ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4575/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Деркач П. О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126)
до Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, просп. Московський, 299)
про стягнення 32083113,52 грн.
за участю представників:

позивача - Шемаєв В.В., довіреність №01-15/288 від 18.12.2020,

відповідача - Дмитрієва І.В., самопредставництво

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 32083113,52 грн., що складається із: 30201800,73 грн. заборгованості за електричну енергію (з яких: ел. енергія - 25168167,30 грн., ПДВ на ел. енергію - 5033633,43 грн); 1019273,23 грн. пені; 274480,20 грн. 3 % річних та 587559,36 грн. - індексу інфляції.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.11.2021 по справі № 922/4575/21 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 21.12.2021 о 10:00.

13.12.2021 в системі документообігу суду від відповідача зареєстровано відзив на позовну заяву (вх. № 29343) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.12.2021 у справі № 922/4575/21 відкладено підготовче засідання на 18.01.2022 об 11:30.

11.01.2022 в системі документообігу суду від відповідача зареєстровано заяву відповідача про відкладення підготовчого засідання (вх. № 475), мотивоване наміром відповідача врегулювати даний спір із позивачем мирним шляхом.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2022 по справі № 922/4575/21 в задоволенні заяви відповідача про відкладення підготовчого засідання (вх. № 475 від 11.01.2022) відмовлено, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.02.2022 о 12:00.

24.01.2022 в системі документообігу суду від позивача зареєстровано клопотання про заміну відповідача його правонаступником (вх. №1586 від 24.01.2022), в якій позивач просить суд замінити акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" (просп. Московський, 299, м. Харків, 61089, ) на його правонаступника акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" (просп. Московський, 199, м. Харків, 61037, ).

14.02.2022 в системі документообігу суду від відповідача зареєстровано заперечення на заяву позивача про заміну відповідача (вх. №3446 від 14.02.22) з додатковими документами

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.02.2022 у справі № 922/4575/21 в судовому засіданні оголошено перерву до 22.02.22 о 12:00.

Позивач в судове засідання 22.02.2022 з`явився та підтримав подану заяву про заміну відповідача його правонаступником (вх. №1586 від 24.01.22), яку просить суд задовольнити.

Відповідач в судове засідання 22.02.2022 з`явився, проти задоволення заяви позивача про заміну відповідача його правонаступником заперечив з підстав, викладених у поданих раніше запереченнях.

Розглянувши клопотання позивача про заміну відповідача його правонаступником (вх. №1586 від 24.01.22) та дослідивши надані докази, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 52 ГПК України в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Як передбачено частиною 1 статті 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи, у зв`язку із вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Воно виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Вирішуючи питання про правонаступництво, суд досліджує обставини передачі прав кредитора новому кредитору та встановлює відповідність їх підставам, визначеним законодавством. У процесі дослідження цих обставин судом може бути встановлено недійсність передання кредитором своїх прав іншій особі (наприклад, нікчемність відповідного договору відступлення права вимоги).

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №910/11702/18.

Усі дії, вчиненні в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Як убачається із поданих матеріалів, 27.08.2021 позачерговими загальними зборами АТ "Турбоатом" було прийнято рішення про зміну найменування з Акціонерного товариства "Турбоатом" на Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини".

01.12.2021 Фондом державного майна було проведено позачергові збори акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", за результатами яких затверджено передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів від Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини".

Відповідно до передавального акта всі активи, зобов`язання, майно, права та обов`язки товариства, що приєднується, передаються товариству - правонаступнику в порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України.

Відповідно до п 1.4. Статуту Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", затвердженого протоколом спільних позачергових загальних зборів Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" та Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" від 23.12.2021 №32/2021, Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 № 1005-р "Про погодження реорганізації Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до Акціонерного товариства "Турбоатом".

Також, 20.01.2022 між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" та Акціонерним товариством "Українські енергетичні машини" було укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії споживачу від 21.12.2018 № 195, відповідно до якої змінено назву споживача з "Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" () на назву "Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" ().

Разом з тим, предметом судового розгляду у цій справі є вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" про стягнення AT "Завод "Електроважмаш" заборгованості (в т.ч. пені, річних та втрат від інфляції), яка виникла за період липень-вересень 2021 р. за Договором №195 від 21.12.2018, але враховуючи, що у відзиві на позовну заяву AT "Завод Електроважмаш" не погодився із розміром нарахованої пені, річних та втрат від інфляції, тобто наявний спір між сторонами в цій частині позовних вимог, які будуть вирішені судом під час ухвалення судового рішення, вказані суми не було включено до передавального акту.

Отже, належних та реальних доказів (передавальний акт або договір приєднання), які б неспростовно підтверджували повний перехід прав та обов`язків за Договором №195 від 21.12.2021 року (в тому числі щодо сплати пені, річних та втрат від інфляції) від AT "Завод "Електроважмаш" до AT "Українські енергетичні машини" до клопотання про заміну відповідача подано позивачем до суду не було.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство "Завод "Електроважмаш" () змінило організаційно-правову форму на Акціонерне товариство, код ЄДРПОУ та назва "Завод "Електроважмаш" залишились незмінними.

Згідно з ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно з статті 106 Цивільного кодексу України, злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Відповідно до ч. 2 статті 107 ЦК України, після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.4 ст. 91 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

У відповідності до ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже підприємство яке перебуває в процесі припинення (яке не є завершеним) продовжує введення справ до підписання передавального акту, договору про приєднання, їх затвердження відповідними вищими органами управління (суб`єктом управління) та до дня внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення.

Прийняття рішення про припинення, чи його погодження не може бути безумовною підставою переходу всіх прав та обов`язків до правонаступника. Процедура припинення передбачає крім іншого вирішення кадрових питань (переведення працівників, призначення нової дирекції, органів управління), проведення аудитів та перевірок контролюючих органів, складання та затвердження передавального акта, договору про приєднання, порядку конвертації акцій, та подання документів на реєстрацію припинення.

При цьому, процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником), отже, для вирішення судом питання про належність відповідача по справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Втім у даному разі позивачем не було додано до клопотання належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" є правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш", тому клопотання позивача про заміну відповідача його правонаступником (вх. №1586 від 24.01.22) задоволенню не підлягає.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за загальними засадами державної реєстрації, закріпленими в ч.8 статті 4 Закону У країни "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

У даному разі, з відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що 26.08.2021 щодо ДП "Завод "Електроважмаш було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи на підставі рішення щодо реорганізації (номер запису: 068009292).

Так, 26.08.2021 до даного Реєстру внесено запис (номер запису: 000089799) про державну реєстрацію юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення - AT "Завод "Електроважмаш" (код 00213121), яке є правонаступником ДП "Завод "Електроважмаш".

17.09.2021 на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу до Реєстру також було внесено запис №001089799 про державну реєстрацію щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації. Строк розгляду вимог кредиторів: до 17.11.2021.

Також відповідно до відомостей, що містяться в Реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань особою, якій надано право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) є голова комісії з припинення - Бусько Віктор Михайлович.

Отже, станом на час розгляду даної справи, AT "Завод "Електроважмаш" перебуває "в стані припинення", проте запис про його припинення до вказаного реєстру не внесено, так само як і у відомостях щодо AT "Українські енергетичні машини" у графі "Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: повне найменування, ідентифікаційний код" будь-які записи відсутні.

Таким чином, AT "Завод "Електроважмаш" керуючись приписами статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" може самостійно відповідати за зобов`язаннями до моменту повного передання всіх прав та обов`язків своєму універсальному правонаступнику - AT "Українські енергетичні машини".

Враховуючи вищенаведене, протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.02.2022 у справі № 922/4575/21 в задоволенні заяви позивача про заміну відповідача його правонаступником (вх. №1586 від 24.01.22) відмовлено.

Позивач у судове засідання 22.02.2022 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь 30201800,73 грн. заборгованості за електричну енергію (з яких: ел. енергія - 25168167,30 грн., ПДВ на ел. енергію - 5033633,43 грн); 1019273,23 грн. пені; 274480,20 грн. 3 % річних та 587559,36 грн. індексу інфляції.

Відповідач у судове засідання 22.02.2022 з`явився, позовні вимоги щодо стягнення 30201800,73 грн. заборгованості за електричну енергію залишає на розсуд суду, просить суд врахувати контррозрахунок відповідача розміру заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат. Також, в засіданні підтримав клопотання про зменшення штрафних санкцій на 70%, яке викладено у відзиві на позовну заяву.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 22.02.2021 на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" (далі - Позивач, Постачальник) є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 .

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник електричної енергії за вільними цінами, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №312 (далі - Правила), та на умовах договору постачання електричної енергії споживачу.

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут", а AT "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Відповідно до статті 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (ч. 2 ст. 56 Закону).

Пунктом 3.2.1 Правил передбачено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах.

Відповідно до н. 3.2.5 Правил укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Згідно з п. 3.2.10 за наявності публічних комерційних пропозицій електропостачальник розміщує на веб сайті та в центрах обслуговування споживачів бланк заяви-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу.

Публічний договір постачання електричної енергії споживачу, комерційні пропозиції та заява-приєднання розміщені на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": www.zbutenergo.kharkov.ua.

Так, ураховуючи наведені приписи, та те, що Державним підприємством "Завод "Електроважмаш" (далі - ДП "Завод "Електроважмаш", Відповідач, Споживач) було надано підписану заяву - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, підписаний примірник договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції № 4/1 (копія підписаної заяви - приєднання, договору та комерційної пропозиції додані до позовної заяви), фактично споживалась електрична енергія (акти приймання - передачі електричної енергії додані до позовної заяви) - договір про постачання електричної енергії споживачу № 195 від 21.12.2018 (далі - Договір) вважається укладеним.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 248-р від 31.03.2021 погоджено пропозицію Фонду державного майна щодо перетворення Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" в акціонерне товариство у процесі приватизації.

Матеріалами справи встановлено, що 08.04.2021 Фондом державного майна видано наказ № 586 "Про перетворення Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" в приватне акціонерне товариство.

Таким чином, 26.08.2021 ДП "Завод "Електроважмаш" було перетворено в Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш", згідно інформації, яка міститься у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" (далі - AT "Завод "Електроважмаш", Відповідач, Споживач) є правонаступником ДП "Завод "Електроважмаш".

При цьому, згідно з п.п. 4.12, 4.13 розділу IV Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 10 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п. 9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.

Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію AT "Завод "Електроважмаш" ПрАТ "Харківенергозбут" проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від операторів системи розподілу - AT "Харківобленерго" та ДП "НЕК "Укренерго".

Із обставин справи слідує, що Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" приєдналося до умов Договору № 195 з 21.12.2018 шляхом підписання заяви-приєднання на умовах комерційної пропозиції № 4/1.

З 24.11.2020 комерційну пропозицію № 4/1 було змінено на Комерційні пропозиції № 4/49/2 та № 4/49/3, а з 01.12.2020 було змінено на Комерційну пропозицію № З Ф-Р.

Умовами пункту 2.1 Договору передбачено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 5.5 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Пунктом 5.6 та гі. 5.10 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Згідно з п. 5.7 Договору оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції. За умовами п. З комерційних пропозицій № 4/1, № 4/49/2, № 4/49/3 та п. 4 комерційної пропозиції № З Ф-Р, розрахунковим періодом є календарний місяць; остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку Споживачу Постачальником, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію.

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 4 комерційних пропозицій № 4/1, № 4/49/2, № 4/49/3 та п. 5 комерційної пропозиції № З Ф-Р, встановлено, що Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем (відповідно комерційних пропозицій № 4/1, № 4/49/2, № 4/49/3) та протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем (відповідно комерційної пропозиції № З Ф-Р).

Згідно з п. 5.8 Договору якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню, у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Пунктом 7 комерційних пропозицій № 4/1, № 4/49/2 та № 4/49/3 та п. 8 комерційної пропозиції № З Ф-Р передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції, Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних та індексу інфляції повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Відповідно до умов п. 5.9. Договору у разі виникнення у Споживача заборгованості за електричну енергію за цим Договором Споживач повинен звернутися до Постачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність (обмежену платоспроможність) Споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладання Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.

Із обставин справи убачається, що в порядку п. 5.9. Договору, 16.02.2021 між Відповідачем та ПрАТ "Харківенергозбут" укладено Договір № 73 про реструктуризацію заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 195 від 21.12.2018 (далі - Договір реструктуризації).

Предметом вищевказаного договору є реструктуризація кредиторської заборгованості Відповідача у сумі 32083113,52 грн. за спожиту електричну енергію та суми неустойки (пені), 3% річних, інфляційних нарахувань, що виникла у боржника перед кредитором станом на 01 лютого 2021 року та не погашена згідно з договором про постачання електричної енергії споживачу № 195 від 21.12.2018.

Так, із умов Договору № 73 про реструктуризацію заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 195 від 21.12.2018 вбачається, що до суми заборгованості 32 083 113,52 грн. увійшли:

1. заборгованість за електричну енергію у сумі 30201800,73 грн., з яких: за березень 2020 у сумі 174724,23 грн.; за квітень 2020 у сумі 3009686,02 грн.; за травень 2020 у сумі 3015588,62 грн.; за червень 2020 у сумі 2802588,08 грн.; за серпень 2020 у сумі 2018565,36 грн.; за вересень 2020 у сумі 3512634,20 грн.; за жовтень 2020 у сумі 2585108,83 грн.; за листопад 2020 у сумі 4583130,55 грн.; за грудень 2020 у сумі 4764603,34 грн.; за січень 2021 у сумі 3735171,50 грн.

2. заборгованість по пені у сумі 1019273,23 грн., з яких: за березень 2020 у сумі 28787,55 грн.; за квітень 2020 у сумі 60437,09 грн.; за травень 2020 у сумі 117403,97 грн.; за червень 2020 у сумі 117052,52 грн.; за липень 2020 у сумі 86485,69 грн.; за серпень 2020 у сумі 8326,62 грн.; за вересень 2020 у сумі 14317,93 грн.; за жовтень 2020 у сумі 135053,07 грн.; за листопад 2020 у сумі 143218,87 грн.; за грудень 2020 у сумі 150841,00 грн.; за січень 2021 у сумі 157348,92 грн.

3. заборгованість по 3% річних на суму 274480,20 грн., з яких: за березень 2020 у сумі 4329,90 грн.; за квітень 2020 у сумі 9834,10 грн.; за травень 2020 у сумі 22073,30 грн.; за червень 2020 у сумі 26124,72 грн.; за липень 2020 у сумі 21680,73 грн.; за серпень 2020 у сумі 2087,40 грн.; за вересень 2020 у сумі 3589,32 гри.; за жовтень 2020 у сумі 34114,31 грн.; за листопад 2020 у сумі 41277,08 грн.; за грудень 2020 у сумі 50549,22 грн.; за січень 2021 у сумі 58820,12 грн.

4. заборгованість по індексу інфляції у сумі 587559,36 грн., з яких: за травень 2020 у сумі 6000,00 грн.; за червень 2020 у сумі 19394,17 грн.; за липень 2020 у сумі 17468,82 грн.; за листопад 2020 у сумі 120211,52 грн.; за грудень 2020 у сумі 201939,22 грн.; за січень 2021 у сумі 222545,63 грн.

Таким чином, вищезазначена заборгованість з електричної енергії, яка є предметом судового розгляду у цій справі визнана Відповідачем, що задекларовано та затверджено Договором № 73 про реструктуризацію заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 195 від 21.12.2018.

Також, з наявних у матеріалах справи убачається, що відповідно до Акту звіряння розрахунків за договором про постачання електричної енергії споживачу від 21.12.2018 № 195 станом на 01.10.2021 Відповідач визнає всі вищезазначені суми заборгованостей по Договору реструктуризації, що підтверджується його контррозрахунком та підписом.

Відповідно до пункту 2.1. Договору реструктуризації встановлено, що Боржник зобов`язується починаючи з 25.02.2021 виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті 2 цього Договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунка Боржника на відповідні рахунки Кредитора відповідно до графіка реструктуризації заборгованості (Додаток 1), який є його невід`ємною частиною, не пізніше встановленої дати відповідного місяця, зазначеного в Додатку 1.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому наголошує про те, що відповідач, у порушення умов вищевказаного п. 2.1.Договору реструктуризації жодних оплат позивачу не здійснив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 7.2. Договору реструктуризації сторони домовились, що керуючись ч. 1 ст. 259 ЦК України, строк позовної давності щодо зобов`язань, передбачених п. 1 і 2 за цим, Договором по стягненню заборгованості та встановили його тривалістю в 10 (десять) років.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України та сг. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення 30201800,73 грн. заборгованості за електричну енергію (з яких: ел. енергія - 25168167,30 грн., ПДВ на ел. енергію - 5033633,43 грн) як обґрунтованого, підтвердженого доданими до матеріалів справи доказами та не спростованого відповідачем.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 1019273,23 грн. пені, 274480,20 грн. 3 % річних та 587559,36 грн. індексу інфляції.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Як зазначалося судом раніше, у відповідності до п. 5.8 Договору якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню, у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Умовами пункту 7 комерційних пропозицій № 4/1, № 4/49/2 та № 4/49/3 та п. 8 комерційної пропозиції № З Ф-Р передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції, Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних та індексу інфляції повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Згідно з п. 5.9. Договору у разі виникнення у Споживача заборгованості за електричну енергію за цим Договором Споживач повинен звернутися до Постачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність (обмежену платоспроможність) Споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладання Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.

В порядку п. 5.9. Договору, 16.02.2021 між Відповідачем та ПрАТ "Харківенергозбут" укладено Договір № 73 про реструктуризацію заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 195 від 21.12.2018 (далі - Договір реструктуризації).

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 626 Цивільного кодексу України).

За змістом наведених норм закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приписи статті 625 Цивільного кодексу України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних.

Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім сум пені, 3% річних та інфляційних витрат, суд дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1019273,23 грн. пені, 274480,20 грн. 3 % річних та 587559,36 грн. індексу інфляції є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Стосовно заперечень відповідача щодо нарахувань позивачем сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає, що предметом Договору є реструктуризація кредиторської заборгованості відповідача в сумі 32083113,52 за спожиту електричну енергію та суми неустойки (пені), 3% річних, інфляційних нарахувань, що виникла у боржника перед кредитором станом на 01 лютого 2021 року та яка не погашена згідно з договором про постачання електричної енергії споживачу № 195 від 21.12.2018, а тому доводи відповідача щодо невірного нарахування сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат відхиляються судом як необґрунтовані.

Також, відповідач у своєму відзиві заявив клопотання про зменшення розміру пені на 70 %, в обґрунтування посилається на:

- складне матеріальне становище та зазначає, що підприємство відповідача не отримує ні бюджетного фінансування, ні будь-яких дотаційних чи преференцій, у зв`язку із тяжкої економічною ситуацією, підприємством було запроваджено низку операційних заходів, основною метою яких є збереження робочих місць, додержання соціальних гарантій працівників та своєчасного наповнення бюджету держави;

- протягом 2020 року за судовими рішеннями стягувались з підприємства штрафні санкції, що кожного разу призводить до зменшення вартості підприємства, що в результаті приватизації завдасть збитків Державі внаслідок недоотримання реальної вартості підприємства;

- відсутність доказів, які б підтверджували ймовірність завдання чи наявність реальних збитків у позивача через неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань;

- з грудня 2019 року на підприємстві відповідача існує заборгованість по заробітній платі, яка станом на 22.07.2021 склала 14,7 млн. грн., а станом на 06.12.2021 склала 66,4 млн. грн.;

- періодичне блокування господарської діяльності підприємства, шляхом накладання арештів на всі рахунки відповідача, кризовий стан в галузі машинобудування та погіршення епідеміологічного стану в країні сприяло виникненню ситуації, коли стратегічне підприємство змушено здійснювати часткові виплати не тільки контрагентам, але і працівникам стосовно виплати заробітної плати, платежів до бюджету та комунальних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 925/1471/16.

Втім, додані до відзиву постанови про арешт коштів боржника від 30.11.2020 наказу ФДМУ від 08.06.2018; розпорядженням КМУ від 16.01.2019 року Na 36-р із змінами станом на 02.12.2021; довідки від 22.07.2021, від 06.12.2021, а також накази не свідчать про наявність даного випадку винятковим, виходячи з інтересів сторін.

Відповідачем не надано суду доказів, зокрема уникнення інших суттєвих негативних наслідків для інтересів відповідача у зв`язку із сплатою пені в установленому договором розмірі.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності його вини у невиконанні грошового зобов`язання.

За змістом статей 42, 44 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Відповідно до цих правових норм, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій.

Вищевказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 по справі № 905/1851/17.

Також, судом враховано правову позицію Верховного Суду України № 11/446 від 15.05.2012 та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005, в яких зазначалося, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

З наведених вище підстав, суд не вбачає підстав для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків щодо наявності підстав для задоволення позову не спростовує.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Господарський суд зазначає, що в судовому засіданні 22.02.2022 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно з ч.6 ст.233 ГПК України, складання повного тексту ухвали залежно від складності справи може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Разом з тим, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Також, указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася у місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку, встановленого ч.6 ст.233 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, просп. Московський, 299, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) - 30201800,73 грн. заборгованості за електричну енергію (з яких: електроенергія - 25168167,30 грн., ПДВ на електроенергію - 5033633,43 грн); 1019273,23 грн. пені; 274480,20 грн. 3 % річних; 587559,36 грн. індексу інфляції та 481246,71 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "19" квітня 2022 р.

Суддя Є.М. Жиляєв