ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2022 року м.Дніпро Справа № 908/2553/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. - доповідача

судді: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ярового Олега Миколайовича на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.11.2021 у справі №908/2553/21 (повне рішення складено 08.11.2021р. суддя Федорова О.В.)

за позовом Керівника Василівської окружної прокуратури Запорізької області (вул. Соборна, буд. 10, м. Василівка, Запорізька область, 71600) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави,

позивача: Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, буд. 14,

м. Київ, 03135, ідентифікаційний код 39816845) в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (бульвар Вінтера, буд. 22-а, м. Запоріжжя, 69096)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ярового Олега Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 29729,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся керівник Василівської окружної прокуратури Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави, - позивача: Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ярового Олега Миколайовича про стягнення на користь Державного бюджету плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 29729,46 грн.

Позов заявлено на підставі ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру", ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", ст. ст. 1, 33, 48, 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", ст. ст. 5, 29 Бюджетного кодексу України, ст. ст. 15, 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 217, 224 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.11.2021 позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 29729,46 грн., обґрунтовано тим, що відповідачем не сплачена зазначена сума, яка обчислена органом Укртрансбезпеки згідно із Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування».

Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду, відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 08.11.2021 у справі № 908/2553/21 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що заявлені в суді першої інстанції позовні вимоги про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом з фізичної особи-підприємця Ярового О.М., як з перевізника, були обґрунтовані наданням останнім 12.09.2018 послуг з перевезення вантажу транспортним засобом марки MAN, модель TGA 35.360, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі спеціалізованим причепом марки SCHMITZ, модель ZKO 18, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за маршрутом м. Токмак (Запорізька область) - ПГВК - м. Енергодар (Запорізька область), 115 км., з перевищенням вагових обмежень, на підтвердження чого до позовної заяви як докази були додані: видаткова накладна № Т-00010160 від 12.09.2018 (виписана Товариством з обмеженою відповідальністю «Токмацький гранітний кар`єр», за якою Приватне підприємство «Мале виробничо-комерційне підприємство «ДЕЯ» отримало 33,9 т щебня), Акт від 12.09.2018 № 090245 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, Акт від 12.09.2018 № 0013834 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Довідка від 12.09.2018 № 0010834 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунок плати за проїзд великовагового або великогабаритного транспортного засобу, який є додатком до Акту № 0013834 від 12.09.2018.

При цьому дані, які зазначені у вищевказаних Актах та довідках, що були складені посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, не відповідають фактичним обставинам надання відповідачем 12.09.2018 послуг з перевезення вантажу на замовлення ПП «МВКП «ДЕЯ», у зв`язку з чим ці Акти та довідки не є належними, допустимими та достовірними доказами, які б підтверджували надання відповідачем послуг з перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень.

На думку скаржника, прокурором не надано доказів на підтвердження того, що зважування проводилось саме тими засобами вимірювальної техніки, щодо яких надані свідоцтва про повірку.

У зв`язку з чим не є обґрунтованим і розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, який є додатком до Акту 0013834, та на підставі якого заявлені вимоги про стягнення плати за проїзд автодорогами транспортними засобами, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Апелянт наполягає, що враховуючи, що Акт від 12.09.2018 № 090245 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконань - перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, Акт від 12.09.2 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Довідка від 12.09.2018 № 0010834 про результати здійснення габаритно-вагового контролю не є належними, допустими та достовірними доказами, які підтверджували надання відповідачем послуг з перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, а складений на їх підставі розрахунок плати проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, який додатком до Акту № 0013834 від 12.09.2018, є необґрунтованим.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційні скарзі, не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції, а є лише припущеннями відповідача щодо невірної оцінки судом першої інстанції наявних в матеріалах справи доказів. Просить рішення Господарського суду Запорізької області від 08.11.2021 у справі № 908/2553/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Ярового О.М. - без задоволення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021 у справі № 908/2553/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Чус О.В., судді: Подобєд І.М., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Ярового Олега Миколайовича на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.11.2021 у справі №908/2553/21в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2022 у справі № 908/2553/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Чус О.В., судді: Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2018 уповноваженою особою управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (на даний час - Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки) виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 07.09.2018 та направлення на рейдову перевірку від 10.09.2018 № 003260 посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області 12.09.2018 на 341 км автодороги Харків-Сімферополь у м. Василівка проведено перевірку транспортного засобу марки MAN, модель TGA 35.360, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , з причепом марки МАЗ, модель 837810, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Зазначений автомобіль згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (дата реєстрації 12.09.2015) на час перевірки належав ОСОБА_2 (відповідач).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є фізичною особою-підприємцем, який здійснює підприємницьку діяльність за КВЕД 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт».

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю встановлено повну масу транспортного засобу 52,09 т при допустимій нормі 40 т, навантаження на здоєні осі 24,26 т при допустимій нормі 16 т, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Показники зважування відображені у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.09.2018 № 0010834.

За даним фактом посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області складено акт від 12.09.2018 № 090245 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.09.2018 № 0010834, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.09.2018 № 0013834.

Актом від 12.09.2018 № 090245 зафіксовано порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів без відповідного дозволу.

На підставі вказаних обставин позивач розрахував плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 29729,46 грн. та направив відповідачу лист від 25.09.2018 №5280/25-18 про необхідність сплатити кошти за проїзд відповідно до розрахунку від 12.09.2018.

Плата за проїзд в сумі 29729,46 грн. відповідачем не сплачена.

На підставі вказаних обставин Керівником Василівської окружної прокуратури Запорізької області за результатами опрацювання інформації управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (на даний час - Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки) подано позов до Господарського суду Запорізької області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ярового Олега Миколайовича до Державного бюджету плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні 29729,46 грн.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пп. 1 п. 4 Положення, основними завданнями Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з абз. 1, 2 п. 22.5 Правил дорожнього руху (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Згідно з п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

- здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422;

- видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

- складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з п. 30 Порядку плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де

П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Відповідно до п. 31 Порядку, при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Згідно з п. 31-1 Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд 1 км з перевищенням нормативів на 12,09 т по масі транспортного засобу становить 0,27 Євро, за перевищення нормативів навантаження на вісь на 8,26 т - 1,32 Євро, всього 1,59 Євро.

Відповідно до акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.09.2018 № 0013834, видаткової накладної №т-00010460 від 12.09.2018 транспортний засіб прямував за маршрутом м. Токмак, Запорізька область - ПГВК - м.Енергодар, Запорізька область, та перевозив вантаж від постачальника ТОВ «Токмацький гранітний кар`єр» замовнику ПП «Мале виробничо-комерційне підприємство «Дея».

Звідси розрахунок виконано з урахуванням відстані перевезення 115 км відповідно до затвердженої формули розрахунку:

1) з відстанню до пункту габаритно-вагового контролю у 43 км: 1,59 Єро х 43 х 5 = 341,85 Євро;

2) з відстанню після пункту габаритно-вагового контролю у 72 км: 1,59 Євро х 72 х 5 = 572,40 Євро.

усього - 914,25 Євро.

Як вбачається з матеріалів справи, Актом від 12.09.2018 № 090245 зафіксовано порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів без відповідного дозволу.

На підставі вказаних обставин позивач розрахував плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 29729,46 грн. та направив відповідачу лист від 25.09.2018 №5280/25-18 про необхідність сплатити кошти за проїзд відповідно до розрахунку від 12.09.2018.

Згідно з п. 31-1 Порядку перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Відповідач не повідомив позивача у вказаний строк про сплату коштів у добровільному порядку.

За результатами проведеної перевірки Управлінням Укртрансбезпеки в Запорізькій області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.10.2018 №058912 до ФОП Ярового О.М. у зв`язку з порушенням ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вказаною постановою стягнуто з відповідача штраф у сумі 1700,00 грн.

Відповідач не оскаржив постанову про застосування штрафу.

Матеріалами справи також встановлено, що за інформацією Енергодарського МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.03.2021 №5457/18.19-39 на примусовому виконанні у відділі ДВС у період з 07.02.2019 по 24.04.209 перебувало виконавче провадження №58311158 з примусового виконання постанови від 02.10.2018 №058912, виданої Управлінням Укртрансбезпеки в Запорізькій області про стягнення з Ярового О.М. на користь Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області штрафу в розмірі 1700,00 грн. Вказане виконавче провадження закрито 24.04.2019 у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документа на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Доказом сплати Яровим О.М. штрафу є платіжне доручення від 16.04.2019 №2675 на суму 1700,00 грн.

Таким чином, відповідач, будучи обізнаним про винесення відносно нього постанови від 02.10.2018 № 058912 про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у сумі 1700 грн., дії Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області у встановленому законом порядку не оскаржив та у порядку виконавчого провадження сплатив адміністративно-господарський штраф, тобто визнав законними підстави притягнення його до адміністративно-господарської відповідальності.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач не надав доказів сплати 29729,46 грн. за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Передчасними є доводи апелянта про те, що прокурором не надано доказів на підтвердження того, що зважування проводилось саме тими засобами вимірювальної техніки, щодо яких надані свідоцтва про повірку, слід зазначити, що оцінка обставин порушення відповідачем вагових параметрів транспортного засобу при здійсненні перевезення була надана компетентним органом при розгляді справи про застосування адміністративно-господарчого штрафу, за результатами якої Управлінням Укртрансбезпеки в Запорізькій області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.10.2018 № 058912.

За своєю правовою природою адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», є видом адміністративно- господарських санкцій, що застосовуються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування до суб`єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності (ст. ст. 216, 217, 238, 239 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 241 Господарського кодексу України адміністративно- господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Об`єктивною стороною складу господарського правопорушення, передбаченого абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», є надання суб`єктом господарювання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону. Суб`єктами відповідальності за статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є автомобільні перевізники - субєкти господарювання.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 21 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначений порядок оскарження рішень органів державного нагляду (контролю). Так, суб`єкт господарювання має право звернутися до відповідного центрального органу виконавчої влади або до суду щодо оскарження рішень органів державного нагляду (контролю).

Проте, відповідачем постанова про застосування адміністративно- господарського штрафу від 02.10.2018 № 058912 у зазначеному порядку не оскаржена та була виконана. Тобто, відповідач погодився із встановленими вказаною постановою обставинами щодо порушення ним вагових параметрів транспортного засобу при здійсненні перевезення.

Пунктами 37, 41 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі № 926/16/19.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває в його користуванні.

Доводи апелянта проти відстані руху транспортного засобу, яка застосована в розрахунку плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, не містять належного обґрунтування доказами.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ярового Олега Миколайовича на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.11.2021 у справі №908/2553/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.11.2021. у справі № 908/2553/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна