ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 Справа № 914/3973/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., за участю секретаря судового засідання Пришляк М.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС», м. Червоноград

до відповідача: Мале приватне підприємство «КИЛИНА», смт. Щирець

про стягнення заборгованості в розмірі 289 929,59 грн.

представники сторін:

від позивача: Сапіга О.В.

від відповідача: не з?явився.

Заяв про відвід судді не надходило. Фіксування судового процесу у відповідності до ст. 222 ГПК України, здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС» до Малого приватного підприємства «КИЛИНА» про стягнення 289 929,59 грн.

Ухвалою від 28.12.2021 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 31.01.2022. 31.01.2022 підготовче судове засідання відкладено на 28.02.2022.

Ухвалою від 28.02.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті.

Розгляд справи в судовому засіданні двічі відкладався на 28.03.2022 та 18.04.2022.

В судове засідання 18.04.2022 з`явився предcтавник позивача, відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття рішення по справі, судом 18.04.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням умов договору поставки №ЄК-154 від 05.02.2021. Станом на 13.12.2021 основна заборгованість становить 241 865,95 грн. З урахуванням штрафу та пені до стягнення заявлено 289 929,59 грн.

Позиція відповідача

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, явку уповноваженого представника в жодне засідання не забезпечив, пояснень по суті позовних вимог не надав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

05 лютого 2021 року між МПП «Килина» та ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» було укладено договір поставки № СК-154.

На виконання умов договору, позивачем 08, 19 та 22 лютого 2021 року поставлено відповідачу товар на загальну суму 496 865,95 гривень. Відповідач оплатив товар частко на суму 255 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, належним чином завірені копії яких долучені до матеріалів справи.

На підтвердження поставки та отримання товару відповідачем представлено видаткові накладні: №ЄК-00034430 від 08.02.2021, №ЄК-00034719 від 19.02.2021, №ЄК-00034720 від 22.02.2021. Матеріали справи містять товарно-транспортні накладні: №034430 від 08.02.2021, №034719 від 19.02.2021, №034720 від 22.02.2021. Вказані видаткові та товарно-транспортні накладні містять підписи та печатки сторін.

Позивачем представлено податкові накладні на загальну суму 496 865,95 грн.

З метою досудового врегулювання спору ТзОВ «ЄВРО-КОМЕРС» направило претензію № 139 від 27.07.2021. Вказану претензію отримав особисто директор Данило Р.П. (станом на момент отримання).

Згідно довіреності № 08/02 від 08.02.2021, котра дійсна до 28.02.2021 року Баран Віктор Петрович уповноважений на отримання товару від імені МПП «КИЛИНА».

ОЦІНКА СУДУ

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України).

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1.1 договору №ЄК-154 постачальник на умовах цього договору зобов`язується передати у власність покупцеві продукцію, визначену у п. 1.2. договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію за ціною вказаною у рахунку виставленому для оплати.

Ціна на продукцію узгоджується сторонами на кожну партію поставки продукції і вказується у рахунку та видатковій накладній на продукцію, яка оформляється на кожну партію. Дата вказана в накладній є датою поставки продукції постачальником (п.2.2 договору №ЄК-154).

Постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти продукцію за ціною, визначеною умовами даного договору. Ціна на продукцію, що передається у власність покупцеві вказується у рахунках, які надаються постачальником для проведення оплати. Загальну суму договору складає сума продукції, отриманої по всіх видаткових накладних (п. 3.1-3.2 договору №ЄК-154).

Відповідно до п. 3.4 оплата продукції покупцем здійснюється за договірною ціною шляхом 100% перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 14 календарних днів з дня отримання товару.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). (ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України).

У даному випадку, договором (6.2) передбачено стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання розмірі подвійної облікової ставки НБУ та штрафу (п.6.3) у вигляді 5% від несплаченої продукції за затримку оплати на один день та більше.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем поставлено товар, який отримано відповідачем та шляхом часткової оплати, останнім вчинено конклюдентні дії, що вказують на визнання заборгованості. З врахуванням часткової оплати до задоволення підлягає залишок основної заборгованості в розмірі 241 865,95 грн.

Перевіривши розрахунок штрафу та пені суд встановив, що такі проведено вірно, а тому стягненню підлягає 12 093,29 грн. штрафу та 35 970,35 грн. пені.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 80 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладені вище обставини, зокрема надання позивачем достатньої кількості належних і допустимих доказів на підтвердження заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Відповідача Малого приватного підприємства «КИЛИНА» (81160, Львівська область, Пустомитівський район, смт. Щирець, вул. Острівська, 195, ) на користь Позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС» (80100, Львівська область, місто Червоноград, вул. Львівська, 19, ) заборгованість в розмірі 289 929,59 грн., з яких 241 865,95 основної заборгованості, 12 093,29 грн. штрафу, 35 970,35 грн. пені та судовий збір 4348,94 грн.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256,257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 22.04.2022.

Суддя Горецька З.В.