УХВАЛА

14 квітня 2022 року

м. Київ

cправа № 915/315/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Сантрейд" (далі - Підприємство)

на рішення господарського суду Миколаївської області від 27.10.2021 та

постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022

за позовом Підприємства

до товариства з обмеженою відповідальністю "Саванді"

про стягнення 21 760 081,83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Підприємство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 27.10.2021 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 у справі № 915/315/21 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували статтю 638, частину першу статті 640 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частини першу, другу та третю статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) щодо визначення моменту укладення договору та не врахували висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 22.12.2021 у справі №918/208/21. Також скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 638, частини першої статті 640, статті 642 ЦК України, частини третьої статті 181 ГК України в ідентичних з даною справою правовідносинах, за однакових встановлених судами фактичних обставин. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.12.2021 у справі №918/208/21 скаржник вважає універсальними та такими, що підлягають застосуванню до даної справи, а у разі якщо Верховний Суд вважає, що правові висновки, викладені у постанові від 22.12.2021 у справі №918/208/21, не є подібними до даної справи, то підставою касаційного оскарження скаржник зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування вказаних статей.

Також скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, зокрема статтю 22 ЦК України, статтю 224 ГК України, за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм про стягнення збитків у випадку здійснення закупівлі товару на заміщення недопоставленого товару за договором у подібних правовідносинах та без урахування принципу "вірогідності доказів", закріпленого статтею 79 ГПК України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що позов у справі № 915/315/21 подано про стягнення 21 766 073,39 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 27.10.2021 у справі №915/315/21, залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022, у задоволенні позову відмовлено повністю.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що Підприємство просить оскаржувані судові рішення скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги майновий характер спору, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 652 982,20 грн. [(21 766 073,39 грн. х 1,5) х 200%].

Проте матеріали касаційної скарги не містять вказаних у додатках до неї доказів сплати судового збору, що підтверджується актом Верховного Суду від 21.02.2021 № 29.1-11/106.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що Підприємству необхідно надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме на суму 652 982,20 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;

- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Крім того, Верховний Суд звертає увагу скаржника, що постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу Підприємства на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

З огляду на те, що касаційна скарга Підприємства підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, Суд зазначає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження буде розглянуто Касаційним господарським судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Сантрейд" на рішення господарського суду Миколаївської області від 27.10.2021 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 у справі № 915/315/21 залишити без руху.

2. Надати дочірньому підприємству з іноземними інвестиціями "Сантрейд" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 або через особистий кабінет в системі "Електронний суд".

3. Роз`яснити дочірньому підприємству з іноземними інвестиціями "Сантрейд", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Повідомити скаржника, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко