РІШЕННЯ

14 квітня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/370/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

за участі секретаря судового засідання Крутіної Ю.С.

розгляну вматеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, вул. Василіянок, 48, м. Івано-Франківськ, 76019

2. Відкритого акціонерного товариства Монастириське автотранспортне підприємство 16151, вул. Шевченка, 150, м. Монастириськ, Тернопільська область, 48301

до відповідача: Чортківської районної ради, вул.Шевченка, 23, м. Чортків, Чортнківський район, Тернопільська область, 48301

про визнання недійсним та скасування протоколу №1 засідання представників засновників "Монастириського райагробуду" від 25.12.2007 (в частині), визнання недійсним та скасування рішення Монастириської районної ради №176 від 16.05.2008, визнання недійсним та скасування свідоцтва серії НОМЕР_1 від 06.06.2008.

За участіпредставників:

Позивача:Андрусенка Ігоря Ярославовича, свідоцтво № 701 від 27.04.2012 р. , доручення № 180 від 24.03.2020 р.

Відповідача: Маньовської Зоряни Ігорівни, довіреність № 04-24/282 від 13.07.2021 р., розпорядження № 154-к від 24.12.2021 р.

Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях: не прибув.

Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Відкритого акціонерного товариства Монастириське автотранспортне підприємство 16151: ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_2 виданий Монастириським РВ УМВС України в Тернопільській області від 19.10.1998 р.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області із позовом до Чортківської районної ради за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Реегіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та Відкритого акціонерного товариства Монастириське автотранспортне підприємство 16151, у якому просить:

- визнати недійсним та скасувати рішення, яке оформлене протоколом №1 засідання представників засновників "Монастириськогорайагробуду" від 25.12.2007 р. в частині передачі нерухомого майна колишньої "Монастириської районної шляхобудівельної організації" у районну комунальну власність;

- визнати недійсним та скасувати рішення 13 сесії 5 скликання Монастириської районної ради №176 від 16.05.2008 р. про визнання за Монастириською районною радою права власності на нежитлову будівлю, будівлю та споруди по вул.Шевченка №150, м. Монастириська Тернопільської області;

- визнання недійсним та скасування свідоцтво серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я Монастириської районної ради від 06.06.2008 р., про право власності на нежитлову будівлю, будівлю та споруди по вул.Шевченка №150, м. Монастириська Тернопільської області загальною площею 614,9 кв.м.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок прийняття рішення згідно протоколу №1 засідання представників засновників «Монастириськогорайагробуду» від 25.12.2007 р., рішення 13 сесії 5 скликання Монастириської районної ради №176 від 16.05.2008 р., та видачі свідоцтва серія САВ №883261 Монастириській районній раді від 06.06.2008 р., про право власності на нежитлову будівлю, будівлю та споруди по вул. Шевченка №150, м. Монастириська Тернопільської області, загальною площею 614,9 кв.м. позивач був позбавлений можливості отримати частину у спірному майні, як акціонер ВАТ «Монастириське АТП 16151», пропорційно до кількості акцій акціонера.

Відповідач Чортківська районна рада позову не визнала, у відзиві на позов за № 04-24/305 від 03.08.2021 р., просила відмовити у його задоволенні з підстав пропуску позивачем строків давності та відсутності підстав для його поновлення, а також на те, що протокол №1 засідання представників засновників «Монастириського райагробуду» від 25.12.2007 р. в частині передачі нерухомого майна колишнього "Монастириської шляхобудівельної організації" у районну комунальну власність є документом , що фіксує факт прийняття рішення загальними зборами, але не є актом за змістом ст. 20 ГПК України, що підтверджує також Постанова Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 р., № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів».

Крім цього відповідачем, згідно із клопотання за № 04-24/26 від 01.02.2022 р., долучено до матеріалів справи:

- копію рішення «Про реорганізацію Бучацької, Борщівської, Монастириської, Заліщицької, Гусятинської районних рад шляхом приєднання до Чортківської районної ради»;

- копію ухвали Монастириського районного суду від 22.11.2012 р. у справі № 1911-356/2012;

- копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 04.02.2016 р.;

- копію ухвали Монастириського районного суду від 29.12.2011 р. у справі № 2-а-1495/11;

- копію додаткового рішення Монастириського районного суду від 14.08.2013 р. у справі № 603/132/13-4;

- копію рішення Монастириського районного суду від 23.10.2015 р. у справі №603/404/15-4;

- копію постанови Апеляційного суду Тернопільської області від 01.12.2015 р.;

- копію ухвали Верховного суду України від 22.10.2015 р.;

- копію історичної довідки;

- копію листа Управління агропромислового розвитку РДН від 25.03.2014 р. № 01-12/29;

- копію листа УАР РДН від 09.02.2013 р. № 03-01/152;

- копію постанови Монастириської районної ради представників колективних підприємств району;

- копію акту прийому-передачі майна Бучацьким АТП 16138 від Монастириського міжколгоспного шляхобудівельної пересувної механізованої колони від 18.07.1996 р.;

- копію акту від 16.11.1995 р. про передачу ліквідованої Монастириської пересувної механізованої колони на баланс Монастириського райагробуду»;

- копію наказу ФДУ в Тернопільській області від 04.03.1996 р. за № 269,

та відповідні пояснення їх приналежності до предмету спору даній справі.

Відповідач у зазначеному клопотанні пояснив, що відповідно до рішення Чортківської районної ради від 17.12.2020 р. за № 14 «Про реорганізацію Бучацької, Борщівської, Монастириської, Заліщицької, Гусятинської районних рад шляхом приєднання до Чортківської районної ради» розпочато реорганізацію Монастириської районної ради шляхом приєднання. Для завершення стану припинення юридичної особи Монастириської районної ради Чортківською районною радою (як правонаступником всіх прав та обов`язків Монастириської районної ради) проводились заходи щодо підготовки та направлення документів в архіви для відповідного збереження та буде проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Крім цього відповідач зазначає, що зазначені у клопотанні копії документів отримані ним через архівні установи і у зв`язку із зазначеним процесом реорганізації не могли бути подані разом із відзивом на позов.

Копії рішень судових установ подані ним як такі, що можуть мати значення для об`єктивного розгляду спору та стосуються предмету заявленого позивачем позову, оскільки судами різних інстанцій розглядалась також і законність протоколу № 1 представників засновників «Монастириського райагробуду» від 25.12.2007 р. в частині передачі нерухомого майна колишньої «Монастириської районної шляхобудівельної організації" у районну комунальну власність в результаті розгляду якими, винесено рішення про відмову в задоволені позовів.

Іншими рішеннями:

- додатковим рішенням Монастириського районного суду від 14.08.2013 р. у справі №603/132/13-4 в задоволені позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на будівлі та скасування рішення Монастириської районної ради №176 від 16.05.2008 р. відмовлено;

- рішенням Монастириського районного суду від23.10.2015 р. у справі №603/404/15-4 у задоволені позовних вимог про скасування свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі, будівлі та споруди по вул. Шевченка 15, м. Монастириська серії САВ № 883261 від 06.06.2008 р., скасування державної реєстрації права власності Монастириської районної ради на дані об`єкти, зобов`язати повернути у приватну власність ВАТ «МонастириськеАТП 16151» нерухоме майно відмовлено;

Таким чином, вважає відповідач, право власності Монастириської районної ради на нерухоме майно за адресою: вул. Шевченка, 150, м. МонастириськТернопіьської області, зокрема правовстановчі документи в судовому порядку не скасовані, тому відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, відповідач, зазначеними додатковими доказами, також підтвердив заявлені ним клопотання про залишення позову без розгляду відповідно до п.1 ч.1 ст. 226 ГПК України (за № 04-24/311 від 11.08.2021 р.), посилаючись на таке:

- питання, що стосується права власності на майно за адресою: вул. Шевченка,150, м. Монастириськ Тернопільської області, мало б вирішити за позовом ВАТ «Монастириське АТП 16151», а не акціонером, який не наділений правом звертатися до суду з вимогами про повернення майна у приватну власність товариства;

- спір, що існував між «Монастириським АТП 16151» та Монастириською районною радою у 2011 році щодо права власності на вказане вище майно, ухвалою Монастириського районного суду від 29.12.2011 р. позов залишено без розгляду і з тим ВАТ «Монастириське АТП 16151» погодилося, так як в установленому законом порядку цю ухвалу не оскаржувало.

Відповідач також, у цьому клопотанні надав свої пояснення щодо набуття права власності на спірне майно Монастириською районною радою:

- спірне майно, стверджує відповідач, належало Міжколгоспній шляхобудівельній організації (в кінці 1986 р. перейменованої у «Міжколгоспну шляхобудівельну пересувну механізовану колону № 11» Монастириського району), яка була утворена за кошти колгоспів 10 березня 1971 р. 13.05.1995 р. вона була ліквідована рішенням зборів її уповноважених представників. Рухоме майно було передано Монастириському райагробуду, а нерухоме будівлі, споруди (спірне майно) передано у користування новоствореному Монастириському автотранспортному підприємству філіалу Бучацького АТП 16138, що підтверджує довідкою Управління агропромислового розвитку Монастириської райдержадміністрації від 09.02.2013 р. № 03-01/152.

- право власності на спірне майно за колективним сільськогосподарським господарством підтверджує такими документами:

1) історичною довідкою начальника Монастириської міжгосподарської будівельної організації («…. міжколгоспна будівельна організація створена за рахунок коштів колгоспів і є їх спільною власністю. Всі колгоспи району беруть участь у міжколгоспній Раді ….);

2) листом довідкою агропромислового розвитку № 303-01-152 від 09.02.2013 р., яка підтверджує, що вказану власність створено на паях колгоспів;

3) листом Управління агропромислового розвитку від 25.03.2014 р. № 01-12/29, яким підтверджує, що особи, які вирішили передати спірне майно у комунальну власність району (протокол №1 від 25.12.2007 р.) станом на 25.01.2007 р. були правонаступником у колгоспів, за кошти яких утворено шляхобудівельну організацію.

Крім цього відповідач, у зазначеному документі зазначає, що підтвердження того, що майно передано у користування автотранспортному підприємству свідчить:

1. Копія постанови Монастириської ради представників колективних підприємств від 13.05.1995 р.

2. Копія довідки Управління агропромислового розвитку № 03-01/152 від 09.02.2013 р.

3. Копія акту прийому-передачі майна Бучацькому АТП 16138 від Монастириської міжколгоспної шляхобудівельної пересувної механізованої колони від 18.11.1996 р.;

4. Копія акту від 16.11.1995 р., зі змісту яких не вбачається, що спірне майно передано у власність АТП, а тим більше, про дозвіл чи зміну форми власності із колективної на державну, яка на той час існувала, а перебування майна на балансі АТП не є безспірною ознакою права власності на таке майно.

Крім цього відповідач посилається на те, що засновниками Монастириського райагробуду є правонаступники колгоспів, на паях яких і утворено міжколгоспну шляхобудівельну пересувну механізовану колону № 11 Монастириського району , що підтверджує довідкою Управління агропромислового розвитку №301-12/29 від 25.03.2014 р. Тому і на підставі їх протоколу №1 від 25.12.2007 р. та у відповідності до ст. 41, 42 Конституції України, ст. 327 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядуваннявУкраїні`Монастириською районною радою було прийнято рішення №176 від 16.05.2008 р., яким визнано право комунальної власності територіальних громад сіл, селища, міста Монастириського району на будівлі і споруди колишньої «Міжколгоспної шляхобудівельної пересувної механізованої колони №11» по вул. Шевченка, 150, м. Монастириська Тернопільської області за Монастириською районною радою отримано свідоцтво про право власності на вказані об`єкти нерухомого майна та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях подав у справу письмові пояснення за № 10-114001861 від 27.07.2021 р., у яких зокрема зазначив, що:

- рішенням Монастириської районної ради народних депутатів від 30.05.1995 р. «Про виділення для створення автопідприємства», затверджено постанову №3 від 13.05.1995 р. представників колективних підприємств про реорганізацію Монастириського ШБМК №1 (приєднання) до Монастириського райагробуду, на баланс якого передано основні засоби. Цінне нерухоме майно передано новоствореному автотранспортному підприємству;

- відповідно до наказу від 14.07.1995 р. №20 Монастириського кооперативно-державного промислово-будівельного об`єднання «Райагробуду», керуючись постановою №3 від 13.05.1995 р. представників колективних підприємств про реорганізацію Монастириського ШБМК №11 шляхом приєднання до Монастириського райагробуду, було створено комісію по прийому основних засобів (рухомого майна);

- актом приймання-передачі майна ліквідованої ПМК №11 від 16.11.1995 р. будівлі і споруди (основні засоби) з паями передані на баланс новоствореного АТП на господарстві ПМК -11, а відповідно АТП територія і земля, що належала ПМК 11;

- рішенням №177 від 04.12.1995 р. виконавчого комітету Монастириської місцевої ради виділено земельну ділянку ВАТ «Монастириське АТП 16151» у постійне користування, на підставі чого Монастириською міською радою н.д. 12.12.1995 р. видано Державний акт серія ТР 08;

- на виконання Указу Президента України №194/96 від 19.03.1996 р. «Про завдання та особливості приватизації державного майна у 1996 р.» Регіональним відділенням фонду Держмайна України по Тернопільській області, правонаступником майна, прав та обов`язків, якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, прийнято рішення про приватизацію державного майна Монастириському АТП 16151, шляхом перетворення його у відкрите акціонерне товариство (наказ №269 від 14.03.1996 р.);

- таким чином, зазначає Фонд у своїх поясненнях, у відповідності до Порядку перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні товариства, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.1992 р. №686, наказу Регіонального відділення №711 від 30.05.1996 р. «Про створення відкритого акціонерного товариства «Монастириське АТП 16151» ВАТ «Монастириське АТП 16151» стало правонаступником Державного підприємства Монастириське АТП 16151.

- згідно Переліку майна, переданого до Статутного капіталу ВАТ «Монастириське АТП 16151» увійшли: матеріальний склад, ковальсько-зварювальний цех, автогараж, 9 одиниць заправочних цистерн місткістю 3 куб.м., та 10 куб.м., під`їзна дорога, благоустрій території, водопровід, альтанка.

Крім цього, на виконання вимог ухвали суду від 07.10.2021 р. та від 21.10.2021 р. у даній справі, Регіональне відділення надало копії документів. В підтвердження його пояснень:

- копію рішення Монастириської районної ради народних депутатів від 30.05.1995 р.;

- копію постанови № 3 від 13.05.1995 р. представників колективних підприємств про реорганізацію Монастириського ШБМК №11 до Монастириського райагробуду;

- копію наказу від 14.07.1995 р. №20 Монастириського кооперативно-державного промислово-будівельного об`єднання «Райагробуду» про створення комісії по прийому основних засобів (рухомого майна);

- копію акту приймання-передачі майна ліквідованої ПМК №11 від 16.11.1995 р.;

- копію рішення №177 від 04.12.1995 р. Виконавчого комітету Монастириської міської ради про виділ ВАТ «Монастириське АТП 16151» земельної ділянки у постійне користування;

- копію наказу Регіонального відділення фонду Держмайна України по Тернопільській області №269 від 14.03.1996 р. «Про приватизацію державного майна Монастириським АТП 16151»;

- копію листа Міністерства транспорту України №5/20-18-256 від 08.04.1996 р;

- копію наказу Регіонального відділення №395 від 29.03.1996 р. «Про затвердження складу комісії з підготовки до приватизації Монастириського АТП 16151.

Також в процесі здійснення судом підготовчого провадження у даній справі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ВАТ «Монастириське АТП 16151» подала у справу згідно клопотання про долучення доказів (за вх.номером суду № 7356 від 15.09.2021 р.):

- копію відповіді ВАТ «Монастириське АТП 16151» від 25.11.2019 р., адресована Лемішку І.Д.;

- копію протоколу зборів уповноважених представників господарств учасників Монастириської МШБПМК №11 від 13.05.1995 р.;

- копію наказу Регіонального відділення Фонду №269 від 14.03.1996 р. «Про приватизацію державного майна Монастириським АТП 16151»;

- копію листа Міністерства транспорту України №5/20-18-256 від 08.04.1996 р;

- копію наказу Регіонального відділення №395 від 29.03.1996 р. «Про затвердження складу комісії з підготовки до приватизації Монастириського АТП 16151;

- копію наказу Регіонального відділення №711 від 30.05.1996 р. «Про створення ВАТ «Монастириське АТП 16151»;

- копію розпорядження голови РДП від 30.05.1996 р. №120 «Про реєстр Статуту Монастириського АТП 16151»;

- копію акту від 16.11.1995 р. про приймання-передачу ліквідованого Монастириського ПМК на баланс Монастириськогорайагробуду;

- копію інвентаризаційного опису основних засобів №1 будівель і споруд Монастириського АТП 16151;

- копію статуту Монастириського АТП 16151;

- копію статуту ВАТ Монастириське АТП 16151;

- копію відповіді Управління агропромислового розвитку Голові районної ради Данилюку В.П.;

- копію балансу підприємства АТП 16151 станом на 01.04.1996 р.;

- копію акту оцінки вартості майна, цілісного майна колишнього Монастириського АТП 16151;

- копію протоколу прокуратури Монастириського району на рішення сесії за № 149 від 16.11.2007 р.

Крім цього, 05.11.2021 ВАТ «Монастириське АТП 16151», також подало через канцелярію суду ряд документів, що повторюють перелік раніше поданих. Згідно клопотання цієї особи, що зареєстроване канцелярією суду, за вх. № 7356 від 15.09.2021 р.

ВАТ «Монастириське АТП 16151» та його представник у судових засіданнях, що були проведені в межах здійснення судом підготовчого провадження, а також підчас розгляду спору по суті, вимоги позивача підтримав, посилаючись на те, що Монастириська районна рада незаконно стала власником майна акціонерів, власників цінних паперів (акцій) на підставі протоколу №1 від 25.12.2007 р., який не може слугувати підставою для набуття права власності на майно, так як у 1995 р. нерухоме майно ліквідованого Монастириського МШБПМК -11 було передано державному підприємству Бучацьке АТП 16139, внаслідок роз`єднання якого утворено державне підприємство АТП 16151, в статутний фонд якого увійшло нерухоме майно, яке Бучацьке АТП 16139 отримало від Монастириського МШБПМК 11, що перебувало за адресою: вул. Шевченка, 150 у м. Монастириська, а відповідно до Указу Президента України від 19.03.1996 р. за № 194/96 та враховуючи затвердження акту оцінки майна Монастириського АТП 16151 від 30.05.1996 р. наказом РВ ФДМУ по Тернопільській області за № 711 створено ВАТ «Монастириське АТП 16151» шляхом перетворення державного підприємства Монастириського АТП 16151 у ВАТ «Монастириське АТП 16151», статут якого затверджено в установленому законом порядку з переліком майна за адресою: вул. Шевченка, 150, м. Монастириська, нежитлової будівлі, будівлі і споруди, гаражі і що стали власністю акціонерів, власників цінних паперів (акцій) даного майна, в тому числі акціонера позивача у справі ОСОБА_1 .

Позивач у відповіді на відзив Чортківської районної ради, висловив свою незгоду із підставами, викладеними у ньому, посилаючись при цьому на таке:

- п.2 прохальної частини позовної заяви змінені на підставі його заяви, поданої згідно ч.3 ст. 46 ГПК України і має редакцію: «Визнати недійсним та скасувати рішення , сформоване протоколом №1, засідання засновників Монастириського «Райагробуду» від 25.12.2007 р. в частині передачі нерухомого майна колишньої «Монастириської районної шляхобудівної організації» у районну комунальну власність;

- щодо заявленої відповідачем позовної давності, позивач зазначив, що інформації з приводу кількості та розміру його акцій у ВАТ «Монастириське АТП 16151» ним отримано від товариства 25.11.2019 р., відповідно вважає, що позовна давність ним не пропущена.

Розгляд даної справи здійснювався за правилами загального позовного провадження, судові засідання, як в межах підготовчого провадження так і в межах розгляду спору по суті неодноразово відкладалися у зв`язку із поданими учасниками справи клопотаннями, про що зазначено у відповідних ухвалах та протоколах судових засідань.

В судовому засіданні, що відбулося 14.04.2022 представник позивача підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві, представник відповідача підтримав викладені у відзиві заперечення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях в судове засідання не з`явився. Його письмові пояснення (№10-114-01861 від 27.07.2021) та подані докази, озвучені та проаналізовані судом підчас розгляду спору по суті.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ВАТ «Монастириське АТП 16151» в судовому засіданні, що відбулося 14.04.2022, вимоги позивача підтримав, посилаючись на підстави та докази згідно із його письмовими поясненнями.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено таке:

- позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) є акціонером Відкритого акціонерного товариства «Монастириське АТП 16151» (6) та власником іменних цінних паперів, що підтверджується копією виписки з Реєстру власників іменних цінних паперів із інформацією про позивача під № 10 та п.4.2 Статуту ВАТ «Монастириське АТП 16151», згідно із яких акціонерами Товариства є фізичні та юридичні особи, які набули права власності на акції даного товариства;

- як вбачається із копії Реєстру власників іменних цінних паперів (акцій) ВАТ «Монастириське АТП 16151», ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_3 ) є членом спостержної ради товариства, розмір частки в статутному капіталі якого складає 500,00 грн., що становить 1, 0549%;

- обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 вказує на те, що:

- він, як акціонер ВАТ «Монастириське АТП 16151» із відповіді Товариства на його запит від 25.11.2019 р. дізнався, що розмір його акцій становить 2000 штук на суму 500 грн., а також про те, що товариство з 2011 р. припинило господарську діяльність і з цього часу перебуває в судових тяганинах з Монастириською районною радою в порушення ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ст. 41 Конституції України, своїми діями довела ВАТ «Монастириське АТП 16151» до банкрутства, внаслідок чого Товариство перебуває в процесі ліквідації;

- згідно протоколу загальних зборів ВАТ «Монастириське АТП 16151» від 27.03.2012 р. обрано ліквідаційну комісію, головою якої є ОСОБА_2 ;

- з моменту прийняття Товариством рішення про ліквідацію Товариства, ОСОБА_1 набув права власності отримання частини майна Товариства пропорційно до розміру його акцій, у відповідності до ст. 89 Закону України «Про акціонерні товариства» в редакції закону, яка діяла на час прийняття рішення про створення ліквідаційної комісії;

- дізнавшись із відповіді Товариства від 25.12.2019 р.. що Монастириська районна рада прийняла рішення за №176 від 16.08.2008 р. про визнання за нею права комунальної власності на майно, яке з 30.05.1996 р. перебувало у власності ВАТ «Монастириське АТП 16151», на підставі прийнятого рішення 06.06.2008 р. видано свідоцтва серія САВ № 883261, про право власності на вказане майно;

- 06.06.2008 р. КП «Монастириським РВТУ» здійснено державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2 за Монастириською районною радою;

- рішення Монастириської районної ради №176 прийнято на підставі протоколу №1 засідання представників засновників «Монастириського райагробуду» від 25.12.2007 р., тоді як збори представників засновників Монастириського райгробуду 25.12.2007 р. не уповноважено було вирішувати питання щодо передачі майна по АДРЕСА_3 у комунальну власність, оскільки майно Монастириського райагробуду уже було передано у 1994 р. Монастириському АТП 16151 у власність, а не в користування.

З врахуванням цього, до Статутного фонду ВАТ «Монастириське АТП 16151» в послідуючому увійшли такі об`єкти: мат.склад, ковальсько-зварювальний цех, автогараж , 9 одиниць заправочних цистерн місткістю 3 куб.м., та 10 куб.м., під`їзна дорога, благоустрій територія, водопровід, альтанка.

Тобто, зазначив позивач, рішенням Монастириської районної ради №176 від 16.05.2008 р. було незаконно прийнято на підставі протоколу «№1 засідання представників засновників «Монастириського райагробуду» від 25.12.2007 р. майно, право власності на яке на підставі цього рішення було визнанне за Монастириською районною радою, належало «Монастириському АТП 16151» та входило до його статутного фонду.

Позов фізичної особи ОСОБА_1 про:

- визнання недійсним та скасування рішення, яке оформлене протоколом №1 засідання представників засновників "Монастириськогорайагробуду" від 25.12.2007 р. в частині передачі нерухомого майна колишньої "Монастириської районної шляхобудівельної організації" у районну комунальну власність;

- визнання недійсним та скасувати рішення 13 сесії 5 скликання Монастириської районної ради №176 від 16.05.2008 р. про визнання за Монастириською районною радою права власності на нежитлову будівлю, будівлю та споруди по АДРЕСА_3 ;

- визнання недійсним та скасування свідоцтво серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я Монастириської районної ради від 06.06.2008 р., про право власності на нежитлову будівлю, будівлю та споруди по АДРЕСА_3 загальною площею 614,9 кв.м.

Заявлено як корпоративний спір, про що його представник неодноразово наголошував, посилаючись на те, що при розгляді аналогічних спорів Верховний суд зауважує, що на законодавчому рівні не встановлено прямої заборони на оскарження судових ршень у корпоративному спорі учасником юридичної особи, який не брав участі у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про його права, інтереси та (або) обов`язки.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке:

Відповідно до ч. 3 ст 22 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Згідно із ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

До виключної компетенції господарських судів відносяться справи у спорах між учасниками (акціонерами, засновниками) господарського товариства та господарським товариством, пов`язані з реалізацією та захистом корпоративних прав.

Із змісту п.4 ч. 1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю управлінням та припиненням діяльності такої особи. Крім трудових спорів.

За змістом п.2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судом», господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин. З огляду на приписи частини другої статті 1 та статті 12 ГПК України зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Справи, що виникають з корпоративних відносин, - це спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером). В тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами). Що пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними актів органів управління господарського товариства, визнання недійсними установчих документів товариства або договорів про відчуження майна тощо. Виняток становлять трудові спори за участю господарського товариства (п.3.2. постанови пленуму ВГСУ від 24.10.2011 №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судом»).

Усі спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером). У тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язані зі здійсненням ними корпоративних прав та виконанням обов`язків учасника господарського товариства, на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від суб`єктного складу учасників спору (п.6 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»).

Корпоративними правами, згідно ст. 167 Господарського кодексу України, є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративні права це сукупність прав учасника юридичної особи, зміст яких визначається її організаційно-правовою формою та установчими документами.

Відповідно до пю 1.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст.. 2 Господарського кодексу України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами осіб, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом положень вказаних норм, у випадках, передбачених законодавчими актами України правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, фізичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюють ся.

Згідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, чка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Однак, наявність права на пред`явлення позову не є безпідставною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації, встановленого вищевказаними нормами права.

Так, вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Отже, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Позивач є акціонером ВАТ Монастириське АТП 16151, який має право на звернення до суду з позовом у разі порушення, невизнання або оспорення його корпоративного права чи законного інтересу. При цьому, позивач повинен довести сам факт порушення або оспорення.

ОСОБА_1 позов підтримував і пояснював, що до суду звернувся як фізична особа, яка є власником простих именних акцій, створеного в процесі приватизації ВАТ Монастириське АТП 16151 і яка має право на захист свого майна, частини нерухомості, що становить статутний фонд цього товариства вартістю 500 грн., оскільки йому належить 1,0549% акцій.

Так як рішення Монастириської районної ради №176 від 16.05.2008 р. було прийнято на підставі протоколу №1 засідання педставників засновників Монастириського райагробуду від 25.12.2007 р., яке на переконання позивача не уповноважено було вирішувати питання щодо передачі майна по вул. Шевченка,150, м. Монастириська Тернопільської області у комунальну власність, як таке, що уже було шляхом здійснення приватизаційної процедури передано до статутного фонду ВАТ Монастириське АТП 16151 у 1996 р., тому таке рішення, оформлене протоколом №1 від 25.12.2007 р. просить визнати недійсним та скасувати, як таке, що порушує його право акціонера на частину у майні ВАТ Монастириське АТП 16151.

Проте, позивач, звертаючись із позовом, що є предметом розгляду у даній справі, як фізична особа, не довів суду права на подання таких вимог в інтересах юридичної особи ВАТ Монастириське АТП 16151 чи інших акціонерів цього товариства.

Крім цього, як вбачається із змісту копії Ухвали Монастириського районного суду від 11.12.2011 р. з приводу приналежності спірного майна існував спір між юридичними особами: Монастириським АТП 16151 і Монастириською районною радою, що вирішувався в порядку адміністративного судочинства.

Зазначеною Ухвалою Монастириського районного суду позов ВАТ Монастириське транспортне підприємство 16151 до Монастириської районної ради про визнання недійсним та скасування рішення Монастириської районної ради вид 16.05.2008 р. №176 залишено без розгляду у зв`язку пропуском строку позовної давності.

ОСОБА_1 , являючись акціонером ВАТ Монастириське АТП 16151, при зверненні із даним позовом, не довів суду, що розглядувані відносини виникли, змінилися чи припинилися щодо його корпоративних прав. За результатами розгляду господарським судом такого позову не будуть захищені майнові чи немайнові права власника акцій товариства, поскільки випливають із правовідносин, учасником яких є ВАТ Монастириське АТП 16151.

Зазначений висновок суду узгоджується із п. 1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 Про деякі питання практики вирішеня спорів, що виникають з корпоративних правовідносин, де зазначено, що сторонами у корпоративному спорі є: юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; учасники (засновники, учасники, члени) юридичні особи.

При визначенні підвідомчості (підсудності) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід керуватися поняттям корпоративних прав, наведеним у ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України, згідно з яким корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутнору фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до Закону, а також інших правомочностей, передбачених Законом чи Статутом.

Позивач, заявляючи даний позов як корпоративний, не довів суду , яке право його як акціонера товариства порушено:

- чи-то ст. 10 Закону України Про господарські товариства, редакція якої була чинна у період виникнення розглядувальних правовідносин;

- чи-то ст. 25 названого закону, чинного на день подання позову;

- чи інші права його як власника акцій товариства, що передбачені актами законодавства чи статутом ВАТ Монастириське АТП 16151.

З огляду на встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що позивачем в установленому законом порядку не доказано порушення його прав як акціонера товариства, відповідно підстав для задоволення позову, заявленого для відновлення порушених корпоративних прав, суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. ст. ст. 73-75, 86, 129, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.04.2022 року.

Суддя Н.М. Бурда