ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/1134/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання Сичик М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, прм. 57, офіс 11, ) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63 ) до Фізичної особи - підприємця Радченко Геннадія Івановича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про стягнення 56 750 грн 00 коп.

у судове засідання з розгляду справи по суті з`явилися:

- від Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами": Гуйда Дмитро Миколайович (в режимі ВКЗ);

- від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна": не з`явився;

- Фізична особа - підприємець Радченко Геннадій Іванович: не з`явився.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 18.04.202 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису у справі № 918/1134/21 (судові засідання 01.02.2022 року, 18.04.2022 року) надано диск CD-R, серійний номер МАР635YF14195029.

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результати їх розгляду.

10.12.2021 року Громадська спілка "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (далі - Громадська спілка) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю ""Ворнер Мьюзік Україна" (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Радченко Геннадія Івановича (далі - відповідач) в якому, посилаючись на ст. ст. 15, 21-25, 32, 50, 52, Закону України "Про авторське право і суміжні права", ст. 426 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. ст. 4, 20, 45, 56, 58, 161, 164 ГПК України, просить суд стягнути 56 750 грн 00 коп. за незаконне використання музичного твору.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/1134/21, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 18.01.2022 року, запропоновано сторонам:

а) позивачу: подати суду будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності) у термін до 17.01.2022 року;

б) відповідачу: подати суду відповідно до ст. 165 ГПК України протягом 15-ти днів з моменту отримання даної ухвали відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду;

в) позивачу: відповідно до ст. 166 ГПК України подати суду відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву; одночасно надіслати відповідь на відзив відповідачу та надати суду докази такого скерування;

г) відповідачу: у строк протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, одночасно надіслати заперечення іншим учасникам справи, надати суду докази такого скерування.

22.12.2021 року на офіційну електронну пошту Господарського суду Рівненської області від представника Громадської спілки надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28.12.2021 року вказане клопотання задоволено, постановлено провести підготовче засідання 18.01.2022 року по справі № 918/1134/21 у Господарському суді Рівненської області із Громадською спілкою в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

11.01.2022 року в межах процесуального строку встановленого судом на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від відповідача надійшов відзив із запереченнями проти задоволення позовних вимог, який долучено до матеріалів справи.

17.01.2022 року на офіційну електронну пошту Господарського суду Рівненської області від Громадської спілки надійшла відповідь на відзив.

Підготовче засідання, яке було призначено на 18.01.2022 року не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Заголдної Я.В.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.01.2022 року призначено підготовче засідання у справі № 918/1134/21 на 01.02.2022 року.

26.01.2022 року на офіційну електронну пошту Господарського суду Рівненської області від представника Громадської спілки надійшло клопотання про участь у всіх судових засіданнях у справі № 918/1134/21 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26.01.2022 року клопотання представника Громадської спілки про участь у всіх судових засіданнях у справі № 918/1134/21 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду задоволено, постановлено проводити усі судові засідання у справі № 918/1134/21 у Господарському суді Рівненської області із Громадською спілкою в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

У судовому засіданні 01.02.2022 року господарський суд, дослідивши відповідь на відзив на предмет дотримання вимог ГПК України на його подання, дійшов висновку про наступне.

Як вбачається із офіційного веб-сайту Укрпошти в мережі Інтернет https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html Громадська спілка 13.01.2022 року отримала поштове відправлення за трек-номером 901, а саме - відзив.

Відтак 18.01.2022 року є останнім днем процесуального строку на подання відповіді на відзив.

17.01.2022 року, тобто в межах процесуального строку, встановленого судом, від Громадської спілки надійшла відповідь на відзив.

Однак, як вбачається із документів, долучених до відповіді на відзив, дана заява по суті спору разом із доданими до неї документами направлена на електронну пошту відповідача.

Оскільки Громадською спілкою не додано до відповіді на відзив документу, що підтверджує надання поштових послуг, у якому відображено трек-номер поштового повідомлення, у господарського суду відсутня можливість здійснення перевірки отримання відповіді на відзив Фізичною особою - підприємцем Радченко Геннадієм Івановичем, та відповідно перевірки відліку процесуального строку на подання заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.02.2022 року запропоновано Громадській спілці у термін до 14.02.2022 року надати господарському суду документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) на відправлення відповіді на відзив у справі № 918/1134/21 для Фізичної особи - підприємця Радченко Геннадія Івановича ( АДРЕСА_1 ), продовжено за ініціативою процесуальний строк підготовчого провадження на 30 днів - до 16.03.2022 року включно, відкладено підготовче засідання на 22.02.2022 року.

01.02.2022 року на офіційну електронну пошту Господарського суду Рівненської області від представника Громадської спілки надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 22.02.2022 року та всіх інших судових засіданнях у справі № 918/1134/21 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.02.2022 року клопотання представника Громадської спілки задоволено, постановлено проводити усі судові засідання у справі № 918/1134/21 у Господарському суді Рівненської області із Громадською спілкою в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

08.02.2022 року від Громадської спілки надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме - опис вкладення, список групованих відправлень та фіскальний чек, що підтверджують відправлення для відповідача у справі відповіді на відзив.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 22.02.2022 року відкладено підготовче засідання на 23.03.2022 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.03.2022 року відкладено підготовче засідання на 12.04.2022 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 12.04.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 918/1134/21 до судового розгляду по суті на 18.04.2022 року.

18.04.2022 року представники позивача та відповідача у справі не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення підготовчого засідання, що підтверджується довідкою про надіслання їх офіційні електронні адреси ухвали Господарського суду Рівненської області від 12.04.2022 року.

Відповідно до п. 17 розділу ІІІ положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 року за № 1845/0/15-21 встановлено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається із відзиву, відповідач просить суд проводити розгляд справи № 918/1134/21 без його участі.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 196 ГПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Господарський суд, дослідивши із офіційного веб-сайту Укрпошти https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html в мережі Інтернет дату отримання відповідачем відповіді на відзив, встановив, що поштове відправлення за трек-номером 437 повернулося за зворотною адресою 23.02.2022 року із підстав: за закінченням терміну зберігання.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 202 ГПК України).

Водночас, суд не викликав учасників справи у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 120 ГПК України, що вказує на те, що ухвалою суду від 12.04.2022 року явка сторін обов`язковою не визнавалась.

Згідно з ч.ч. 1 та 2, п.п. 1, 2, 6, 8-11 ч. 3 ст. 2 ГПК України: завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка учасників справи у судове засідання 18.04.2022 року обов`язковою не визнавалася, згідно з ст. 202 ГПК України господарський суд проводить судове засідання з розгляду справи по суті без участі представників позивача та відповідача.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 ст. 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження. Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті "справедливого суду", гарантованого ст. 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, та представити свою справу в умовах, що не ставлять його у явно гірше становище порівняно з опонентом протилежною стороною (рішення у справі "Лопушанський проти України").

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрите 15.12.2021 року, розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження, сторони мали достатньо часу для ефективного представлення своєї справи в суді, а тому розгляд справи може здійснюватися без участі представників позивача та відповідача.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що у справі "Смірнова проти України" зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Інших заяв і клопотань від сторін не надходило.

Господарський суд дійшов висновку, що дана справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами та містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Присутній в режимі ВКЗ представник Громадської спілки просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Стислий виклад правових позицій Громадської спілки в інтересах позивача та відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу належать майнові авторські права на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_3), про що свідчить ліцензійний договір № ВЧ 04012021/01-д від 04.01.2021 року укладений між позивачем та ТОВ "Ворнер/Чаппелл" з додатками № 3 та 3/3. У свою чергу, позивачем згідно з договором про управління майновими правами № АВ 130720 від 22.07.2020 року передані в управління Громадській спілці "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" майнові авторські права позивача, у тому числі на судовий захист прав правовласника. 10.03.2021 року у публічному закладі - кафе " Marvel ", який знаходиться за адресою: м. Дубровиця, вул. Миру, 5 г, у якому здійснює господарську діяльність відповідач, представником Громадської спілки було встановлено факт використання відповідачем музичного твору" "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_3) без отримання належного дозволу на таке використання, про що складений відповідний акт, а також здійснений відеозапис використання музичного твору. На переконання Громадської спілки відповідач здійснив безгодоговірне використання музичного твору у комерційних цілях (для супроводження своєї господарської діяльності). У зв`язку із порушенням майнових авторських прав позивача Громадська спілка просить суд стягнути з відповідача компенсацію за таке порушення в розмірі 56 750 грн 00 коп.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач звертає увагу, що Договором № ВЧ 04012021/01-д від 04.01.2021 року ТОВ «Ворнер/Чаппелл» (правовласник) передає ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» (видавець) виключні майнові права декількох об`єктів прав, у даному випадку зокрема: об`єктів авторського права - музичних творів з текстом (п.5 ч.1 ст. 8 ЗУ «Про авторське право і суміжні права"); об`єктів суміжних прав - виконань музичних творів, фонограм із записом виконань музичних творів (ст. 35 ЗУ «Про авторське право і суміжні права»), які зазначені в Додатках до Договору № ВЧ 04012021/01-д, серед яких твір «ІНФОРМАЦІЯ_1». На підставі Декларації-доручення до Договору №АВ 130720 від 22.07.2020 року ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» надав Громадській спілці, серед іншого, попередню письмову згоду на пред`явлення судового позову щодо твору: «ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець: ОСОБА_3). В додатку №3.3. від 04.01.2021 року до договору №ВЧ 04012021/01-д від 04.01.2021 року зазначено перелік творів, фонограм/виконань права та способи використання яких передаються правовласником видавцю. У вказаному переліку під порядковим номером 81 зазначено назву твору, фонограми/виконання: «ІНФОРМАЦІЯ_1»; автор музики та тексту: ОСОБА_1 ; виконавець: ОСОБА_3, а не ТОВ «Ворнер/Чаппелл» чи ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна». Інших належних та допустимих доказів наявності у позивача майнових прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме доказів укладання, в порядку ст. ст. 31, 33 Закону України «Про авторське право і суміжні права», авторського договору між автором твору ОСОБА_1 та ТОВ «Ворнер/Чаппелл», на переконання відповідача, не існує.

За даних обставин, відповідач стверджує, що ТОВ «Ворнер/Чаппелл» не набуло право володільця твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», а тому і не може звертатися з правом вимоги на стягнення 56 750 грн. 00 коп.

Крім того, відповідач звертає увагу суду, що в Громадської спілки станом на 10.03.2021 року було відсутнє право здійснювати діяльність у сфері розширеного колективного управління щодо публічного виконання музичних творів, у тому числі здійснення моніторингу правомірності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, що включає до себе здійснення фіксацій фактів використання спірного музичного твору.

Відповідач стверджує, що факт відсутності акредитації у Громадської спілки станом на момент фіксації порушення свідчить про неналежність та недопустимість як доказів у справі: акту фіксації використання об`єктів авторського права (музичних творів) способом публічного виконання від 10.03.2021 № 10/03/21, з додатком, диску відеозапису, фіскального чеку від 10.03.2021, виданого ФОП Радченко щодо придбання коньяку "Азнаурі"5***** 50мл. та рахунку про оплату RRN:08 від 10.03.2021 тощо.

Оскільки умовами здійснення діяльності у сфері розширеного колективного управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав є не тільки відповідна державна реєстрація організації колективного управління, а й наявність акредитації такої організації у відповідній сфері колективного управління. Відсутність такої акредитації позбавляє організацію колективного управління права виконувати функції у відповідній сфері навіть при наявності державної реєстрації та укладених договорів з правовласниками.

Наведені обставини на думку відповідача унеможливлюють встановлення факту порушення майнових прав позивача, в інтересах якого Громадська спілка вчиняла спірні дії щодо відеофіксації фактів господарської діяльності відповідача, отже відсутні підстави для стягнення компенсації в розмірі 56 750,00 грн.

У відповіді на відзив Громадська спілка в інтересах позивача вказує, що спроби відповідача поставити під сумнів результати проведеної фіксації є цілком та повністю безпідставними. Категорія справи, яка зараз розглядається не є новою. Верховний Суд вже багатократно висловлювався, що види доказів, які використовує Громадська спілка "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (акт, відеофіксація та чек) є належними та допустимими. При цьому позивач посилається на постанову Верховного Суду від 09.07.2019 року у справі № 910/12033/18, від 20.03.2018 року у справі № 910/7609/17.

Громадська спілка також посилається на практику ВГСУ, викладену у постанові від 14.11.2017 року у якій зазначено, що використання музичних творів у господарській діяльності певної особи неможливе без її ініціативи (тому числі свідомого допущення звучання музичних творів у приміщенні, в якому нею здійснюється господарська діяльність).

Також Громадська спілка зазначає, що відповідно до постанов Верховного Суду від 06.02.2018 року у справах № 908/364/17 та № 908/657/17, використання музичного твору безпосереднього у публічному закладі (а не шляхом здійснення користувачем передачі таких творів в ефір чи по кабелях) є публічним виконанням.

Щодо повноважень представляти інтереси позивача в суді, - Громадська спілка вказує, що правовласник (ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна) свідомо наділив широкими повноваженнями ГС "ОКУАСП" для представництва в суді. Так, п. 6 Договору від 26.06.2020 року між "ТОВ "Бест Мьюзік" та ГС "ОКУАСП" визначено повноваження на судовий захист прав правовласника. Відповідно до Додаткової угоди до Договору від 26.06.2020 року між ТОВ "Бест Мьюзік" та ГС "ОКУАСП" у разі звернення до суду з позовом в інтересах і на користь правовласника організація має право вимагати присудження на свій рахунок (та має право отримувати на свій рахунок) суми коштів, яких стосується позов.

При цьому Громадська спілка звертає увагу, що у неї наявний статус організації колективного управління (вона внесена до Реєстру організацій колективного управління). До акредитації, в сферах в яких акредитація передбачена Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників в сфері авторського права та (або) суміжних прав», жодна з організацій колективного управління не може здійснювати діяльність із розширеного колективного управління, водночас в будь-якому разі управління майновими правами в рамках власного каталогу (Каталогом організації є ті твори, на які організація отримала в управління права на підставі прямого договору із правовласником), не забороняється. ГС «ОКУАСП» просить захистити саме ті майнові права, якими вона управляє. Якби Громадська спілка здійснювала розширене колективне управління, позовні вимоги стосувалися б усіх десяти творів зафіксованих згідно Акту фіксації в публічному закладі відповідача. Але в будь-якому випадку, відповідач не надав жодного документа, який би передбачав обмеження або заборону щодо здійснення добровільного колективного управління. І це природно, оскільки автори повинні отримувати винагороду (роялті) за написання своїх творів. Таким чином, при збиранні доказів у даній справі та пред`явленні даного позову до суду Громадська спілка діяла в рамках добровільного колективного управління, а не в рамках розширеного колективного управління, що потребує акредитації, як безпідставно стверджує відповідач.

Щодо спростування тверджень відповідача про відсутність доказів укладання авторського договору між автором твору та ТОВ «Ворнер/Чаппел», Громадська спілка посилається на сторінки 7, 8 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 918/370/21 від 18.11.2021 року, у якій, зокрема, зазначено, що не врахувавши та не застосувавши до спірних правовідносин приписи ст. 204 ЦК України, залишивши поза увагою презумпцію правомірності правочину (у даному випадку, договору про передачу виключних авторських і суміжних прав та договору про управління майновими авторськими правами), сталу та послідовну судову практику щодо застосування наведеної статті Кодексу у правовідносинах, які пов`язані зі стягненням компенсації за неправомірне використання музичних творів, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з посиланням на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження переходу майнових авторських прав на спірних музичний твір від його авторів до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЗОБМЕЖЕНЬ» та правомірності передання останнім у подальшому такого права позивачу у справі; недоведеності Спілкою права на звернення до суду в інтересах саме ТОВ «Бест Мьюзік».

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника Громадської спілки, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи Громадської спілки в інтересах позивача та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

04.01.2021 року між ТОВ "Ворнер/Чаппелл" (видавець) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (субвидавець) укладено Ліцензійний договір № ВЧ 04012021/01-д, відповідно до умов п. 2.1. якого, видавець надає субвидавцю право на використання і право надання іншим особам права на використання протягом строку дії договору на території України, способами зазначеними в договорі, всіх творів, що входять до каталогу видавця, за винятком Продакшн Музики (далі Ліцензійний договір, а.с. 37-46).

Ліцензійний договір набуває чинності з моменту підписання та, з урахуванням положень пункту 10.2, закінчується 31.12.2022 року. Сторони встановили, що умови даного договору застосовуються до правовідносин між сторонами, яких стосується цей договір, але які виникли між сторонами до укладення цього договору, а саме: з 01.01.2020 року. Строк договору може автоматично продовжуватись на період в 1 (один) рік, якщо, і до того часу, поки не буде розірвано будь-якою зі сторін шляхом направлення письмового повідомлення іншій стороні не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів. За умови отримання такого повідомлення про розірвання, цей договір припиняється, починаючи з 30 червня або 31 грудня, залежно від того, яка дата слідує після закінчення 30 (тридцяти) календарних днів (п. п. 10.1, 10.2 Ліцензійного договору).

У додатку № 3 до Ліцензійного договору, сторони підтвердили, що станом на 04.01.2021 року надані права щодо використання музичних творів відповідно до переліку, зокрема у п. 81 на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець: ОСОБА_3) (том 1, а.с. 52).

Способи використання об`єктів, які видавець передає субвидавцю, а також виключне право дозволити чи заборонити використовувати твори іншими особами, визначені п. 2.3.1 Ліцензійного договору, до яких, зокрема, віднесене публічне виконання творів, у тому числі за допомогою технічних засобів.

22.07.2020 року між Громадською спілкою "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (організація) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (правовласник) було укладено договір № АВ130720 про управління авторськими правами, за п. п. 2.1., 2.2. якого правовласник надає організації повноваження здійснювати управління майновими правами на об`єкти авторських прав (у тих сферах, про якій йдеться в цьому договорі), що належать правовласнику, а саме: дозволяти та/або забороняти в інтересах правовласника використання таких об`єктів третіми особами, а також здійснювати інші дії, передбачені цим договором та законом. Надання повноважень на управління правами за цим договором передбачає право на укладення організацією договорів про надання дозволів на використання об`єктів авторських прав третіми особами та/або договорів про виплату винагороди за використання об`єктів авторських прав, здійснення функцій по розподілу та виплаті такої винагороди, а також здійснення будь-яких інших функцій, які прямо не заборонені законом (далі Договір, а.с. 24-31).

Відповідно до п. п. 4.1.-4.3. Договору організація отримує повноваження здійснювати управління майновими правами правовласника на колективній основі щодо таких видів використання об`єктів авторських прав: публічне використання об`єктів авторських прав (творів): публічне виконання об`єктів авторських прав (творів). Правовласник передає організації за цим договором право здійснювати збір винагороди при використанні об`єктів майнових авторських прав щодо способів, зазначених в пункті 4.1.1 Договору.

Пунктами 6.1.-6.3. договору передбачено, що організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України будь-які юридичні дії з метою забезпечення майнових прав правовласника на об`єкти авторських прав, повноваження на управління якими передані організації за цим договором. Організація має право вживати будь-яких законних заходів, направлених на захист майнових прав правовласника, у тому числі здійснювати фіксацію фактів використання об`єктів авторських прав. У випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред`являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав правовласника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами виключно після письмової згоди з правовласником. При цьому при здійсненні судового захисту інтересів правовласника стосовно майнових прав, які передані організації в управління, організація може виступати в судовому процесі як від власного імені, так і від імені правовласника, беручи за основу приписи закону виключно після письмового погодження з правовласником. При цьому якщо організація виступатиме від імені правовласника, то ані організації, ані представникам, залученим організацією до представництва в судовому процесі, довіреність від правовласника не потрібна (факту наявності цього договору для такого представництва достатньо). Правовласник підтверджує, що організація при захисті прав правовласника в судовому порядку має процесуальні права та обов`язки, в інтересах якої вона діє (правовласника) в рамках, передбачених законом.

Відповідно до п. 7.1. Договору організація здійснює розподіл винагороди на підставі закону, статуту та внутрішніх правил організації.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє безстроково (п. 9.1. договору).

Згідно з п. п. 13.2., 13.3. Договору організація в разі звернення до суду на захист прав правовласника щодо конкретних об`єктів авторського права повинна від нього отримати окремий письмовий дозвіл на таке звернення (за умови, що організація звернулася до суду щодо прав, які передані їй в управління). Сторони не визнають жодні можливі спекуляції третіх осіб у судових процесах з приводу повноважень організації на подання позовів в інтересах правовласника та повноважень організації здійснювати представництво інтересів правовласника в судовому процесі. Повноваження організації з приводу ініціювання судового процесу або представництва в такому процесі можуть бути поставлені під сумнів третьою особою виключно у випадку направлення правовласником заяви до суду з приводу обмеженості повноважень організації у відповідному судовому процесі.

У декларації-дорученні до Договору датованої 04.01.2021 року правовласник підтвердив наявність в його каталозі (серед об`єктів, на які в нього є права) станом на 04.01.2021 року такий об`єкт авторського права: назва музичного твору: «ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець: ОСОБА_3) (том 1, а.с. 36), спосіб використання, щодо якого отриманні майнові авторські права, - публічне виконання, автор музики та тексту - ОСОБА_1 , частка правовласника на публічне використання - 100,00%, договір, на підставі якого отримані права, - договір № ВЧ 04012021/01-д від 04.01.2021 року.

Крім того, у декларації-дорученні до Договору від 04.01.2021 року за підписом директора ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" зазначено, що одночасно із декларуванням правовласник, як довіритель, надає цю попередню письмову згоду (дозвіл), яка одночасно є дорученням, за якою організація отримує повноваження здійснювати фіксацію фактів використання зазначених об`єктів авторського права, а також попередню письмову згоду (дозвіл), якою одночасно є дорученням пред`являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав правовласника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами щодо зазначених об`єктів.

22.07.2020 року між сторонами підписаний додаток до Договору, згідно з яким останні узгодили, що в сфері публічного виконання творів дозволи третім особам на виключній основі надає організація. За загальним правилом, організація надає дозволи на використання всіх творів, яких стосується договорів в цілому, і ціна за отримане право на використання способом публічного виконання всіх таких творів не може бути меншою, ніж сума, еквівалентна 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на 01 січня року, в якому матиме місце використання (незалежно від кількості використань). Водночас щодо використання способом публічного виконання одного твору, якого стосується цей договір, то організація вправі надати дозвіл на таке використання за ціною не нижче ніж сума, еквівалента 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на 01 січня року, в якому матиме місце використання (незалежно від кількості використань).

01.08.2020 року між сторонами укладена додаткова угода №1 до Договору, за якою сторони узгодили, що у разі звернення до суду з позовом в інтересах і на користь правовласника організація має право вимагати присудження на свій рахунок (та має право отримувати на свій рахунок) сум коштів, яких стосується позов.

01.08.2020 року ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" видав довіреність на ім`я Громадської спілки, за якою з метою усунення будь-яких спірних моментів із представництва в судах своїх інтересів підтверджує повноваження останньої на здійснення будь-яких дій, направлених на реалізацію положень укладеного Договору, у тому числі звертатися до суду в інтересах і на користь довірителя із стягненням компенсації, збитків або інших сум на рахунок повіреного, реалізовувати право на апеляційне та касаційне оскарження, представляти інтереси довірителя в судах будь-яких інстанцій, в тому числі в Верховному суді. Для реалізації зазначених повноважень повірений залучає власних представників без додаткового їх погодження із повіреним. Строк дії вказаної довіреності визначається строком дії Договору.

Громадська спілка 23.01.2020 року включена до Реєстру організацій колективного управління, підтвердженням чого є витяг з відповідного Реєстру № 18 від 15.09.2020 року (том 1, а.с. 16-17).

Відповідно до підп. 2.2.6., 2.4.9., 2.4.10. статуту Громадської спілки напрямками діяльності останньої є: фіксація фактів правопорушень авторського права; здійснення (за участі своїх уповноважених представників) фіксації використання об`єктів авторського права для виявлення можливих порушень щодо майнових авторських, що знаходяться в управлінні організації; виступ в інтересах правововласників (зокрема членів Організації) в суді (в будь-яких судах та судових інстанціях).

23.02.2021 року Громадською спілкою видано довіреність на представництво інтересів спілки перед фізичними та юридичними особами, зокрема із правом виявляти незаконне використання об`єктів авторського права та суміжних прав, а також здійснювати фіксацію і вживати заходів для усунення таких порушень ОСОБА_4 (том 1, а.с. 58).

10.03.2021 року на підставі вказаної довіреності ОСОБА_2 в публічному закладі - кафе " Marvel ", який знаходиться за адресою: м. Дубровиця, вул. Миру, 5 г, у якому здійснює господарську діяльність відповідач, здійснено фіксацію використання музичного твору за допомогою відеокамери "Sony", про що складений акт фіксації № 10/03/21 використання об`єктів авторського права (музичних творів) способом публічного виконання. У вказаному акті міститься посилання на те, що підстава використання об`єкта авторського права представником публічного закладу не заявлена, а також на розрахункові документи, видані закладом, в якому використовувався об`єкт авторського права шляхом публічного виконання: фіскальний чек №, 10.03.2021, 12:39; рахунок чек № 350, 10.03.2021 року, 12:38 год. (том 1, а.с. 59).

У додатках № 1 та № 2 до акту зазначено, що у публічному закладі зафіксовано факт публічного виконання 10 музичних творів, зокрема у п. 7 додатку № 2 зазначено «ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець: ОСОБА_3) (том 1, а.с. 60).

17.08.2021 року Громадською спілкою на адресу відповідача направлено вимогу до порушника звернутися із заявою про надання дозволу на використання об`єкта авторського права, на підтвердження чого долучено опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек та список розсилки згрупованих відправлень Укрпошта Експрес.(а.с. 21-23).

Відповідачем відповіді на вказану претензію не надіслано, доказів сплати компенсації за порушення авторських прав не надано.

У свою чергу, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та вказує, що відсутність у Громадської організації акредитації на момент фіксації порушення свідчить про неналежність та недопустимість доказів у справі від 10.03.2021 року: акту фіксації, диску відеозапису, фіскального чеку та рахунку про оплату. Відсутність такої акредитації позбавляє організацію колективного управління права виконувати функції у відповідній сфері навіть при наявності державної реєстрації та укладених договорів з правовласниками. Також відповідач вказує, що не існує доказів наявності у позивача майнових прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме доказів укладання, в порядку ст. ст. 31, 33 Закону України «Про авторське право і суміжні права», авторського договору між автором твору ОСОБА_1 та ТОВ «Ворнер/Чаппелл», а відтак ТОВ «Ворнер/Чаппелл» не набуло право володільця твору «ІНФОРМАЦІЯ_1». Наведені обставини на думку відповідача унеможливлюють встановлення факту порушення майнових прав позивача, в інтересах якого Громадська спілка вчиняла спірні дії щодо відеофіксації фактів господарської діяльності відповідача, отже відсутні підстави для стягнення компенсації в розмірі 56 750,00 грн.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини, пов`язані із використанням у публічному закладі музичного твору без дозволу правовласника шляхом публічного виконання, регулювання яких здійснюється на підставі Закону України "Про авторське право і суміжні права", ГК України, ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем допущено неправомірне використання (без дозволу правовласника або уповноваженої ним організації колективного управління) музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець: ОСОБА_3) шляхом його публічного сповіщення 10.03.2021 в кафе "Marvel", у підтвердження чого представником Громадської спілки надано акт фіксації порушення, складений представником організації, диск з відеофіксацією вказаного порушення, а також фіскальний чек та рахунок від 10.03.2021 про придбання товару у вказаному кафе.

Виходячи із предмету спору, Громадська спілка повинна довести належність їй авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об`єктів вказаних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, який було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов`язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

У свою чергу, відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні твору та/або об`єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (ст. ст. 614, 1166 ЦК України).

Отже, до предмету доказування у цій справі входить: 1) наявність прав у організації на звернення до суду за захистом прав позивача; 2) встановлення належності позивачеві виключних майнових авторських прав на спірний музичний твір та обсягу цих прав; 3) відсутність/наявність у відповідача необхідного дозволу на використання (публічне виконання) спірного музичного твору; 4) факт використання відповідачем спірного музичного твору у власній господарській діяльності; 5) використання відповідачем спірного твору без належної сплати (правовласнику або організації колективного управління) авторської винагороди є підставою для стягнення компенсації, передбаченої пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Щодо права Громадської спілки звертатися з позовом в інтересах позивача для захисту його майнових авторських прав на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець: ОСОБА_3), суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єктами авторського права є автори творів, зазначених у ч. 1 ст. 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями ст. 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб`єктом авторського права.

За приписами ч. 1 ст. 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у ст. 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Статтею 1108 ЦК України встановлено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об`єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності). Ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору. Ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону. Невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об`єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об`єкта у зазначеній сфері.

За ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір (ст. 1109 ЦК України).

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", організація колективного управління - громадське об`єднання зі статусом юридичної особи, зареєстроване в Установі, що не має на меті отримання прибутку, засноване виключно правовласниками, діяльність якого спрямована на колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав.

Частинами 1, 3, 4, 9 ст. 5 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" унормовано, що колективне управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав здійснюють організації колективного управління, зареєстровані Установою у встановленому цим Законом порядку. Організація колективного управління є неприбутковою організацією, утворюється в організаційно-правовій формі громадського об`єднання (громадська організація або громадська спілка) зі статусом юридичної особи, єдиним видом діяльності якої є виконання завдань і функцій, визначених ст. 12 цього Закону. Правовласники як суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління. Правовласники мають право вільно обирати організацію колективного управління, яка буде управляти їхніми майновими правами, визначати, які саме майнові права і на які об`єкти авторського права і (або) суміжних прав передавати в управління, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Правовідносини між організаціями колективного управління та правовласниками виникають та здійснюються на підставі договору про управління майновими правами на колективній основі, що укладається в письмовій (електронній) формі із зазначенням конкретних об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, права на які передаються в управління, та конкретних способів використання таких об`єктів, або на підставі закону. Організації колективного управління здійснюють повноваження щодо колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав від свого імені в інтересах правовласників.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють, зокрема такі функції: збирають, розподіляють та виплачують дохід від прав правовласникам; звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація.

Отже, одним зі способів управління суб`єктами авторського права і суміжних прав своїми правами є доручення їх управління організаціям колективного управління. При цьому організація, пред`явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб`єктів авторського та (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб`єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

Як зазначалось судом вище 04.01.2021 року між ТОВ "Ворнер/Чаппелл" (видавець) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (субвидавець) укладено Ліцензійний договір № ВЧ 04012021/01-д, відповідно до умов п. 2.1. якого, видавець надає субвидавцю, право на використання і право надання іншим особам права на використання протягом строку дії договору на території України, способами зазначеними в договорі, всіх творів, що входять до каталогу видавця, за винятком Продакшн Музики.

Розділом 9 зазначеного Ліцензійного договору Видавець гарантує і підтверджує, що: він має право укласти цей Договір і надати субвидавцю зазначені в ньому права; твори є оригінальними і не порушують авторські, суміжні та інші інтелектуальні права третіх осіб; він виплатить авторам творів належну їм винагороду.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, а Верховний Суд, застосовуючи цю норму, прийняв постанови, які містять висновки щодо правомірності договору, на підставі якого особа, що передала майнові авторські права в управління організації колективного управління, набула ці права (постанови Верховного Суду від 09.07.2019 року у справі № 910/12033/18, від 15.07.2019 року у справі № 921/440/18).

Громадська спілка 23.01.2020 року включена до Реєстру організацій колективного управління, на підтвердження чого свідчить витяг з Реєстру.

Отже, враховуючи приписи ст. 204 ЦК України (презумпція правовірності правочину), суд дійшов висновку про те, що організація колективного управління (Громадська спілка) на підставі договору про управління майновими авторськими правами наділена повноваженнями на управління майновими правами суб`єкта авторського права, зокрема, щодо спірного музичного твору, та відповідно, правом на звернення з позовом до суду в інтересах позивача.

Поряд з цим, судом враховується наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 426 ЦК України - використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Стаття 435 ЦК України передбачає, що первинним суб`єктом авторського права є автор твору за відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства), суб`єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до ст. 440 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом, майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом; використанням твору є його.

Відповідно до ст. 441 ЦК України використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо.

Стаття 1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" містить такі визначення, як добровільне колективне управління - колективне управління, що здійснюється організаціями колективного управління, зареєстрованими у встановленому цим Законом порядку, виключно щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, включених до каталогу відповідної організації колективного управління; обов`язкове колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах; розширене колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), у визначених цим Законом сферах, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах. Більш детально про розширене та обов`язкове колективне управління йдеться у ч. 5, 6 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Розширене колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами. Розширене колективне управління передбачає право правовласників вилучати повністю або частково належні їм права на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав з управління акредитованої організації колективного управління в порядку, передбаченому цим Законом.

Розширене колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно в таких сферах: публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів; публічне сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів, крім кабельної ретрансляції; право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою; право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне сповіщення фонограм і зафіксованих у них виконань, відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою, крім кабельної ретрансляції. Перелік сфер колективного управління, за якими здійснюється розширене колективне управління, визначений цією частиною, є вичерпним.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, за наявності договорів з суб`єктами авторського права та/або суміжних прав на управління їх майновими правами організації колективного управління, що надають право таким організаціям представляти інтереси власників майнових авторських прав, виконавців, виробників фонограм (відеограм), такі організації мають право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав, і у тому випадку, коли з порушником авторського права чи суміжних прав організацією колективного управління не укладено будь-якої угоди.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" юридична особа, яка має намір виконувати функції організації колективного управління, зобов`язана після її державної реєстрації звернутися до Установи із заявою про реєстрацію організації колективного управління та внесення її до Реєстру організацій колективного управління, та отримати акредитацію. Таким чином, умовами здійснення діяльності у сфері розширеного колективного управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав є не тільки відповідна державна реєстрація організації колективного управління, а й наявність акредитації такої організації у відповідній сфері колективного управління. Відсутність такої акредитації позбавляє організацію колективного управління права виконувати функції у відповідній сфері навіть при наявності державної реєстрації та укладених договорів з правовласниками.

Відповідно до п.3-2 Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", тимчасово, до моменту затвердження Установою рішення комісії з акредитації про акредитацію організацій колективного управління у відповідних сферах відповідно до ч. 9 ст. 16 цього Закону, але не пізніше ніж до 31.12.2020 року, організації колективного управління, внесені до Реєстру організацій колективного управління, мають право здійснювати добровільне колективне управління майновими правами правовласників у сферах, передбачених абз. 4 і 5 ч. 5 ст. 12 цього Закону, згідно із тарифами, що визначаються в договорах між відповідними організаціями колективного управління та користувачами, без застосування порядку встановлення тарифів, передбаченого ст. 20 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Громадська спілка є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується Витягом з Реєстру організацій колективного управління, наданого Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 18 від 15.09.2020 року.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що в Громадської спілки станом на 10.03.2021 було відсутнє право здійснювати діяльність у сфері розширеного колективного управління щодо публічного виконання музичних творів, у тому числі здійснення моніторингу правомірності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, що включає до себе здійснення фіксацій фактів використання спірного музичного твору, зважаючи на таке.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2021 року у справі № 640/1908/21 за позовом Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, яка полягає у не затвердженні наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства рішення комісії з акредитації організацій колективного управління від 17.12.2020 року про акредитацію організації колективного управління Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" у сфері розширеного колективного управління "публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних товарів", строком на три роки. Зобов`язано Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства (01008, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 12/2, ) видати наказ, яким затвердити рішення комісії з акредитації організацій колективного управління від 17.12.2020 року, відповідно до якого Громадська спілка "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (02002, м. Київ, вулиця А.Аболмасова, буд. 5, приміщ. 57, оф. 11, ) визначена акредитованою організацією колективного управління в сфері: "публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів". Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень на сайті https://reyestr.court.gov.ua/ зазначене рішення суду залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 року.

Наказом Міністерства економіки №611-21 від 24.09.2021 року затверджено рішення комісії з акредитації організацій колективного управління від 17.12.2020 року щодо акредитації організації колективного управління громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" у сфері розширеного колективного управління "Публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів" строком на три роки.

Таким чином, факт відсутності акредитації у Громадської спілки станом на 10.03.2021, на момент фіксації порушення, свідчить про неналежність та недопустимість доказів у справі, а саме: акту фіксації використання об`єктів авторського права (музичних творів) способом публічного виконання від 10.03.2021 № 10/03/21 з додатком, диску відеозапису, та унеможливлюють встановлення факту порушення майнових прав позивача, в інтересах якого Громадська спілка вчиняла спірні дії щодо відеофіксації фактів господарської діяльності відповідача.

Разом з тим, каталог організації колективного управління - сукупність об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майновими правами на які управляє організація (ст. 1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав").

Посилання позивача на те, що він здійснює управління майновими правами в рамках власного каталогу, є безпідставними, оскільки в даному випадку йдеться не про конкретні об`єкти авторських та суміжних прав із зазначенням їх правовласників, а про сферу здійснення цього колективного управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав, якою є, зокрема, публічне виконання музичних творів. Обставини справи свідчать про здійсненням з боку Громадської спілки без відповідної акредитації моніторингу правомірності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав під час публічного виконання музичних творів.

Частиною 4 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" визначено, що добровільне колективне управління майновими авторськими та суміжними правами може здійснюватися в будь-якій сфері управління правами, крім тих, у яких здійснюється розширене або обов`язкове колективне управління.

Отже, системний аналіз зазначених норм в сукупності дає підстави для висновку, що організація колективного управління може здійснювати управління майновими правами її членів у межах, визначених автором (автор визначає конкретні майнові права для управління, які вносяться у відповідний каталог), а обов`язкове та розширене колективне управління, у свою чергу, надає право організації колективного управління управляти майновими правами членів організації незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління.

Однак, з матеріалів даної справи не вбачається, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" є членом Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", яка здійснює управління майновими правами щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, включених до каталогу організації колективного управління, тобто у цій справі йдеться не про добровільне колективне управління, а про розширене колективне управління, яке потребує відповідної акредитації.

Крім того, згідно зі ст. 431 ЦК України порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

У свою чергу, використання твору без дозволу суб`єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим п. "а" ст. 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права", за яке п. "г" ч. 2 ст. 52 цього ж Закону передбачена можливість виплати компенсації, що визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов`язаний у встановлених п. "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Отже, з урахуванням внесення змін до Закону України "Про авторське право і суміжні права" щодо форм відповідальності за порушення авторського права і суміжних прав, а саме, щодо порядку розрахунку компенсації, передбаченої п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону, суд зауважує, що предметом доведення у справі є також і обґрунтованість застосування такої форми відповідальності за порушення як компенсація, та її розмір.

Тобто Громадська спілка, обираючи таку форму відповідальності, як сплата компенсації, має довести, що саме зазначена сума могла бути сплачена порушником у разі його правомірної поведінки, тобто звернення до правовласника про надання відповідного дозволу на використання права замість безпідставного використання об`єкту авторського права.

Відповідно до Національного стандарту № 4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності", затвердженого постановою КМ України від 03.10.2007 року № 1185, паушальний платіж - одноразовий платіж, який становить фіксовану суму і не залежить від обсягів виробництва (продажу) продукції (товарів, робіт, послуг) з використанням об`єкта права інтелектуальної власності.

Фактично це є ціною ліцензії, що встановлюється, виходячи з оцінок очікуваної економічної ефективності та майбутніх прибутків покупця ліцензії на основі використання ліцензії. Фіксується у договорі між ліцензіаром і ліцензіатом у розмірі чітко обумовленої суми та може здійснюватися одноразово або певними частинами.

У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених ст. 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об`єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Громадська спілка, звертаючись до суду, визначила компенсацію за порушення майнових прав шляхом публічного використання музичного твору в розмір 56 750,00 грн, виходячи із суми, що еквівалентна 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на 01 січня року, в якому мало місце використання (вказаний розмір визначений у додатку до договору про управління майновими авторськими правами від 22.07.2020 року). Одночасно вказаний додаток передбачає визначення вартості права за використання музичного твору на добровільних (договірних) засадах незалежно від кількості використань. Окрім того, вказана сума визначена за домовленістю у договорі про управління майновими авторськими правами від 22.07.2020 року, укладеному між позивачем та Громадською спілкою, відповідач не є стороною вказаного правочину, а, отже, його умови не мають обов`язкової сили щодо нього. У цій же справі йдеться про стягнення компенсації у судовому порядку за один підтверджений факт публічного сповіщення твору без дозволу правовласника, розмір якої має відповідати вимогам п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", тобто відповідати розміру винагороди або комісійному платежу, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу, у подвоєному або потроєному розмірі.

За ч. 2 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" тарифи, що пропонуються для застосування у договорах з користувачами, мають бути об`єктивними та обґрунтованими, зокрема, з урахуванням економічної вигоди використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав у господарській діяльності, характеру та обсягів використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, виду діяльності користувача, фінансово-економічних показників ринку, на якому здійснюється використання зазначених об`єктів. Проекти попередніх тарифів розглядаються на загальних зборах організації колективного управління та визначаються у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від надходжень користувачів, отриманих безпосередньо від використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав за вирахуванням витрат, пов`язаних з придбанням (набуттям) прав на такі об`єкти авторського права і (або) суміжних прав, чи відсотків від вартості обладнання і матеріальних носіїв, за допомогою яких можна здійснити відтворення об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, окремо для кожної категорії користувачів не менше, ніж на три роки. Попередні тарифи мають відповідати вимогам до тарифів, встановленим абзацом першим цієї частини. Протягом 10 робочих днів з моменту затвердження проекту попередніх тарифів організація колективного управління зобов`язана оприлюднити проект попередніх тарифів шляхом, зокрема опублікування на своєму веб-сайті.

У свою чергу, заявлена до стягнення сума є розміром компенсації, що визначена на власний розсуд заінтересованими особами, яка не узгоджується з вимогами п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", які підлягають застосуванню судом під час вирішення спору (оскільки Закон не передбачає права суду при вирішення питання про стягнення компенсації брати за основу розмір, погоджений у договорі у між правовласником та організацією колективного управління, які є заінтересованими особами щодо розміру такої компенсації та можуть встановити її на будь-якому рівні без належного обґрунтування, а обмежений порядком розрахунку (формулою), наведеним у "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права"), а також засадами господарського судочинства.

Як установлено судом, на сайті https://okuasp.org.ua/taryfy/ розміщено тимчасові тарифи, згідно з якими у разі, якщо користувач вже розпочав використовувати музичні твори, майновими правами на які управляє ГС ОКУАСП, то неподання користувачем Громадській спілці ОКУАСП показників розрахунку, понижуючих коефіцієнтів і системи знижок свідчитиме про те, що договір мав бути укладеним за базовим тарифом, який дорівнює 100 (ста) прожитковим мінімумам для працездатних осіб на 1 січня року, в якому матиме місце використання (в незалежності від кількості використань).

У той же час мінімальний тариф (за один місяць використання) розраховуються за показниками відповідно формули: Т=КМ*40*К, де: КМ - кількість посадкових місць, К - коефіцієнт (дивись примітку****), Т - ТАРИФ, 40 - вартість за одне посадкове місце (грн). Кількість місць - загальна кількість посадкових місць в закладі. У випадку наявності прилеглого відкритого майданчика (тераси, веранди, столів тощо) щомісячна винагорода за одне посадкове місце буде дорівнювати 20 (грн) з урахуванням періоду експлуатації останнього. Сума ставки за виконання музичних творів на цьому відкритому майданчику (тераси, веранди тощо) буде додаватись до основної ставки роялті даного закладу.

Понижуючі коефіцієнти, які можуть застосовуватись Громадською спілкою А) Залежно від географічного місця розташування: 1,0 - Київ, Львів, Одеса, Харків та Дніпро; 0,8 - курортні зони та обласні центри, інші міста з кількістю населення більше 350 тис. чол.; 0,65 - інші населені пункти та поза їх межами. Б) Виходячи від кількості посадкових місць в закладі: 1 - від 5 до 30 посадкових місць; 0,9 - від 31до 60 посадкових місць; 0,85 - від 61 до 100 посадкових місць; 0,75 - від 101 до 250 посадкових місць; 0,6 - понад 251 посадкове місце. В) Залежно від типу закладу: 1 - ресторан; 0,85 - кафе, ПАБ, бар, кав`ярня (з алкоголем), піцерія; 0,75 - Fast Food/Підприємство швидкого обслуговування; 0,65 - кав`ярня (без алкоголю); 0,5 - Їдальня, закусочна, банкетний зал, поминальні зали, кулінарія; 0,4 - окремі торгівельні пересувні палатки чи машини (у разі відсутності посадкових місць не менш ніж 350 грн. на місяць).

У свою чергу, заявлена до стягнення сума є розміром компенсації, що визначена на власний розсуд заінтересованими особами, яка не узгоджується з вимогами п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", які підлягають застосуванню судом під час вирішення спору (оскільки Закон не передбачає права суду при вирішення питання про стягнення компенсації брати за основу розмір, погоджений у договорі між правовласником та організацією колективного управління, які є заінтересованими особами щодо розміру такої компенсації та можуть встановити її на будь-якому рівні без належного обґрунтування, а обмежений порядком розрахунку (формулою), наведеним у "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права"), а також засадами господарського судочинства, визначеними ст. 3 ЦК України.

Отже, порядок розрахунку суми компенсації, заявленої до стягнення, Громадська спілка належним чином не обґрунтувала, не обґрунтувала її застосування у подвійному чи потрійному розмірі (не надала суду обґрунтований розрахунок такої суми, зокрема розміру винагороди або комісійного платежу, які були б сплачені, якби відповідач 10.03.2021 звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права тощо).

При цьому Громадською спілкою жодними належними та допустимими доказами не обґрунтовано можливість укладення ліцензійного договору із відповідачем на надання права на використання спірного твору у власній господарській діяльності, плата за яке була б установлена на рівні 56 750,00 грн.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21.01.1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 28.10.2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які Громадська спілка в інтересах позивача посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач на підставу своїх заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві Громадською спілкою зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із понесених витрат у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 270,00 грн та витрат на правову допомогу адвоката, які Громадська спілка очікує понести.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, сплачений Громадською спілкою судовий збір залишається за останнім.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, відповідно сплачений судовий збір згідно з платіжним дорученням № 1149 від 25.11.2021 року у розмірі 2 270 грн 00 коп. та інші судові витрати залишаються за Громадською спілкою.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 119, 120, 123, 129, 202, 233, 238, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 20.04.2022 року.

Суддя Заголдна Я.В.