ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Дата призначення - - поля не стирати, в поля потрібно ввести дату та час формату "хх.хх.хх" та "хх:хх.
18 квітня 2022 рокуСправа № 921/446/21
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Хоми С.О.
про: відстрочення або розстрочення сплати судового збору за подання заяви про визнання кредиторських вимог від 18.03.2022 року №4771/6/19-00-20-03-06-1/6986 по справі №921/446/21 до ухвалення судового рішення по суті
у справі №921/446/21 за Заявою
про: відкриття провадження у справі про банкрутство (в порядку Книги третьої Кодексу України з процедур банкрутства)
21.07.2021 повідомлено про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Пандора-ОІЛ", та встановлено строк для звернення до суду з вимогами кредиторів до 19.08.2021.
14.04.2022 на електронну адресу суду надійшло Клопотання №без номеру та без дати (вх. №2282 від 14.04.2022) Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просить суд:
- відстрочити або розстрочити сплату судового збору за подання заяви про визнання кредиторських вимог від 18.03.2022 року №4771/6/19-00-20-03-06-1/6986 по справі №921/446/21 до ухвалення судового рішення по суті.
Як вбачається із вказаного клопотання, ГУ ДПС у Тернопільській області вказує, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» в роботі деяких територіальних органів ДПС встановлено простій. Наказом ДПС України від 05.04.2022 року №185 закріплено виконання певних повноважень таких підрозділів за територіальними органами ДПС що не перебувають в простої. Попри те, що Головне управління ДПС у Тернопільській області не перебуває у простої, все ж умовах дії правового режиму воєнного стану відсутні кошти для здійснення видатків. Зазначене вбачається із виписки по рахунках від 08.04.2022 року.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово або , не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.
Отож, положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Аналогічного висновку дійшла ВП ВС в постанові від 14.01.2021 № 0940/2276/18.
Предметом заяви, що подана у справі про банкрутство, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для розгляду судом питання щодо відстрочення сплати судового збору не має.
Отже, відстрочення чи звільнення від сплати судового збору може мати місце лише за наявності вищезазначених умов. До того ж, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.
Суд зазначає, що відсутність коштів для здійснення видатків не є достатньою підставою для звільнення заявника від сплати судового збору та доказом його скрутного становища.
За змістом положень статті 8 вищевказаного Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.
Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. При цьому, приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Враховуючи даний принцип, а також положення Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.
Водночас, суд наголошує, що Господарський процесуальний кодекс України не передбачено окремої норми права щодо можливості відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.
При цьому, суд зазначає, що в даному випадку не йдеться про позбавлення заявника доступу до суду, що передбачено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, проте дотримання принципу правової визначеності. Поряд з цим, заявник не позбавлений права звернутися до суду із заявою про грошові вимоги до боржника після повернення такої заяви без розгляду.
Суд, оцінивши доводи заявника, викладені у Клопотанні №без номеру та без дати (вх. №2282 від 14.04.2022) вважає, що клопотання не містить належних та допустимих доказів, а тому не підлягає задоволенню.
Розглянувши Заяву №4771/6/1900-20-03-06-1/6986 від 18.03.2022 (вх.№1950 від 28.03.2022) Головного управління ДПС у Тернопільській області, про визнання кредиторських (грошових) вимог Головного управління ДПС у Тернопільській області, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути. Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.
Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" сума судового збору за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 складає 2481 грн.
Отже, за подання заяви про визнання кредиторських вимог, кредитор повинен був сплатити в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 4962 грн.
Заявник не усунув недоліки у вказаний строк та доказів сплати судового збору у зазначеній сумі не надав.
Згідно ч.3 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею, не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто в межах строку, встановленого частиною першою статті 45 цього Кодексу.
Отже з врахуванням того, що прийняття заяви з грошовими вимогами до боржника без сплати судового збору нормами чинного законодавства не передбачена взагалі, суд вважає за необхідне Заяву №4771/6/1900-20-03-06-1/6986 від 18.03.2022 (вх.№1950 від 28.03.2022) про визнання кредиторських (грошових) та додані до неї документи повернути заявнику.
Керуючись ст.ст. 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235, 256,257 ГПК України, суд, -
2.Заяву №4771/6/1900-20-03-06-1/6986 від 18.03.2022 (вх.№1950 від 28.03.2022) про визнання кредиторських (грошових) та додані до неї документи повернути заявнику. Копію заяви та доданих до неї документів залишити в суді.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
4. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в строк і порядок передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Ухвалу підписано: 18 квітня 2022 року.
Суддя С.О. Хома