ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2022 р. м. Київ Справа № 911/404/22

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., дослідивши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТБУДУКРАЇНА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКТ ІКС»

про стягнення 52 599,96 грн.

Без виклику учасників судового процесу;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАРТБУДУКРАЇНА» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКТ ІКС» про стягнення 52 599,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем як замовником свого зобов`язання за договором про надання послуг № 2021-012 від 24.03.2021 в частині здійснення оплати за надані послуги. У зв`язку із цим, позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 52 599,96 грн. основного боргу.

Ухвалою суду від 09.02.2022 було відкрито провадження у справі № 911/404/22. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.02.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Соборна, буд. 28, оф. 1 с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08131.

Однак, зазначене поштове відправлення було повернуто поштовою установою до господарського суду із поміткою працівника поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення поштового конверту, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 09.02.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

З урахуванням того, що суддя Сокуренко Л.В., починаючи з 03.03.2022 по 15.04.2022 включно перебувала у відпустці, тому повний текст рішення складено та підписано судом після виходу судді на роботу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю ««ДАРТБУДУКРАЇНА» (далі виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКТ ІКС» (далі замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг № 2021-012 (далі договір), пунктом 1.1 якого сторони узгодили, що виконавець зобов`язується за завданням замовника продовж визначеного в договорі строку надавати за плату наступні послуги (послуги): - послуги будівельної техніки з оператором; - послуги автомобільного вантажного транспорту; - послуги обладнання та механізмів.

Відповідно до п. 1.2 договору, завдання замовника на отримання послуг, оформлюються письмовою заявкою в якій зазначаються дата початку надання послуг, назва послуг, назва послуги, технічні характеристики техніки/транспорту, адреса надання послуг, особливості під`їзних маршрутів, технічне завдання на послуги, реквізити дозвільних документів на виконання робіт.

Згідно із п. 3.1 договору, загальна вартість робіт за цим договором визначається, як сумарна сума актів прийому-передачі наданих послуг між замовником та виконавцем за діючий період договору. Оплата проводиться згідно договірних цін вартості будівельної техніки та механізмів. В разі відмови від наданої техніки замовник сплачує виконавцю суму в еквіваленті вартості 2 (двох) машино-годин роботи машин та механізмів, а також вартість доставлення (вантаження і вивантаження) техніки до місця надання послуг.

Пунктом 3.4 договору визначено, що надані послуги приймаються згідно актів прийому-передачі наданих послуг у відповідності з талонами замовника. Акти прийому-передачі наданих послуг виконавець може направити замовнику поштою або кур`єром.

Замовник зобов`язаний строком у 5 (п`ять) днів з моменту отримання актів прийому-передачі виконаних робіт підписати їх, завірити печаткою та направити один екземпляр на адресу виконавця.

У разі неповернення або несвоєчасного повернення замовником актів прийому-передачі виконаних робіт та відсутності письмової мотивованої відмови замовника від підписання актів у термін до 15 числа місяця наступного за місяцем у якому були надані послуги (проведені роботи) направляється на адресу виконавця, акт враховується визнаним замовником, а послуги прийнятими у повному обсязі на визначену в акті суму.

Відповідно до п. 3.7 договору, підписання акта приймання-передачі наданих послуг представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

Судом встановлено, що позивачем, на виконання умов договору, у період з березня 2021 по травень 2021 включно, було надано відповідачу послуги на загальну суму 82 499,96 грн., що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 321 від 29.03.2020 на загальну суму 24 000,00 грн., № 336 від 29.03.2021 на загальну суму 12 000,00 грн., № 337 від 01.04.2021 на загальну суму 13 500,00 грн., № 356 від 02.04.2021 на загальну суму 6 000,00 грн., № 509 від 19.05.2021 на загальну суму 20 999,96 грн. та № 533 від 20.05.2021 на загальну суму 6 000,00 грн., копії яких наявні в матеріалах справи. Зазначені акти прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) підписані з боку відповідача без будь-яких зауважень та заперечень та скріплені відтисками печаток сторін.

Відповідно до п. 3.3 договору, остаточний розрахунок за отримані послуги замовник здійснює впродовж 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг. Приймання наданих послуг та їх оплата здійснюються щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив часткову оплату за надані послуги в загальній сумі 29 900,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 30.03.2021 на суму 24 000,00 грн. та платіжним дорученням № 3 від 30.03.2021 на суму 5 900,00 грн., копії яких долучені до матеріалів справи.

Пунктом 5.1 договору сторони узгодили, що усі спору, що виникають з договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Судом встановлено, що позивач, на виконання п. 5.1 договору, звернувся до відповідача з претензією щодо сплати заборгованості № б/н від 31.12.2021, у якій повідомив відповідача про наявну заборгованість та вимагав останнього сплатити заборгованість у розмірі 52 566,96 грн. впродовж 5 банківських днів (копія наявна в матеріалах справи). На підтвердження направлення зазначеної претензії, позивач долучив до матеріалів справи поштову накладну № 740 та опис вкладення у цінний лист. Проте, зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді, а вимога без задоволення.

Таким чином, надані послуги на час подання позову до суду на загальну суму 52 599,96 грн. є неоплаченим. У зв`язку із чим, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем в загальній сумі 52 599,96 грн. Протилежного суду не доведено, доказів повної оплати відповідачем наданих послуг суду не надано.

Відповідно до п. п. 7.1 та 7.2 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 договору та закінчується « 31» грудня 2021 р.

Пунктом 7.3 договору визначено, що закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку по оплаті наданих послуг та відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір про надання послуг № 2021-012 від 24.03.2021 р. як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як було встановлено судом раніше та підтверджується матеріалами справи, позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, надавши відповідачу у період з березня 2021 по травень 2021 послуги на загальну суму 82 499,96 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями актів здачі-приймання робіт (наданих послуг), що підписані відповідачем без будь-яких зауважень та заперечень.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вказувалось вище, сторонами передбачено та закріплено в п. 3.3 договору остаточний розрахунок за отримані послуги замовник здійснює впродовж 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг. Приймання наданих послуг та їх оплата здійснюються щомісячно.

Отже, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства та умов договору, суд дійшов висновку, що строк здійснення оплати відповідачем за надані послуги є таким, що настав.

Судом встановлено, що відповідач здійснив часткову оплату за надані послуги на загальну суму 29 900,00 грн., що підтверджується платіжним дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.

31.12.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією щодо сплати заборгованості № б/н від 31.12.2021, у якій повідомив відповідача про наявну заборгованість та вимагав сплатити заборгованість у розмірі 52 566,96 грн. впродовж 5 банківських днів. Проте, зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді, а вимога без задоволення.

В той же час, надані послуги на час подання позову до суду на загальну суму 52 599,96 грн. є неоплаченим. У зв`язку із чим у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем в загальній сумі 52 599,96 грн.. Протилежного суду не доведено, доказів повної оплати відповідачем наданих послуг суду не надано.

Крім того, між сторонами проведено звіряння взаєморозрахунків та встановлено суму боргу у розмірі 52 599,96 грн. та складено Акт. Акт звірки взаєморозрахунків підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень сторін.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за надані послуги в розмірі підлягають задоволенню повністю у розмірі 52 599,96 грн.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 481,00 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКТ ІКС» (місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 28, офіс 1, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08131; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТБУДУКРАЇНА» (місцезнаходження: вул. Урлівська, буд. 3, кв. 32, м. Київ, 02095; ) 52 599,96 грн. основного боргу та 2 481,00 грн. судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256 та п. п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено та підписано 03.05.2022.

Суддя Л.В. Сокуренко