі 31 213,00 грн

За участю представників сторін:

від позивача: Івасюта Л.В. - представник

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство « 4-а міська поліклініка м. Львова» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства «Абразив» про визнання недійсним п.5.1. договору купівлі-продажу від 25.03.2020 №102 та протоколу погодження договірної ціни в частині нарахування податку на додану вартість та стягнення заборгованості в розмірі 31 213,00 грн.

Ухвалою від 10.01.2022 було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 22.02.2022.

В межах підготовчого провадження розгляд справи було відкладено на 15.03.2022р.

В судове засідання 15.03.2022р. сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили, причини неявки суд не повідомили.

Суд констатує, що станом на 15.03.2022р. від відповідача відзиву на позов не надходило, клопотань та заяв щодо ходу розгляду справи не поступало.

Згідно ч. 3 ст. 177 ГПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на 30 днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Враховуючи наведені норми, а також неподання відповідачем відзиву, незважаючи на те, що судом була надана така можливість на прохання представника відповідача, а також беручи до уваги відсутність будь-яких інших заяв та клопотань від сторін, суд дійшов висновку закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 12.04.2022р.

В судове засідання 12.04.2022р. з`явився представник позивача. Відповідач явку свого уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки суд не повідомив, із заявами та клопотаннями не звертався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, після з`ясування обставин справи та дослідження доказів, судом було встановлено наступне:

25.03.2020р. між Комунальним некомерційним підприємством « 4-а міська поліклініка м. Львова» (позивачем) та Приватним підприємством «Абразив» (відповідачем) було укладено договір купівлі-продажу №102, за умовами якого відповідач зобов`язався передати у власність позивача вироби медичного призначення відповідно до специфікації.

Згідно з даними звіту про виконання договору закупівлі, позивач придбав у відповідача: комбінезони з капюшоном, колір синій/ X-SAFE 4520 637 шт.

Відповідно до п. 5.1. договору, його вартість вцілому згідно специфікацій становить 187 278,00 грн., в тому числі ПДВ20% в розмірі 31 213,00 грн.

24.03.2020р. позивачем було здійснено оплату за поставлений товар в розмірі 187 278,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №66. В свою чергу, 25.03.2020р. відповідачем було поставлено товар позивачу.

Позиція позивача.

Позивач стверджує, що закупівля зазначених медичних виробів проводилася відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020р. №225 «Про деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемії гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України.

Враховуючи наведене, 23.07.2020р. позивач звернувся до відповідача з листом №607, згідно якого вимагав повернути сплачену за договором суму ПДВ в розмірі 31 213,00 грн.

У відповідь на зазначений лист, відповідач повідомив про відсутність правових підстав для коригування ціни поставлених та вже оплачених товарів та про неможливість повернення таких коштів.

Як зазначає позивач, відповідно до діючого на момент укладення договору законодавства, зокрема п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020р. №224, звільняються від оподаткування податком на додану вартість «Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, позивач стверджував, що п. 5.1. договору купівлю-продажу, в частині включення до ціни договору податку на додану вартість, є недійсним в силу невідповідності його законодавству.

Отже, беручи до уваги відмову відповідача у поверненні позивачу сплаченої суми ПДВ в розмірі 31 213,00 грн., позивач звернувся з даним позовом в якому просить суд визнати недійсним п. 5.1. договору купівлі-продажу в частині включення до ціни договору 20% ПДВ та стягнути з відповідача 31 213,00 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подавав.

При ухваленні рішення, суд виходить з наступного:

Законами України від 17.03.2020р. №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби» та 30.03.2020р. №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» внесено зміни до низки нормативно-правових актів, у тому числі до Закону України «Про публічні закупівлі» та Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення, постачання на митній території України товарів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020р. №224 затверджено перелік товарів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до якого комбінезони з капюшоном, колір синій/ X-SAFE 4520, віднесений до засобів індивідуального захисту, зазначених у розділі «Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари».

Таким чином, суд встановив, що предметом договору між позивачем і відповідачем був медичний товар, який станом на момент закупівлі звільнявся від оплати ПДВ 20%. Водночас, сторонами в п. 5.1 договору на вартість товару було нараховано ПДВ в розмірі 31 213,00 грн.

Статтею 632 ЦК України унормовано, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами держави або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 30.1-30.4, 30.9 ст. 30 ПК України, 30.1. податкова пільга

передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії. Платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету. Податкова пільга надається, зокрема шляхом звільнення від сплату податку та збору.

З наведеного вбачається, що податок на додану вартість включається до ціни товару, однак не є не є умовою про ціну договору в розумінні цивільного та господарського законодавства, так як не може встановлюватися на власний розсуд та за погодженням сторін, оскільки є податком, регулювання та справляння якого здійснюється імперативними нормами ПК України.

На підставі ст. 215 ЦК України, недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна сторона зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, відшкодувати його вартість.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що сторонами в п. 5.1. договору було незаконно включено до вартості товару 31 213,00 грн. ПДВ, від сплати якого позивач на момент укладення договору був звільнений в силу приписів законодавства, що наведено вище.

Отже, в частині п. 5.1 договору, що стосується включення до ціни товару 20% ПДВ, договір підлягає визнанню недійсним.

Разом з тим, суд ще раз наголошує, що визнання частково недійсним п. 5.1. договору не тягне за собою недійсність цілого договору, оскільки ціна, як істотна умова договору не змінюється, а лише позивач звільняється від сплати обов`язкового податку в силу чинного на момент укладення договору податкового законодавства.

Щодо повернення позивачу сплаченого ПДВ за п. 5.1. договору, суд звертає увагу сторін на наступному:

Норми ПК України містять єдину умову, за наявності якої сплачений ПДВ не повертається. Це стосується випадку, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок.

У даному випадку відповідач, як постачальник товару, є платником ПДВ, що підтверджується інформацією в договору (ІПН 38, № свідоцтва 100251666) та витягом з офіційного сайту Державної податкової служби України.

Таким чином, у зв`язку з частковим визнанням недійсним п. 5.1. договору в частині нарахування ПДВ, сплачена позивачем на користь відповідача 31 213.00 грн. в якості нарахованого ПДВ підлягає поверненню.

З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним п. 5.1. договору купівлі-продажу від 25.03.2020р. №102 та протоколу погодження договірної ціни в частині нарахування податку на додану вартість, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством « 4-а міська поліклініка м. Львова» та Приватним підприємством «Абразив».

3. Стягнути з Приватного підприємства «Абразив» (79018, м. Львів, вул. Залізнична, 6, ) на користь Комунального некомерційного підприємства « 4-а міська поліклініка м. Львова» (79049, м. Львів. пр. Червоної Калини, 68, ) 31 213,00 грн. заборгованості та 4 540,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.04.2022р.

Суддя Юркевич М.В.