ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2022 р. м. Київ Справа № 911/4610/15 (911/322/22)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін

позовну заяву Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Біржа металлу», м. Київ

про стягнення грошових коштів

у межах справи №911/4610/15

про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (04080, м.Київ, Подільський р-н, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 32402870)

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи) та процесуальні дії у справі

1.1. 28.01.2022 засобами поштового зв`язку до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулось Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» (далі ДП «РЕМ», позивач) із позовною заявою №04/7 від 26.01.2022 (вх. №319/22 від 31.01.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Біржа металу» (далі ТОВ «К «Біржа металу», відповідач) про стягнення з останнього 14 931,06грн, з яких: 12 000,02грн основний борг, 861,04грн 3% річних, 2 070,00грн інфляційні втрати. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 481,00грн.

Позовну заяву обґрунтовує ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст. 11, 526, 610 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та вказує на те, що відповідач не надав позивачу транспорті послуги згідно рахунку на оплату по замовленню від 21.08.20219 №1099, вартість яких становить 12 000,02грн.

1.2. У провадженні суду перебуває справа №911/4610/15 про банкрутство ДП «РЕМ» на стадії судової процедури розпорядження майном боржника.

Ухвалою суду від 07.02.2022, на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, прийнято вказану позовну заяву ДП «РЕМ» до ТОВ «К «Біржа металу» до розгляду у межах справи про банкрутство ДП «РЕМ»; відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано сторонам подати до суду заяви по суті справи, визначені у ст. 161 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Відповідно до пп. 17.1 п. 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема, надсилання процесуальних документів здійснюються в паперовій формі.

На виконання зазначених положень та ураховуючи ч. 2 ст. 27 ГПК України, судом направлено ухвалу від 07.02.2022 на адресу відповідача, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.01.2022, а саме: « 04074, м. Київ, вул.Резервна, буд. 8», що підтверджується вихідним штампом суду за №85, який міститься на зворотному останньому аркуші відповідної ухвали (т. 1 а.с. 37).

Частиною 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення, зокрема, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, вказану ухвалу отримано відповідачем 11.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №421 від 08.02.2022 (т. 1 а.с. 39). З огляду на викладене, суд вважає ТОВ «К «Біржа металу» належним чином повідомлено про розгляд даного спору у Господарському суді Київської області.

1.3. У свою чергу, відповідач правом, передбаченим ст. 178 ГПК України, не скористався та відзиву на позовну заяву не надав.

Ураховуючи зазначені обставини, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

2. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

2.1. 21.08.2019 ТОВ «К «Біржа металу» виставлено ДП «РЕМ» рахунок №1099 на оплату по замовленню за транспортні послуги у розмірі 12 000,02грн (т. 1 а.с. 14).

23.08.2019, на підставі вказаного рахунку, позивач перерахував відповідачу 12 000,02грн, що, у свою чергу, підтверджується платіжним дорученням №5 від 23.08.2019 (т. 1 а.с. 16).

2.2. Як зазначає позивач, транспортні послуги відповідачем не надано, у зв`язку із чим 29.07.2021 ДП «РЕМ» звернулось до ТОВ «К «Біржа металу» з вимогою №Д1-04/155 від 27.07.2021 (т. 1 а.с. 19), в якій просив відповідача повернути 12 000,02грн або надати ДП «РЕМ» підтверджуючі документи про надання послуги.

ТОВ «К «Біржа металу» отримано вказану претензію 03.08.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №791 від 29.07.2021 (т.1 а.с. 20).

24.09.2021 позивач повторно звернувся до відповідача з претензією №Д1-04/212 від 22.09.2021 (т. 1 а.с. 17), яка за змістом є аналогічною вищевказаній претензії та отримана ТОВ «К «Біржа металу» 27.09.2021 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №127 від 24.09.2021, т.1 а.с.18).

Однак, вказані претензії залишені відповідачем без реагування. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

3. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідач транспортні послуги не надав, перераховані за відповідні послуги кошти у добровільному порядку не повернув, то ДП «РЕМ» звернувся з даним позовом до суду та нарахував ТОВ «К «Біржа металу» фінансові санкції.

4. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

4.1. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод), інших юридичних фактів.

За змістом ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Відповідно до ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

При цьому п.1 ч.1 ст. 208 ЦК України встановлено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Разом із тим, згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією з сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1, 3 ст. 181 ГК України визначено, що допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Як встановлено судом відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату по замовленню №1099 від 21.08.2019 за надання транспортних послуг, відповідно до якого ТОВ «К «Біржа металу» є постачальником таких послуг, а ДП «РЕМ» їх покупцем.

У свою чергу, судом береться до уваги те, що транспортна послуга це дія або сукупність дій (діяльність), спрямованих на здійснення перевезення та (або) надання інших допоміжних для здійснення переміщення пасажирів, багажів, вантажів операцій.

Крім того, в поняття «транспортні послуги» входять не лише перевезення, а й інші допоміжні послуги транспортно-експедиторські, страхування, пакування, зберігання, складання вантажів та інші.

Так, із змісту рахунку вбачається, що останній не містить у собі конкретизованого виду транспортних послуг, а тому до даних правовідносин застосовуються загальні положення ЦК України в частині послуги (глава 63 ЦК України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що позивач перерахував відповідачу 12 000,02грн на підставі виставленого йому рахунку, що підтверджується платіжним дорученням №5 від 23.08.2019.

Як зазначає ДП «РЕМ» у своїй позовній заяві, відповідач відповідні послуги не надав, у зв`язку з чим позивачем виставлено відповідачу вимоги №Д1-04/155 від 27.07.2021 та №Д1-04/212 від 22.09.2021, в яких повідомлено ТОВ «К «Біржа металу» про необхідність повернення сплачених ДП «РЕМ» коштів або надання підтверджувальної документації про надання таких послуг.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У свою чергу, згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на відсутність інших письмових документів (доказів), в яких було б відображено, зокрема, строки виконання зобов`язання відповідача та порядок оплати його послуг, суд не має можливості встановити порушення такого зобов`язання, адже у разі якщо сторони домовились про оплату послуг на умовах післяплати (по факту виконання наданих послуг), на підставі виставленого рахунку у 2019 році, та беручи до уваги формування відповідних вимог позивача у 2021 році, останнє може свідчити й про те, що послуги були надані. Відтак, сама лише відсутність у позивача підтверджувальних документів не може бути безумовною підставою, що свідчить про ненадання таких послуг.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 615 ЦК України передбачено, зокрема, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Проте, як встановлено судом, у даному випадку ані договором, ані законом не передбачено право ДП «РЕМ» односторонньої відмови від зазначеного договору. Доказів, які б вказували на протилежне, позивачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 ГПК України, зокрема, передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем у встановленому порядку не наведено обставин та не надано доказів, на підставі яких у суду були б правові підстави для стягнення відповідних коштів з відповідача.

4.2. Крім того, з огляду на невиконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 861,04грн та 2 070,00грн інфляційних втрат, однак, вказана вимога задоволенню також не підлягає, позаяк є похідною від основної вимоги, в задоволенні якої суд відмовив, з підстав викладених у п. 4.1. даного рішення.

5. Докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення.

Так, у матеріалах справи наявний акт звірки за періоди з 01.01.2019 по 30.11.2019 між ДП «РЕМ» та ТОВ «К «Біржа металу», із змісту якого вбачається, що сальдо на кінець періоду відповідно з договором №00000 від 01.02.2012 (неизвестный договор) 12 000,02.

Проте, суд зазначає, що останній може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.07.2021 у справі №910/4216/20).

Ураховуючи викладене та беручи до уваги відсутність будь-яких первинних документів, зокрема, зазначених у вказаному акті, останній не може бути належним доказом на підтвердження наявності у відповідача заборгованості перед позивачем.

6. Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 7, 20, 42, 46, 73-74, 77-80, 86, 126, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» №04/7 від 26.01.2022 (вх. №319/22 від 31.01.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Біржа металу» ) про стягнення з останнього 14 931,06грн відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення складений та підписаний 26.04.2022.

Станом на 26.04.2022 рішення законної сили не набрало.