ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" лютого 2022 р. Справа № 911/832/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Комунального підприємства "Тетіївтепломережа" Тетіївської міської ради про визнання судового наказу таким, що частково не підлягає виконанню

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Тетіївтепломережа" Тетіївської міської ради

про стягнення 242 972, 77 гривень

за участю представника відповідача: Мамаєв Д.Ю. (ордер серії АА №0010552 від 17.06.2021)

встановив:

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.10.2020, з урахуванням ухвали Господарського суду Київської області від 07.12.2020 про виправлення описки, у справі №911/832/20 позов задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства "Тетіївтепломережа" Тетіївської міської ради (далі - КП "Тетіївтепломережа"/заявник/відповідач/боржник) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України"/позивач/стягувач) 69 309, 15 грн пені, 24 955, 24 грн 3% річних, 79 399, 24 грн інфляційних втрат та 3 644, 59 грн судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 в означеній справі рішення Господарського суду Київської області від 27.10.2020 у частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 69 309, 14 грн скасовано та прийнято у скасованій частині нове рішення про задоволення вимоги про стягнення 69 309, 14 грн пені, присудивши до стягнення з Комунального Підприємства "Тетіївтепломережа" Тетіївської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" загалом 138 618 грн. пені та викладено резолютивну частину рішення Господарського суду Київської області від 27.10.2020 в наступній редакції:

"Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Тетіївтепломережа" Тетіївської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 138 618, 29 грн пені, 24 955, 24 грн 3% річних, 79 399, 24 грн інфляційних втрат та 3 644, 59 грн судового збору".

05.07.2021 Господарським судом Київської області видано відповідні накази про примусове виконання зазначеної вище постанови.

31.01.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від КП "Тетіївтепломережа" надійшла заява, відповідно до якої відповідач, з урахуванням наданих в судовому засіданні 15.02.2022 усних пояснень, просить суд визнати судовий наказ Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі №911/832/20 в частині стягнення 138 618, 29 грн пені, 24 955, 24 грн 3% річних та 79 399, 24 грн інфляційних втрат таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.02.2022 у справі №911/832/20 прийнято до розгляду заяву Комунального підприємства "Тетіївтепломережа" Тетіївської міської ради про визнання судового наказу таким, що частково не підлягає виконанню та призначено її розгляд на 15.02.2022.

07.02.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшли заперечення на заяву боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вказаних заперечень позивач зазначив, що:

- законодавцем у новій редакції Закону України №1730-VIII (в редакції Закону України №1639) передбачено, що учасником процедури врегулювання заборгованості в межах вказаного Закону може бути лише підприємство, яке включено до Реєстру, при цьому, включення до такого реєстру здійснюється за кожним кредитором окремо;

- на час розгляду заяви боржника, згідно з даними Реєстру, розміщеного на офіційному сайті Мінрегіону, КП "Тетіївтепломережа" не включено до нього окремо за АТ "НАК "Нафтогаз України" як кредитором;

- процесуальне законодавство, ст. 328 ГПК України не містить положень, які б надавали суду повноваження щодо відновлення порушеного права чи вирішення спору між учасниками;

- доказів відсутності заборгованості за виконавчим документом у справі №911/832/20 боржником не надано.

У судове засідання 15.02.2022 представник позивача не з`явився.

Поряд з тим копію ухвали Господарського суду Київської області від 04.02.2022 у справі №911/832/20 про призначення до розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню надіслано судом позивачу на його офіційну адресу згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та отримано останнім, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №810.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи наведене та те, що неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за можливе розглянути дану заяву за відсутності представника позивача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши заяву КП "Тетіївтепломережа" про визнання судового наказу таким, що частково не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

В обґрунтування вказаної вище заяви КП "Тетіївтепломережа" зазначає, що 29.08.2021 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 №1639-ІХ (далі - Закон України №1639-ІХ), яким було внесено зміни до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення" від 03.11.2016 №1730-VІІІ (далі - Закон України №1730-VІІІ).

Боржник стверджує, що з огляду на відсутність у нього основної заборгованості перед АТ "НАК "Нафтогаз України" за договором №1759/1617-ТЕ-17 від 19.10.2016 як станом на дату ухвалення рішення, так і станом на 01.06.2021, у КП "Тетіївтепломережа" згідно з вимогами ст. 7 Закону України №1730-VІІІ відсутній обов`язок щодо сплати відповідних сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Так, 29.08.2021 набрав чинності Закон України №1639-ІХ, яким, між іншим, внесено зміни до Закону України №1730-VIII, що визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

За приписами ст. 1 Закону України №1730-VIII, в редакції Закону України №1639-IX, заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість), (до такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду):

- кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами газорозподільних систем, оператором газотранспортної системи та особою, що виконувала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування;

- процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України №1730-VIII, в редакції Закону України №1639-IX, для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті 4 цього Закону не потребує обов`язкового включення до реєстру.

Статтею 7 Закону України №1730-VIII, в редакції Закону України №1639-IX, визначено, що нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб: підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи сальдо по підприємству та довідки по операціях за підписом заступника головного бухгалтера АТ "НАК "Нафтогаз України" за поставлений природний газ за договором №1759/1617-ТЕ-17 від 19.10.2016 відповідач розрахувався у повному обсязі до 01.06.2021.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що списання спірної заборгованості можливе лише у разі включення боржника - КП "Тетіївтепломережа" до Реєстру за кредитором - АТ "НАК "Нафтогаз України", який є стягувачем у даній справі, оскільки аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що ч. 1 ст. 7 Закону України №1730-VIII є нормою прямої дії та застосування її приписів не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником основної частини боргу за спожитий природний газ до 01.06.2021 або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Отже, виконання даної норми не залежить від факту включення підприємства споживача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що запровадження в дію частини 2 статті 7 Закону України №1730-VІІІ (з врахуванням змін, внесених Законом України №1639-ІХ) по суті скасовує ознаки протиправності в діях відповідача в частині прострочення оплати за поставлену електричну енергію, скасовує дію підстав для проведення відповідних нарахувань та встановлює імперативний припис про списання вже нарахованих санкцій, а списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на вже погашену заборгованість, в силу прямого припису частини 2 статті 7 Закону України №1730-VІІІ (з врахуванням змін, внесених Законом України №1639-ІХ) не обумовлено жодною іншою обставиною, крім набрання чинності цим Законом та, зокрема, не вимагає узгодження з постачальником газу чи підтвердження останнім.

Відповідно до ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, з огляду на обґрунтування відповідачем наявності обставин на підтвердження часткової відсутності покладеного на нього обов`язку як боржника відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 у справі №911/832/20 у зв`язку з його припиненням, суд дійшов висновку про задоволення заяви Комунального підприємства "Тетіївтепломережа" Тетіївської міської ради та визнання наказу Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі №911/832/20 в частині стягнення з Комунального підприємства "Тетіївтепломережа" Тетіївської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 138 618, 29 грн пені, 24 955, 24 грн 3% річних, 79 399, 24 грн інфляційних втрат таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 234, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Заяву Комунального підприємства «Тетіївтепломережа» Тетіївської міської ради про визнання судового наказу таким, що частково не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі №911/832/20 в частині стягнення з Комунального підприємства "Тетіївтепломережа" Тетіївської міської ради (09801, Київська область, Білоцерківський район, місто Тетіїв, вулиця Соборна, будинок 19-А, ідентифікаційний код - 24879282) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, ідентифікаційний код - 20077720) 138 618, 29 грн пені, 24 955, 24 грн 3% річних, 79 399, 24 грн інфляційних втрат.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.04.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення суддею та може бути оскаржена окремо від рішення суду до Північного апеляційного суду у відповідності до ч. 1 ст. 235, ч. 2 ст. 254, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема