ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2022 р. Справа№ 910/6306/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Денисевич К.Ю.,

за участю представників:

від позивача: представник не прибув,

від відповідача: Янович-Бунь І.Б. (ордер серії КС №843709 від 28.04.2021),

від третьої особи: представник не прибув,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про винесення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2021 у справі №910/6306/21 (суддя Стасюк С.В., повний текст складено - 27.09.2021) за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення 311 342 049,80 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (надалі за текстом також - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (надалі за текстом також - відповідач) про стягнення 311 342 049,80 грн., з яких 298 712 397,05 грн. за послуги з транспортування теплової енергії, 5 320 664,09 грн. пені, 1 267 895,13 грн. 3 % річних, 6 041 093,53 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.09.2021 у справі №910/6306/21 у позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2021 у даній справі та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В ході здійснення апеляційного провадження та до початку судових дебатів відповідачем подано до апеляційного суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 135 000 грн., з наданням при цьому доказів їх понесення.

В свою чергу, позивачем було подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 1 000 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2021 у справі №910/6306/21 - без змін.

При цьому, питання щодо витрат правничої допомоги, понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції, вирішено не було.

До Північного апеляційного господарського суду 09.02.2022 від відповідача надійшла заява про винесення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2022 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про винесення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу призначено на 16 лютого 2022 року о 12 год. 00 хв.; позивачу запропоновано надати до суду свої заперечення або міркування щодо поданої заяви про винесення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/6306/21.

Позивачем було подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 1 000 грн.

В судове засідання прибув представник відповідача та підтримав подану заяву.

Позивач та третя особа правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмами суду.

В свою чергу, від позивача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю забезпечення явки представників в дане судове засідання, з огляду на: наявність у представника Коцюби В.О. коронавірусної хвороби; перебування представника Комісар С.П. у щорічній відпустці; перебування представників Кудряшова О.Ю. та Ларькіна М.М. на самоізоляції у зв`язку з контактуванням з хворими на коронавірус.

Дослідивши обставини, заявленого клопотання, колегією суддів відмовляється у його задоволенні, оскільки позивачем у справі є товариство, а не окремі його представники, в свою чергу, Господарським процесуальним кодексом України передбачена участь у судовому процесі через представника, що надає можливість направити в судове засідання іншу уповноважену належним чином на те особу.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, чи клопотання цих осіб про відкладення розгляду справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

При цьому, колегією суддів враховується те, що позивачем викладена письмово його позиція щодо заяви відповідача про розподіл витрат правничої допомоги, а тому відповідно відсутня така підстава для відкладення, як неможливість розгляду вказаної заяви у даному судовому засіданні.

Зважаючи на те, що неявка представників позивача, а також і третьої особи не перешкоджає розгляду заяви відповідача, вона розглядається апеляційним судом у даному судовому засіданні.

Колегія суддів, розглянувши вказану заяву, дійшла висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Між відповідачем (замовник) та адвокатським об`єднанням "Оптімалекс" (виконавець) 19.02.2021 було укладено Договір про надання правової допомоги №19/02-01/ЄР, згідно умов якого виконавець бере на себе зобов`язання надавати послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (адвокатські послуги) в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язується оплатити такі послуги.

Вартість наданих за цим договором послуг визначається по факту їх надання на підставі Актів приймання - передачі наданих послуг або вказується в окремих додаткових угодах (п. 5.1 договору).

Згідно Протоколу узгодження вартості послуг по супроводженню справи №910/6306/21, які надаються за Договором про надання правової допомоги №19/02-01/ЄР від 19.02.2021 (Додаток №2 до вказаного договору) сторони засвідчили, що між ними досягнута згода про встановлення фіксованого розміру винагороди (гонорару) виконавцю послуг професійної правничої допомоги, які надаються виконавцем замовнику по супроводженню справи №910/6306/21, яка знаходиться в провадженні Північного апеляційного господарського суду, а саме - 35 000 грн. Наведений розмір винагороди за надання послуг професійної правничої допомоги визначений у даному Протоколі у вигляді фіксованої суми, а тому не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого виконавцем часу (п. 1 Протоколу).

Відповідно до п. 3.1 Протоколу у разі, якщо для замовника за результатами розгляду справи №910/6306/21 прийнято позитивне рішення (позивачу/особі, яка подала апеляційну скаргу/ буде відмовлено у задоволенні апеляційної скарги), замовник сплачує виконавцю премію (додатковий гонорар/гонорар успіху) у розмірі 100 000 грн., що складає 0,03 % від 311 342 049, 80 грн. ціни позову, заявленої до стягнення з замовника.

Частиною 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Відповідачем до апеляційного суду подано опис наданих послуг у даній справі, пов`язаних із її розглядом в суді апеляційної інстанції (т. 4, а.с. 123).

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно Протоколу узгодження вартості послуг по супроводженню справи №910/6306/21 встановлено фіксований розмір винагороди (гонорару) виконавцю послуг професійної правничої допомоги у розмірі 35 000 грн., тобто він не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представниками відповідача, а отже є визначеним.

Щодо гонорару успіху, який відповідач просить стягнути з позивача у розмірі 100 000 грн. слід зазначити наступне.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що гонорар успіху, визначений пунктом п. 3.1 Протоколу узгодження вартості послуг по супроводженню справи №910/6306/21 в розмірі 100 000,00 грн був необхідним, у зв`язку з розглядом цієї справи.

Стосовно доводів позивача про те, що розмір витрат правничої допомоги є неспівмірним зі складністю справи та з обсягом наданих послуг, слід зазначити наступне.

Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Колегія суддів зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Позивачем не надано суду апеляційної інстанції доказів з метою доведення надмірності понесених відповідачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на їх спростування.

Так, апеляційний суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, є доведеним, документально обґрунтованим та таким, що відповідає критерію розумної необхідності цих витрат.

При цьому, за висновком суду апеляційної інстанції, позивач не довів відповідно до частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України неспівмірності понесених відповідачем при розгляді цієї справи у суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу із складністю даної справи та наданим адвокатами обсягом послуг, нерозумності розміру таких витрат.

Також, апеляційним судом враховуються положення п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатами професійної правничої допомоги у цій справі в суді апеляційної інстанції на суму 135 000 грн., колегія суддів дійшла висновку про покладення вказаних витрат на апелянта.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У постанові Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 питання щодо витрат правничої допомоги, понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції, вирішено не було.

З огляду на викладене вище, судова колегія вважає за необхідне прийняти додаткову постанову, якою заяву відповідача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/6306/21 задовольнити та стягнути з позивача на користь відповідача 135 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про винесення додаткової постанови про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/6306/21 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" 135 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

4. Матеріали справи №910/6306/21 повернути Господарському суду міста Києва.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст додаткової постанови складено: 27.04.2022 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Барсук