ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2022 р. Справа №921/107/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Залуцький Д.Т.

явка учасників справи:

від позивача: Підкова І.Р. (ордер серія ВО № 1023509)

від відповідача-1: не з`явилися;

від відповідача-2: Шпит І.П. (Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань)

від третьої особи-1 на стороні позивача: Стельмащук І.М. особисто;

від третьої особи-2 на стороні позивача: не з`явилися;

від третьої особи на стороні відповідача: не з`явилися;

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 30.09.2021

та заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 б/н від 09.12.2021

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.09.2021, суддя Чопко Ю.О., м. Тернопіль, повний текст рішення складено 10.09.2021

за позовом ОСОБА_1 , с. Застіна, Тернопільського району, Тернопільської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1. ОСОБА_3 , м. Тернопіль

2. ОСОБА_2 , смт. Великі Бірки, Тернопільського району, Тернопільської області

до відповідача 1 Тернопільської районної державної адміністрації, майдан Перемоги, 1, м. Тернопіль

до відповідача 2 Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Івано-Франківськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ліквідатора юридичної особи Тернопільського ПрАТ "Агропромтехніка" Авдєєнко Владислав Валерійович, смт. Великі Бірки, Тернопільського району, Тернопільської області

про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області із позовом до Тернопільської районної державної адміністрації та Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи запису № 9000593 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, щодо Тернопільського приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка" .

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внесенням запису № 9000593 в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, щодо Тернопільського приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка" , порушено його права засновника (акціонера) на участь в управлінні акціонерним товариством та отримання належної частки майна, яка мала визначатися та передаватися позивачу до затвердження ліквідаційного балансу складеного ліквідаційною комісією та порушення права на достовірну інформацію щодо Тернопільського приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка".

Правовою підставою позову позивач зазначає ст.ст. 7, 15, 25, 27, 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 01.09.2021 провадження в частині позовних вимог до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Івано-Франківськ, - закрито. В задоволенні позовних вимоги до Тернопільської районної державної адміністрації - відмовлено.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що Тернопільська районна державна адміністрація є неналежним відповідачем за цим позовом.

Суд дійшов до висновку, що клопотання позивача про виключення неналежного співвідповідача - Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з числа відповідачів за своєю суттю є відмовою від позову до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а тому суд закрив провадження у справі на підставі за п.4 ч.1 ст.231 ГПК України в цій частині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що:

· суд першої інстанції не дослідив обставин справи та дійшов до помилкового висновку, що позов подано до неналежного відповідача;

· суд першої інстанції не встановив належності відповідачів й обгрунтованості позову, а також не взяв до уваги правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) та постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 705/3876/18, від 08.07.2020 у справі №612/808/18 (провадження №61-15537св19), від 14.07.2020 у справі № 686/23977 (провадження №61-17715св19) та від 19.08.2020 у справі № 639/6295/16-ц (провадження №61-36683св18);

09.12.2021 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 б/н від 09.12.2021 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 . У поданій заяві ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Доводи заяви про приєднання до апеляційної скарги аналогічні доводам апеляційної скарги.

З урахуванням положень ст. 265 ГПК України, апеляційний суд протокольною ухвалою від 15.12.2021, ухвалив прийняти заяву ОСОБА_2 б/н від 09.12.2021 (вх. № 01-05/4163/21 від 14.12.2021) про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.09.2021 у справі №921/107/21.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача-1 та відповідача-2.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідач-1 та відповідач-2 погоджуються з висновками місцевого господарського суду, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін. Доводи відзивів на апеляційну скаргу аналогічні висновкам місцевого господарського суду, що викладені в оскаржуваному рішенні.

Узагальнені доводи та заперечення третьої особи-1 на стороні позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу третья особа-1 на стороні позивача підтримує доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задоволити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

В судове засідання 27.04.2022 з`явилися представники позивача, відповідача-2 та третьої особи-1, представники відповідача-1 та третьої особи-2 в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи, а тому в порядку п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за їх відсутності.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, що не з`явилися за наявними в справі доказами.

У судовому засіданні представники позивача та третьої особи-1 підтримали доводи апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу задоволити, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.09.2021 скасувати. Представник відповідача-2 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача-2 та третьої особи-1, що з`явилися, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судами встановлено, що спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.

При цьому, процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Велика Палата Верховного Суду постанові від 20.09.2018 року у справі № 813/6286/15, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (п. 3 ч. 1 ст.20 ГПК України), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства. Отже, цей спір має вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (ч. 6 ст. 30 ГПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 145/1885/15-ц від 30.01.2019, у справі № 462/2646/17 від 06.02.2019, у справі № 510/456/17 від 10.04.2019 , у постановах Верховного Суду у справах № 640/19434/17 та № 212/5200/17 від 04.09.2019.

За таких обставин, вказаний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Предметом спору є об`єкт спірних взаємовідносин, щодо яких виник спір між позивачем та відповідачем, певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення.

В даному випадку предметом спору є визначена позивачем вимога про скасування запису № 9000593 щодо Тернопільського приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка" про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такими обставинами є певні юридичні факти, які тягнуть за собою певні юридичні наслідки. Отже, підставу позову складають дві складові: юридична та фактична. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову дозволяє визначити межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з державною реєстрацією припинення юридичної особи Тернопільського ПрАТ "Агропромтехніка", порушено його права засновника (акціонера) на участь в управлінні акціонерним товариством та отримання належної частки майна.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апелянт оскаржує рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог до Тернопільської районної державної адміністрації як неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, здійснюючи перегляд рішення місцевого господарського суду, встановив, що відповідно до вимог Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон № 755- IV), суб`єктами, які надають послуги з державної реєстрації юридичних осіб всіх типів і форм власності, в тому числі є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад.

Відповідно до рішення Тернопільської міської ради від 05.01.2011 №6/4/51 затверджено Положення про відділ державних реєстраторів, де згідно п.1.1.Відділ державних реєстраторів (надалі Відділ) є виконавчим органом Тернопільської міської ради, що утворюється нею відповідно до Конституції України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених законами України. Відділ є підзвітний і підконтрольний Тернопільській міській раді, підпорядкований її виконавчому комітету та міському голові. Отже належним відповідачем-1 в цьому спорі мав би бути орган місцевого самоврядування в особі Тернопільської міської ради.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 826/10249/18 зазначено, спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки) та не захищає права позивача в конкретних правовідносинах. Тобто спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є спором з державним реєстратором про спонукання останнього внести запис до Єдиного державного реєстру.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Доводи позивача у справі зводяться до того, що позов направлений на відновлення усього обсягу корпоративних прав позивача, яких він був позбавлений у зв`язку з державною реєстрацією припинення юридичної особи .

Отже, належним відповідачем в даному спорі є також юридична особа Тернопільське приватне акціонерне товариство "Агропромтехніка" в особі ліквідатора Авдєєнко Владислава Валерійовича.

Доводи апелянта, щодо порушення його права діями Тернопільської районної державної адміністрації як належного відповідача-1 не знайшли підтвердження в судовому засіданні та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову в позові з підстав того, що Тернопільська районна державна адміністрація є неналежним відповідачем за цим позовом.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає правильними висновки місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав пред до неналежних від

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заперечення відповідачів викладені у відзивах на апеляційну скаргу відповідають фактичним обставинам по справі, а тому суд враховує їх як обґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги та заяви про приєднання до апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга та заява про приєднання до апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Потіха Юрій Йосипович є особою з інвалідністю ІІ групи.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відтак, апелянт звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 30.09.2021 та заяву ОСОБА_2 б/н від 09.12.2021 про приєднання до апеляційної скарги - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.09.2021 у справі №921/107/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови складено 29.04.2022.