ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2022 р. Справа№ 910/11077/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС»

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021

у справі №910/11077/21 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

про стягнення 3 748,56 грн страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі, відповідач або ТДВ «СК «Альфа-Гарант») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (далі, позивач або ПрАТ «СГ «ТАС») про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3 748,56 грн у порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі Договору №06-PR/01-333-00023 від 28.09.2020 добровільного страхування наземного транспортного засобу, що не є предметом застави, внаслідок настання страхової події 11.02.2021 - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику транспортного засобу «Субару Імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу «Газ» д.н.з. НОМЕР_2 , яким скоєно ДТП, застрахована у відповідача на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8500902, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №910/11077/21 позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення 3 748, 56 грн страхового відшкодування задоволено.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» 3 748 (три тисячі сімсот сорок вісім) грн 56 (п`ятдесят шість) коп. - страхового відшкодування, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. - судового збору, а також 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду мотивоване тим, що до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток - відповідача. За висновками суду розрахунок позивача, наведений у позові, є арифметично вірним, а станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування в повному обсязі. За встановлених судом обставин, до виплати зі страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 24 589,44 грн, однак відповідачем здійснено лише частково виплату в сумі 20 840,88 грн, решта суми страхового відшкодування у розмірі 3 748,56 грн відповідачем позивачу сплачена не була.

При цьому, приймаючи рішення, суд відхилив як докази надані відповідачем розрахунок коефіцієнта фізичного зносу аварійного комісара ОСОБА_1 та дослідження оцінювача ОСОБА_2 за вих. №19598 від 26.07.2021, вказавши, що останні складені з порушенням положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом №142/5/2092 від 24.11.2003 Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395, оскільки названими особами не проводився особистий огляд пошкодженого транспортного засобу, що передбачено пунктом 5.1. Методики.

З огляду на недоведеність відповідачем виключень, передбачених підпунктом б) п. 7.39 Методики, суд визнав обґрунтованими висновки позивача про те, що у зв`язку з тим, що на момент ДТП 11.02.2021 строк експлуатації транспортного засобу «Субару Імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 , не перевищував 7 років, коефіцієнт фізичного зносу з урахуванням пункту 7.38. Методики дорівнює нулю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 16.12.2021 Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №910/11077/21 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- судом першої інстанції порушено та не застосовано при вирішенні спору статті 2, 22, 29, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює законодавчі обмеження щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме розмір страхової виплати визначається з обов`язковим урахуванням зносу автомобіля, тому відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону здійснив відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а саме в розмірі 20 840,88 грн. Оскільки відповідач сплатив позивачу вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача 3 748,56 грн не підлягає задоволенню;

- суд порушив та не застосував норми статей 33, 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», абз.2 пункту 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Так, суд першої інстанції не врахував дослідження оцінювача ОСОБА_2 від 26.07.2021 та розрахунок коефіцієнта фізичного зносу, складений аварійним комісаром ОСОБА_1 , оскільки встановив, що автомобіль «Субару Імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 , перебував в експлуатації лише два роки, а відповідачем не надано будь-яких доказів, з яких аварійний комісар та оцінювач зробили висновок про те, що даний транспортний засіб має сліди відновлювального ремонту, який мав місце до настання ДТП 11.02.2021. За твердженнями скаржника вказані сумніви суду першої інстанції ґрунтуються на недостовірній оцінці доказів та невірному розумінні норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Скаржник наголошує, що позивач надав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування від 15.03.2021 за вих. №03/1127, до якої надав протокол огляду від 16.02.2021 з фотододатками. При цьому позивач не повідомляв відповідача про проведення технічного огляду пошкоджень автомобіля «Субару Імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 , та виявлення його пошкоджень та не зазначив жодних доказів на підтвердження поважності причин невиконання покладених на нього Законом обов`язків.

На підставі викладеного, дослідження оцінювача ОСОБА_2 від 26.07.2021 та розрахунок коефіцієнта фізичного зносу, складений аварійним комісаром ОСОБА_1 , складені на підставі наданих позивачем даних. Зокрема до дослідження оцінювача ОСОБА_2 від 26.07.2021 надані фотододатки, які підтверджують факт придбання автомобіля «Субару Імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 , в знищеному стані станом на 24.04.2019.

Також скаржник зазначив, що свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу підтверджує факт його експлуатації (рік виготовлення) з 2016 року, а не 2 роки, як помилково встановив суд першої інстанції.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» у справі №910/11077/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Апеляційну скаргу було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11077/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №910/11077/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

29.12.2021 матеріали справи №910/11077/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя у справі Михальська Ю.Б. у період з 22.12.2021 по 06.01.2022 згідно наказів голови Північного апеляційного господарського суду №719-в від 17.12.2021 та №728-в від 20.12.2021 перебувала у щорічних основних відпустках.

Після виходу головуючого судді з відпустки, розглянувши матеріали справи №910/11077/21 та матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №910/11077/21, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №910/11077/21, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі №910/11077/21 є вимоги про стягнення 3 748,56 грн, а отже дана справа відноситься до малозначних в розумінні Господарського процесуального кодексу України; встановлено сторонам строки для подачі відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (повідомлень про вручення поштових відправлень), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 процесуальних строків на подачу відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - «Субару Імпреза», д.н.з. НОМЕР_1 , застраховано у позивача (ТДВ СК «Альфа-Гарант») на підставі Договору №06-PR/01-333-00023 добровільного страхування наземного транспортного засобу, що не є предметом застави від 28.09.2020.

11.02.2021 у місті Бровари сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортних засобів «Газ» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 .

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2021 у справі №361/1404/21 ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що спричинило пошкодження транспортного засобу «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 .

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 , застрахований позивачем - ТДВ «СК «Альфа-Гарант».

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

16.02.2021 страхувальник ( ОСОБА_4 ) позивача звернулась до останнього із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Згідно Страхового акту №СТ/21/0032 від 02.03.2021 сума страхового відшкодування за Договором №06-PR/01-333-00023 від 28.09.2020 становить 24 589, 44 грн.

Вказана сума страхового відшкодування виплачена позивачем на рахунок ТОВ «Богдан-Авто Поділ» (товариство, що виставило рахунок страхувальнику позивача на проведення відновлювальних робіт №БП від 18.02.2021) в повному розмірі (24 589, 44 грн), що підтверджується платіжним дорученням №15426 від 26.02.2020.

Як підтверджується позивачем та відповідачем, позивач 15.03.2021 направив відповідачеві заяву за вих. №03/1127 про виплату страхового відшкодування за Полісом №АР/8500902.

13.05.2021 відповідач склав страховий акт №13484/40/921, згідно якого прийняв рішення сплатити позивачу страхове відшкодування згідно Полісу в розмірі 20 840,88 грн з врахуванням фізичного зносу замінених складових транспортного засобу «Субару Імпреза».

20.05.2021 відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 20 840,88 грн, що підтверджується платіжним дорученням №183866 від 20.05.2021.

Позивач, посилаючись на пункт 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Мін`юсту від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі, Методика), зазначає, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 становить нуль, адже строк експлуатації вказаного автомобіля на момент ДТП становив менше 7 років.

Франшиза за полісом обов`язкового страхування становить 0,00 грн, відтак відповідач недоплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 3 748,56 грн, у зв`язку з чим позивач просить стягнути означену суму в судовому порядку, а також стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2 270,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Відповідач, у свою чергу, заперечував проти задоволення позовних вимог з наступних підстав:

- відносини за укладеним відповідачем Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі №АР/8500902 врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно статті 29 якого, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки;

- згідно розрахунку, складеного аварійним комісаром ОСОБА_1 , розмір коефіцієнту фізичного зносу замінених складових транспортного засобу «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням п.п. б) п. 7.39 Методики становить 0,4292 %. Згідно дослідження №19598, складеного оцінювачем ОСОБА_2 , розмір коефіцієнту фізичного зносу замінених складових транспортного засобу «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 , який має сліди відновлювального ремонту, становить 0, 43 %.

- на підставі рахунку ТОВ «Богдан-Авто Поділ» №БП681 від 18.02.2021 та дослідження №19598 оцінювача ОСОБА_2 відповідач за формулою, зазначеною в пункті 8.2. Методики, визначив, що вартість відновлювального ремонту за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу на запчастини становить 20 840, 88 грн. Отже, відповідач сплатив позивачу саме таку суму за платіжним дорученням №183866 від 20.05.2021;

- позивач неправильно вираховує коефіцієнт фізичного зносу згідно п. 7.38 Методики, за яким такий коефіцієнт для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років дорівнює нулю, оскільки, в даному випадку складові частини транспортного засобу «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 відновлювали ремонтом (п. п. б п. 7.39 Методики), а отже відповідач, як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відшкодовує не повну вартість складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників пошкодженого транспортного засобу, що за розрахунком відповідача згідно формули наведеної в пункті 8.2. Методики, становить 20 840, 88 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Спір у справі стосується наявності правових підстав для покладення на відповідача обов`язку із виплати позивачу страхового відшкодування на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування.

Згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

За змістом статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

У такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок в частині встановлення чи є здійснення виплати за договором добровільного майнового страхування виникненням нового зобов`язання або ж за наслідками такої виплати лише відбувається заміна кредитора у вже існуючому зобов`язанні із набуттям останнім всіх прав і обов`язків попереднього кредитора викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №910/7449/17, який в силу приписів частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України суди враховують при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, керуючись умовами договору добровільного страхування та враховуючи визначену згідно з наявним у матеріалах справи рахунком ТОВ «Богдан-Авто Поділ» на оплату №БП від 18.02.2021 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 , дійшов висновку, що страхове відшкодування згідно умов Договору добровільного страхування складає 24 589,44 грн.

Винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 11.02.2021, є ОСОБА_3 (водій транспортного засобу «Газ» д.н.з. НОМЕР_2 ), що підтверджується постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2021 у справі №361/1404/21.

Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8500902 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Газ» д.н.з. НОМЕР_2 на момент настання страхової події була застрахована у відповідача, розмір франшизи згідно з вказаним Полісом складає 00 грн.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Приймаючи оскаржуване у даній справі рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок з виплати страхового відшкодування в межах вартості відновлювального ремонту, яка визначена позивачем на підставі рахунку ТОВ «Богдан-Авто Поділ» на оплату №БП від 18.02.2021, тобто в загальній сумі 24 589,44 грн, однак відповідач недоплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 3 748,56 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку, а позовні вимоги задоволенню.

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі з приводу незастосування коефіцієнту фізичного зносу при розрахунку суми страхового відшкодування, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 29 та пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктами 1.6. та 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності ТЗ (транспортного засобу) за формулою визначення вартості ремонту урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ.

За змістом пунктів 7.38. та 7.39. вказаної Методики коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ (колісного транспортного засобу), строк експлуатації яких не перевищує:

- 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

- 7 років - для інших легкових КТЗ;

- 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД;

- 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів;

- 5 років - для мототехніки.

Винятками стосовно використання зазначених вимог є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;

г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;

ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

Також відповідно до пункту 7.40. Методики якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

За змістом пункту 1.6. Методики строк експлуатації транспортного засобу - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Колегія суддів зазначає, що зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 вбачається, що рік випуску автомобіля - 2016, а отже, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (11.02.2021) строк експлуатації вказаного автомобіля не перевищував семи років.

Суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апеляційної скарги відповідача, що місцевий господарський суд помилково, із посиланням на вказану у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу дату першої реєстрації (15.08.2019), вказав на те, що на момент ДТП в 2021 році, транспорт перебував в експлуатації лише два роки. Так, вищенаведені положення Методики чітко встановлюють, що строком експлуатації транспортного засобу є період часу саме від дати виготовлення КТЗ, а не від дати його першої реєстрації.

Однак, зазначене не призвело до прийняття неправильного рішення судом, оскільки строк експлуатації пошкодженого автомобіля «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 все одно не перевищував станом на дату ДТП семи років.

Водночас, належних та допустимих доказів існування обставин, які є винятковими відповідно до пунктів 7.39, 7.40. Методики стосовно застрахованого позивачем автомобіля матеріали справи також не містять.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено розрахунок коефіцієнту фізичного зносу досліджуваного ТЗ аварійного комісара (свідоцтво №АК-ПК-ТЗ №5934 від 09.12.2020) ОСОБА_1 , згідно якого коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 на підставі підпункту «б» пункту 7.39 Методики становить 0,4292 %, та висновок вих. №19598 від 26.07.2021, складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , згідно якого розмір коефіцієнту фізичного зносу для транспортного засобу, який має сліди відновлювального ремонту, станом на 11.02.2021 становить 0,43 %.

Виходячи із вказаних документів, відповідач здійснив власний розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,4292 (3 748,56 грн) та визначив розмір страхового відшкодування у сумі 20 840,88 грн.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення, не взяв до уваги вищевказані розрахунок аварійного комісара та висновок суб`єкта оціночної діяльності як належні та допустимі докази, із чим колегія суддів погоджується, враховуючи наступне.

Законом України «Про оцінку майна та майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Методикою регулюються процедури проведення оцінки КТЗ та його технічного огляду.

Вказані нормативно-правові акти визначають імперативний обов`язок оцінювача/експерта перед складанням будь-яких звітів та експертиз безпосередньо оглянути КТЗ та встановити всі його характерні особливості.

Згідно пункту 5.1. Методики початковим етапом оцінки завданої шкоди транспортному засобу є його технічний огляд оцінювачем (експертом), який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що аварійним комісаром ОСОБА_1 та оцінювачем ОСОБА_2 був проведений особистий огляд пошкодженого транспортного засобу «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 , що передбачено пунктом 5.1. Методики, надані відповідачем документи не можуть вважатись належними та допустимими доказами у даній справі та підтверджувати, що складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом.

Здійснення розрахунку коефіцієнту фізичного зносу на підставі фотографій «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 суперечить вищенаведеним положенням Методики.

При цьому у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення відповідача до позивача чи його страхувальника для надання пошкодженого транспортного засобу для огляду.

Надані відповідачем до матеріалів справи роздруківки фотографій «Субару Імпреза» vin НОМЕР_3 з позначенням сайту BidFax.info також оцінюються судом критично, оскільки зроблений відповідачем скріншот з сайту bidfax.info лише відображає його наповнення, утім, не дає можливості підтвердити достовірність такої інформації, так само як і її цілісність, враховуючи можливість оффлайн корегування вмісту сайту.

Наведеними обставинами спростовуються аргументи відповідача, викладені в апеляційній скарзі з приводу розрахунку суми страхового відшкодування.

За таких обставин, з огляду на недоведеність відповідачем виключень, передбачених підпунктом «б» пункту 7.39. Методики, обґрунтованими є висновки позивача про те, що у зв`язку з тим, що на момент ДТП 11.02.2021 строк експлуатації транспортного засобу «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 не перевищував 7 років, коефіцієнт фізичного зносу з урахуванням пункту 7.38 Методики дорівнює нулю.

При визначенні розміру заподіяної шкоди у даному випадку суд виходить саме із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Субару Імпреза» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно із сумою, яка вказана у рахунку, виставленому ТОВ «Богдан-Авто Поділ» №БП від 18.02.2021

При цьому колегія суддів звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №922/4013/17, згідно якої звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

За вказаних обставин, Господарський суд міста Києва дійшов обґрунтованих висновків щодо задоволення позовних вимог ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування у порядку суброгації у сумі 3 748, 56 грн (24 589,44 грн - 20 840,88 грн).

Також рішенням суду присуджено до стягнення із відповідача на користь позивача 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга відповідача не містить заперечень проти присуджених судом до стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у вказаній сумі, а тому, враховуючи положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №910/11077/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №910/11077/21 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС».

Матеріали справи №910/11077/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко