РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.04.2022Справа №910/1749/22
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариство зобмеженою відповідальністю "Всемонт", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Чернігівська макаронна фабрика", м. Київ

про стягнення 117 402,80 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.02.2022 року Товариство зобмеженою відповідальністю "Всемонт" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Чернігівська макаронна фабрика" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 117 402,80 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору підряду №15/07/20 від 15.07.2020 року в частині оплати наданих позивачем послуг.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала суду від 14.02.2022 року.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №590 отримав ухвалу суду від 14.02.2022 про відкриття провадження у справі 17.02.2022.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, з урахуванням викладених норм та дати отримання ухвали суду відповідачем, строк для подачі останнім відзиву на позовну заяву встановлено судом до 04.03.2022 року (включно).

Відповідач правом на подачу до суду відзиву не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2020 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) було укладено Договір підряду №15/07/20 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо виконання загальнобудівельних робіт 2-3-го поверхів адміністративної будівлі (надалі потексту - роботи) на підприємстві замовника по вул. В`ячеслава Радченка, 23 вм. Чернігові (надалі по тексту - об`єкт).

Згідно з п 3.1. Договору загальна вартість робіт за цим Договором, згідно Додатка №1, складає 127 402,80 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 21 233,80 грн.

Розрахунки за цим Договором проводяться шляхом попередньої оплати на придбання матеріалів та розгортання робіт, в розмірі 70%, що становить 89 181,96 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 14 863,66 грн, протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами цього Договору. Остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт. (п.п. 3.2., 3.3. Договору).

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що по завершенню робіт, сторони підписують акти здачі-приймання виконаних робіт.

Даний Договір діє з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань з врахуванням гарантійного терміну. (п. 9.1. Договору).

Додатком №1 до Договору сторони погодили пдоговірну ціну.

У відповідності до умов Договору сторони склали довідку про вартість виконаних будівельних робіт тавитрат за квітень 2021 року на суму в розмірі 127 402,80 грн.

16 квітня 2021 року сторонами підписано Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2021 року на суму в розмірі 127 402,80 грн.

Відповідачем здійснено частковий розрахунок за отримані послуги в розмірі 10 000,00 грн, що зокрема підтверджується довідкою АТКБ «Приватбанк» за період з 01.01.2020 року по 29.11.2021 року.

Станом на момент звернення позивача до суду грошові кошти, в повному обсязі, за надані позивачем послуги, згідно вказаного вище акту, не були оплачені відповідачем, в результаті чого за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 117 402,80 грн, про стягнення якої позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За змістом ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Матеріалами справи встановлено, а відповідачем не спростовано, факт виконання позивачем та передання відповідачу послуг за вказаними вище актами на суму в розмірі 217 402,80 грн, а також факт оплати відповідачем частини цих послуг на суму в розмірі 10 000,00 грн.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. (ст. 854 Цивільного кодексу України.

Як зазначалось вище, остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт. (п. 3.3. Договору).

Доказів оплати відповідачем залишку вартості послуг на суму в розмірі 117 402,80 грн, у тому числі у встановлені Договором строки, або висловлення будь-яких заперечень, виявлення недоліків у виконаних роботах на спірну суму, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк виконання відповідачем обов`язку з оплати вартості наданих позивачем послуг за Договором настав.

Таким чином, всупереч умов Договору та норм чинного законодавства, відповідач не виконав в належні строки взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг, тим самим порушуючи майнові права та законні інтереси позивача, що полягали в отриманні оплати за надані послуги згідно Договору, а тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача основної суми заборгованості на суму в розмірі 117 402,80 грн є доведеними та обґрунтованими.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу в розмірі 117 402,80 грн.

Судовий збір позивача, у розмірі 2 481,00 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Чернігівська макаронна фабрика» (ідентифікаційний код 00382384, місцезнаходження: 03191, м. Київ, просп. Глушкова Академіка, буд. 10) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Всемонт» (ідентифікаційний код 42799144, місцезнаходження: 02217, м. Київ, вул. Миколи Закревського, буд. 19-А) суму основного боргу в розмірі 117 402,80 грн (сто сімнадцять тисяч чотириста дві гривни 80 копійок) та суму судового збору у розмірі 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривна 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. МОРОЗОВ