ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2022м. ДніпроСправа № 904/9045/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Кабачія Максима Володимировича, Дніпропетровська область, смт. Покровське

про стягнення 291 993,90 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Кабачія Максима Володимировича про стягнення 291 993,90 грн., з яких: 9 608,56 грн. винагорода лізингодавцю, 936,97 грн. пеня, 7 407,40 грн. штраф відповідно до п. 8.5. договору, 257 500,00 грн. штраф відповідно до п. 8.9. договору, 173,59 грн. 3% річних, 67,38 грн. інфляційні втрати, 16 300,00 грн. - витрати лізингодавця з повернення предмету лізингу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору фінансового лізингу № 02/03Л від 26.03.2021.

Ухвалою від 22.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання позивача та визначено строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження: 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

30.11.2021 відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

07.12.2021 позивач подав заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

13.12.2021 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що посилання на систематичне порушення умов договору є хибним. Позовні вимоги в частині сплати понесених витрат позивача на перевезення та зберігання предмета лізинга відповідачем особливо не визнаються, ці витрати позивач поніс свідомо, усвідомлюючи необізнаність відповідача про вимогу. Таким чином, були порушені права відповідача, оскільки останній не мав змоги самостійно повернути предмет лізингу, а тому не мав вибору. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

22.12.2021 позивач подав відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 14.01.2022 перейдено від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/9045/21 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 07.02.2022.

Ухвалою суду від 07.02.2022 відкладено підготовче засідання на 23.02.2022 на 10:00 год.

07.02.2022 до господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання, в якому позивач просить постановити ухвалу щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення якої просить доручити Покровському районному суду Дніпропетровської області (53600, смт. Покровське, вул. Д. Яворницького, 134).

Ухвалою суду від 07.02.2022 клопотання представника Фізичної особи-підприємця Кабачія Максима Володимировича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

23.02.2022 до підготовчого засідання з`явився представник позивача.

23.02.2022 до Покровського районного суду Дніпропетровської області для участі у підготовчому засіданні представник відповідача не з`явився.

30.11.2021 відповідач подавав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі №189/1605/21.

Ухвалою суду від 23.02.2022 у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Кабачія Максима Володимировича про зупинення провадження у справі відмовлено. Закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 14.03.2022.

У призначений судом час судове засідання не відбулося з огляду на таке.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Верховною Радою України затверджено Указ Президента України про продовження строку дії воєнного стану в країні з 26.03.2022 ще на 30 днів (до 24 квітня включно).

За вказаних обставин рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 було рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Так, відповідно до рішення зборів суддів Господарського суду Дніпропетровської області № 2 від 24.02.2022 та розпорядження голови суду № 30 від 24.02.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" розгляд справ у відкритих судових засіданнях, призначених Господарським судом Дніпропетровської області з 24.02.2022 не відбувався до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України. Щодо вказаних обставин на сайті Господарського суду Дніпропетровської області 24.02.2022, 28.02.2022, 04.03.2022, 10.03.2022 та 15.03.2022 були розміщені відповідні оголошення.

Враховуючи вказане, а також те, що станом на 24.02.2022, як і протягом певного подальшого періоду, передбачити обсяг військової агресії, спосіб ведення воєнних дій, їх інтенсивність та територіальність було неможливим, судові засідання, призначені в період з 24.02.2022 до 21.03.2022, не відбулися.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Згідно з частиною 2 статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами господарського судочинства є розумність строків розгляду справи.

Слід відзначити, що згідно з оперативною інформацією Голови Дніпропетровської обласної військової адміністрації станом на 12.04.2022 ситуація в області є контрольованою збройними силами України, крім того, Господарським судом Дніпропетровської області не приймалось рішення щодо тимчасового зупинення здійснення правосуддя при загрозі життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду.

Враховуючи вказане, а також проаналізувавши воєнну ситуацію та стан безпеки у Дніпропетровській області в період з 24.02.2022 до 12.04.2022, з метою забезпечення розумного балансу між нормами статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України, які визначають завдання господарського судочинства, з урахуванням норм Закону України "Про правовий режим воєнного стану", ухвалою суду від 12.04.2022 призначено судове засідання на 27.04.2022, створивши учасникам справи умови належного балансу безпеки та можливості ефективної реалізації їх процесуальних прав, шляхом визнання явки у судове засідання необов`язковою та роз`яснення можливості подання додаткових пояснень, заяв чи клопотань будь-якими засобами зв`язку, зокрема, електронними.

У судове засідання 27.04.2022 представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені 12.04.2022 (ухвала суду від 12.04.2022 направлена позивачу та відповідачу на електронні адреси). Відповідач подавав до суду відзив, позивач - відповідь на відзив.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» (лізингодавець) та Фізичною особою-підприємцем Кабачієм Максимом Володимировичем (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № 02/03Л (далі - договір).

Лізингодавець передає лізингоодержувачу на умовах фінансового лізингу у строкове платне користування майно, найменування, кількісні та якісні характеристики якого визначені у додатку № 1 «Специфікація» до договору (надалі - предмет лізингу), з переходом права власності на предмет лізингу до лізингоодержувача наприкінці строку лізингу за умови дотримання вимог, встановлених договором, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу у користування на строк, зазначений в п. 3.2 договору, та здійснювати лізингові платежі на умовах договору (п. 1.1. договору).

Вартість предмета лізингу складає 515 000,00 грн. з ПДВ (далі вартість предмету лізингу). Вартість предмету лізингу розуміється сторонами як сума всіх платежів за предмет лізингу, які були сплачені або мають бути сплачені лізингодавцем продавцю за договором купівлі-продажу, в тому числі ціна предмета лізингу, визначена за договором купівлі-продажу, а також будь-які інші платежі, сплачені лізингодавцем у зв`язку з належним виконанням договору купівлі-продажу, реєстрацію права власності, отримання дозвільної документації (п. 1.2. договору).

Додаток № 3 до цього договору «Графік лізингових платежів» передбачає розміри та терміни сплати лізингоодержувачем лізингових платежів по цьому договору, порядок сплати лізингових платежів передбачений розділом 5 цього договору (п. 1.3. договору).

Лізингодавець набуває у власність предмет лізингу у вибраного лізингоодержувачем продавця по договору купівлі-продажу (поставки), на умовах та згідно зі специфікаціями, визначених лізингоодержувачем. Продавець предмету лізингу: ТОВ «Сучасні вантажівки» (п. 1.4. договору).

Предмет лізингу протягом всього строку дії цього договору є власністю лізингодавця (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.5. договору право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в результаті настання однієї з таких подій, а саме:

- сплата лізингоодержувачем всіх платежів, зазначених у додатку № 3 до цього договору «Графік лізингових платежів», а у випадку прострочки сплати лізингових платежів та/або порушення інших зобов`язань за договором також за умови сплати лізингоодержувачем штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафів), процентів від простроченої суми, інфляційних втрат, відшкодування збитків, витрат лізингодавця, здійснених за цим договором (п. 2.5.1. договору);

- достроковий викуп предмету лізингу, який здійснюється лізингоодержувачєм шляхом сплати грошових коштів в розмірі непогашеної вартості предмета лізингу на дату викупу, а у випадку прострочки сплати лізингових платежів та/або порушення інших зобов`язань за договором також за умови сплати лізингоодержувачем штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафів), процентів від простроченої суми, інфляційних втрат, відшкодування збитків, витрат лізингодавця, здійснених за цим Договором. Виконання цієї умови можливе за письмовою згодою сторін та не раніше 12 (дванадцяти) місяців від дати передачі предмета лізингу лізингоодержувачу (п. 2.5.2. договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 3.1. договору).

Строк лізингу по договору складає 36 місяців та відраховується з моменту фактичної передачі предмета лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача, тобто з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору передача предмета лізингу здійснюється протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня виконання лізингоодержувачем свого обов`язку, передбаченого пунктом 5.2 цього договору. Умовами здійснення передачі предмета лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача є:

- сплата в повному обсязі авансового платежу та інших платежів, які мають бути сплачені до дати передачі предмету лізингу, зокрема, платежу для забезпечення страхування предмету лізингу, який зазначений як перший платіж у графі «Інші витрати лізингодавця» в Графіку лізингових платежів (додаток № 3 до договору) (п. 4.1.1. договору);

- укладенння сторонами додаткової (-них) угоди про зміну вартості предмету лізингу, розміру лізингових платежів і відповідних змін у графік лізингових платежів (додаток № 3 до договору), специфікації (додаток № 1 до договору) згідно з п. 5.10 договору. В іншому випадку лізингодавець письмово інформує лізингоодержувача та має право перенести дату передачі предмету лізингу в користування лізингоодержувачу до усунення таких перешкод або лізингодавєць має право відмовитися від цього договору повністю або частково (п. 4.1.2. договору).

Приймання предмета лізингу здійснюється уповноваженим представником лізингоодержувача за адресою, вказаною лізингодавцем у повідомленні про передачу предмета лізингу. Якщо предмет лізингу відповідає специфікації (додаток № 1 до договору), то лізингоодержувач не має права відмовитись від прийняття такого предмета лізингу і підписання відповідного Акту приймання-передачі (п. 4.4. договору).

Підписання Акту приймання передачі предмета лізингу сторонами свідчить про прийняття лізингоодержувачем предмета лізингу у користування та є підставою для вимоги лізингодавця щодо сплати лізингових платежів згідно з додатком № 3 до договору «Графік лізингових платежів», за винятком платежів, які сплачуються відповідно до п. 5.2 договору (п. 4.5. договору).

Лізингоодержувач з моменту підписання Акту приймання-передачі предмета лізингу приймає на себе відповідальність за збереження предмета лізингу та обов`язок по захисту за власний рахунок права власності на нього лізингодавця, зокрема, вживати необхідних заходів по попередженню втрати, знищення чи пошкодження предмета лізингу (п. 4.6. договору).

Лізингові платежі за цим договором включають: вартість предмета лізингу - 515 000,00 грн., винагорода лізингодавця 88 923,38 грн., інші витрати лізингодавця - 88 923,38 грн. Винагорода лізингодавця в гривні розрахована відповідно до розміру процентної ставки річних за договором від суми залишку непогашеної вартості предмету лізингу на останній день кожного місяця строку лізингу. Процентна ставка за договором визначається за наступною формулою: індекс + спред. де індекс облікова ставка Національного банку України, яка на момент укладення договору складає 6,5 %. спред 7,5 %. У випадку збільшення облікової ставки Націопальним банком України під час дії договору, винагорода лізингодавця підлягає перерахуванню згідно з новим показником процентної ставки, про що сторони укладають додаткову угоду відповідно до п. 5.13 договору. Сторони погодили, що значення облікової ставки Національного банку України буде відслідковуватися на підставі даних офіційного сайту Національного банку України (п. 5.1. договору).

Лізингоодержувач в термін по 19.04.2021 сплачує в безготівковій формі на поточний рахунок лізингодавця авансовий платіж та платіж для забезпечення страхування предмету лізингу (перший платіж у графі «Інші витрати лізингодавця» додатку № 3 «Графік лізингових платежів» до договору), розміри яких визначені у додатку № 3 «Графік лізингових платежів» до договору (п. 5.2. договору).

Лізингові платежі сплачуються лізингоодержувачем в безготівковій формі згідно з додатком № 3 «Графік лізингових платежів» до договору (п. 5.3. договору).

Датою оплати лізингових платежів є дата зарахування лізингових платежів на поточний рахунок лізингодавця (п. 5.4. договору).

Якщо термін сплати лізингового платежу згідно з додатком № 3 "Графік лізингових платежів" до договору припадає на вихідний чи святковий день, то лізинговий платіж здійснюється в останній робочий день, що передує терміну платежу (п. 5.5. договору).

Сторони погодили, що нарахування пені за цим договором не обмежується шестимісячним строком її нарахування. У разі прострочення сплати лізингоодержувачем лізингових платежів, а також усіх інших платежів, які належать до сплати лізингоодержувачем згідно з цим договором та/або законодавством. Лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої заборгованості по лізингових платежах та/або інших платежах за кожний день прострочки за весь період часу, протягом якого не виконано зобов`язання зі сплати, по день фактичної оплати (п. 8.4 договору).

У випадку виникнення простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів та/або інших платежів за цим договором більше ніж на 5 (п`ять) календарних днів, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю, крім пені, також штраф в розмірі 20 (двадцять) % від розміру порушеного грошового зобов`язання (п. 8.5. договору).

У разі нездійснення повернення лізингоодержувачем предмета лізингу протягом 10 (десяти) календарних днів або іншого строку, вказаного у відповідній вимозі, з дати отримання вимоги лізингодавця про повернення, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 50 % від вартості предмету лізингу (п. 8.9 договору).

Лізингодавець має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання цього договору в повному обсязі або в частині, вимагати в односторонньому порядку достроково розірвати даний договір, без відшкодування лізингоодержувачу будь-яких збитків, викликаних таким розірванням, у випадку часткової або повної несплати лізингоодержувачем лізингових платежів понад 30 календарних днів (п. 9.2.1 договору).

У разі дострокового припинення дії договору у зв`язку з його розірванням, лізингоодержувач зобов`язаний не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати отримання повідомлення про розірвання договору та повернення предмету лізингу, якщо інший строк не вказаний в ньому повідомлені, повернути лізингодавцю предмет лізингу в місце, вказане лізингодавцем. Предмет лізингу повертається лізингодавцю в робочому стані з урахуванням його нормального зносу з усіма приладами і документацією. Після направлення лізингодавцем повідомлення про розірвання договору та повернення предмету лізингу, лізингоодержувач втрачає право користування предметом лізингу (п. 9.4 договору).

У разі порушення лізингоодержувачем зобов`язань по поверненню предмету лізингу, в тому числі пов`язаних зі станом предмету лізингу, в якому він повинен бути повернутий, лізингодавець має право самостійно здійснити повернення предмету лізингу та або привести його в робочий стан, а лізингоодержувач зобов`язаний відшкодовувати лізингодавцю витрати по транспортуванню предмету лізингу, витрати зі зберігання предмету лізингу, а також відшкодовувати лізингодавцю витрати по приведенню предмету лізингу в робочий стан (витрати по усуненню технічних несправностей або поломок предмету лізингу, що відбулися до моменту повернення предмету лізингу лізингодавцю). Дане право лізингодавця не є його обов`язком (п. 9.5. договору).

Лізингоодержувач зобов`язується відшкодувати лізингодавцю всі витрати, понесені останнім згідно пункту 9.5. договору, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання відповідної вимоги лізингодавця (п. 9.6 договору).

Сторонами підписано додаток № 1 до договору «Специфікацію» (а.с. 24), в якій визначено предмет лізингу: Трактор "Беларус- 892" у кількості 1 шт., вартістю 515 000,00 грн. з ПДВ.

Також, сторонами підписано додаток № 3 до договору «Графік лізингових платежів» (а.с. 26).

Відповідно до підписаного сторонами акту приймання передачі предмета лізингу від 19.04.2021 (а.с. 27) лізингодавець передав лізингоодержувачу на умовах лізингу у строкове платне користування з правом викупу предмет лізингу: трактор «Беларус-892», заводський номер Y4R900Z04М1100434, у кількості 1 шт.

23.07.2021 сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору (а.с. 28), в якій дійшли згоди у зв`язку з підвищенням облікової ставки з 23.07.2021 до 8% відповідно до рішення Правління Національного банку України № 342-рш від 22.07.2021 «Про розмір облікової ставки», керуючись пунктами 5.1, 5.13 договору, внесли наступні зміни до договору та виклали п. 5.1. у наступній редакції:

« 5.1. Лізингові платежі за цим договором включають: вартість предмета лізингу - 515 000,00 грн., винагорода лізингодавця - 96 948,78 грн., інші витрати лізингодавця 30 900,00 грн. *Винагорода лізингодавця в гривні розрахована відповідно до розміру процентної ставки річних за договором від суми залишку непогашеної вартості предмету лізингу на останній день кожного місяця строку лізингу. Процентна ставка за договором визначається за наступною формулою: індекс + спред. де індекс облікова ставка Національного банку України, яка діє у відповідний період строку лізингу, спред 7,5 %. У випадку збільшення облікової ставки Національним банком України під час дії договору, винагорода лізингодавця підлягає перерахуванню згідно з новим показником процентної ставки, про що сторони укладають додаткову угоду відповідно по п. 5.13 договору, сторони погодили, що значення облікової ставки Національного банку України буде відслідковуватися на підставі даних офіційного сайту Національного банку України.».

Також сторони підписали додаток № 1 до додаткової угоди № 1 від 23.07.2021: додаток № 3 до договору «Графік лізингових платежів» (а.с. 29).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору та всупереч погодженому сторонами порядку сплати лізингових платежів відповідно до графіку лізингових платежів, порушив своє зобов`язання щодо сплати лізингових платежів.

Лізингодавець має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання цього договору в повному обсязі або в частині, вимагати в односторонньому порядку достроково розірвати даний договір, без відшкодування лізингоодержувачу будь-яких збитків, викликаних таким розірванням, у випадку часткової або повної несплати лізингоодержувачем лізингових платежів понад 30 календарних днів (п. 9.2.1 договору).

Позивач зазначає, що у зв`язку з простроченням сплати відповідачем лізингового платежу в розмірі 15 984,07 грн. понад 30 календарних днів, термін сплати якого згідно з додатком № 3 до договору настав 10.07.2021, ним було прийнято рішення щодо відмови від договору.

20.08.2021 позивач направив відповідачу вимогу № 513 від 20.08.2021 (а.с. 34-35), в якій повідомив про прийняття рішення щодо відмови від договору в односторонньому порядку, зазначив, що датою дострокового розірвання договору буде дата отримання цієї вимоги. У зв`язку із чим вимагав повернути предмет лізингу протягом 10 календарних днів з дня отримання цієї вимоги, повернення здійснити за адресою: м. Київ, вул. О. Пироговського, 19, корп. 4 та сплатити заборгованість.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної вимоги позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку, відповідно до яких вказаному поштовому відправленню присвоєно № 140 (а.с. 38-39).

Господарський суд зауважує, що відповідно до наданих позивачем копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку, вимогу № 513 від 20.08.2021 було направлено відповідачу на адресу: 53600, Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Покровське, вул. Ленінградська, буд. 12, що відповідає адресі відповідача, зазначеній в договорі та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак зазначена вимога була повернута позивачу, про що свідчить копія поштового конверту (а.с. 40), із відміткою підприємства поштового зв`язку про неможливість вручення поштового відправлення № 140 за закінченням терміну зберігання, яка відповідно до відтиску штемпеля датована 13.09.2021.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 вказав: « Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника».

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Господарський суд зазначає, що сам лише факт не отримання відповідачем повідомлення про розірвання договору та вимоги щодо повернення предмету лізингу, які позивач направив за належною адресою та яка повернулася у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання вимог договору, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

З огляду на викладене, датою пред`явлення вимоги та розірвання договору є 13.09.2021.

Відповідно до п. 9.4. договору у разі дострокового припинення дії договору у зв`язку з його розірванням, лізингоодержувач зобов`язаний не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати отримання повідомлення про розірвання договору та повернення предмету лізингу, якщо інший строк не вказаний в цьому повідомлені, повернути лізингодавцю предмет лізингу в місце, вказане лізингодавцем. Предмет лізингу повертається лізингодавцю в робочому стані з урахуванням його нормальною зносу з усіма приладами і документацією. Після направлення лізингодавцем повідомлення про розірвання договору та повернення предмету лізингу, лізингоодержувач втрачає право користування предметом лізингу.

У своїй вимозі позивач вимагав повернення предмету лізингу протягом 10 календарних днів з дня отримання вказаного документу за адресою свого місцезнаходження: м. Київ. вул. Олександра Пироговського, 19. корпус 4.

Як встановлено судом, датою пред`явлення вимоги є 13.09.2021. Таким чином, відповідач, відповідно до п. 9.4 договору повинен був повернути предмет лізингу у строк до 23.09.2021 включно.

Позивач зазначає, що відповідач не виконав вимогу в частині повернення предмету лізингу протягом 10 календарних днів з дня її пред`явлення, у зв`язку із чим позивач самостійно здійснив повернення предмету лізингу у своє володіння.

30.09.2021 сторонами підписано та скріплено їх печатками акт повернення предмету лізингу (а.с. 30), в якому погоджено, що цей акт складено внаслідок припинення договору фінансового лізингу № 02/03Л від 26.03.2021. Датою припинення договору є 13.09.2021. Підстава припинення договору: відмова лізингодавця від договору відповідно до вимоги лізингодавця № 513 від 20.08.2021. Відповідно до вказаного акту лізингоодержувач передав, а лізингодавець прийняв зі строкового платного користування предмет лізингу.

Господарський суд зазначає, що акт повернення предмету лізингу від 30.09.2021 підписаний відповідачем без жодних зауважень чи заперечень.

Позивач зазначає, що лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача сплату лізингових платежів у частині винагороди лізингодавця за строк користування предметом лізингу лізингоодержувачем. Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати винагороди лізингодавця як складової лізингового платежу складає 9 608,56 грн.

Як вказано вище, у своїй вимозі позивач вказав на необхідність повернення предмету лізингу протягом 10 календарних днів з дня отримання вказаного документу за адресою свого місцезнаходження: м. Київ. вул. Олександра Пироговського, 19. корпус 4.

Як встановлено судом, відповідач відповідно до п. 9.4 договору повинен був повернути предмет лізингу у строк до 23.09.2021 включно.

Позивач зазначає, що у зв`язку із викладеним, він, як власник майна для відновлення своїх порушених прав здійснив витрати з метою повернення предмету лізингу у своє володіння (а саме: оплатив послуги перевізника в розмірі 16 800,00 грн., щодо перевезення предмету лізингу, що підтверджується договором-заявкою на перевезення вантажів від 29.09.2021 (а.с. 51), рахунком на оплату № 394 від 29.09.2021 (а.с. 52), актом надання послуг № 394 від 01.10.2021 (а.с. 54), платіжним дорученням № 1747 від 30.09.2021 про сплату ТОВ «Укр Експо Груп» 16 800,00 грн. за транспортні послуги (а.с. 53)) з місця отримання предмету лізингу від відповідача (смт. Покровське, Дніпропетровської області) до місця зберігання техніки позивачем (м. Вишневе, Київська обл.).

Позивач направив відповідачу претензію № 616 від 12.10.2021 (а.с. 41-43), в якій вимагав сплатити, зокрема, штрафні санкції за договором та витрати, які зроблені позивачем для повернення предмету лізингу.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку (а.с. 48, 49).

Господарський суд зауважує, що відповідно до наданих позивачем копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку претензію № 616 від 12.10.2021 також було направлено відповідачу на адресу: 53600, Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Покровське, вул. Ленінградська, буд. 12, що відповідає адресі відповідача зазначеній в договорі та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 50), відповідач отримав вказане вище поштове відправлення (претензію № 616 від 12.10.2021) 27.10.2021, про що свідчить відповідна відмітка відповідача.

Позивач зазначає, що 04.11.2021 відповідачем сплачено позивачу 500,00 грн., які зараховані останнім в рахунок відшкодування своїх витрат, пов`язаних з поверненням предмету лізингу, відповідно до підпункту 1 п. 5.12 договору. Таким чином, заборгованість відповідача з відшкодування витрат з повернення предмету лізингу складає 16 300 грн.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, винагороду лізингодавця у розмірі 9 608,56 грн. та витрати з повернення предмету лізингу у розмірі 16 300,00 грн. не сплатив.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі) (ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься у статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг". За статтею 4 цього Закону лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця.

Лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів (ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених параграфом 6 глави 58 Цивільного кодексу України та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом (ч.ч. 2, 3 ст. 806 Цивільного кодексу України).

За частинами 2, 3 статті 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" обов`язками лізингодавця є у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором; прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу. Лізингодавець може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Лізингодавець має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання цього договору в повному обсязі або в частині, вимагати в односторонньому порядку достроково розірвати даний договір, без відшкодування лізингоодержувачу будь-яких збитків, викликаних таким розірванням, у випадку часткової або повної несплати лізингоодержувачем лізингових платежів понад 30 календарних днів (п. 9.2.1 договору).

Пунктами 3, 7 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу, лізингоодержувач зобов`язаний повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

З моменту передачі предмета лізингу у володіння лізингоодержувачу ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета лізингу переходить до лізингоодержувача, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 13 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Оскільки в силу особливостей регулювання правовідносин лізингу договором та законом право власності на передане в лізинг майно залишається за лізингодавцем, то наслідком припинення договору лізингу внаслідок відмови лізингодавця за приписами частини 2 статті 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" є відсутність у позивача обов`язку надати предмет лізингу в майбутньому у власність відповідачу і, відповідно, відсутність права вимагати оплати вартості предмета лізингу.

Відповідно до п. 9.5. договору, у разі порушення лізингоодержувачем зобов`язань по поверненню предмету лізингу, в тому числі пов`язаних зі станом предмету лізингу, в якому він повинен бути повернутий, лізингодавець має право самостійно здійснити повернення предмету лізингу та або привести його в робочий стан, а лізингоодержувач зобов`язаний відшкодовувати лізингодавцю витрати по транспортуванню предмету лізингу, витрати зі зберігання предмету лізингу, а також відшкодовувати лізингодавцю витрати по приведенню предмету лізингу в робочий стан (витрати по усуненню технічних несправностей або поломок предмету лізингу, що відбулися до моменту повернення предмету лізингу лізингодавцю). Дане право лізингодавця не є його обов`язком.

Лізингоодержувач зобов`язується відшкодувати лізингодавцю всі витрати, понесені останнім згідно пункту 9.5. договору, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання відповідної вимоги лізингодавця (п. 9.6 договору).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати винагороди лізингодавця у розмірі 9 608,56 грн. та витрат з повернення предмету лізингу у розмірі 16 300,00 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення винагороди лізингодавця у розмірі 9 608,56 грн. та витрат з повернення предмету лізингу у розмірі 16 300,00 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 8.4 договору сторони погодили, що нарахування пені за цим договором не обмежується шестимісячним строком її нарахування. У разі прострочення сплати лізингоодержувачем лізингових платежів, а також усіх інших платежів, які належать до сплати лізингоодержувачем згідно з цим договором та/або законодавством. Лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої заборгованості по лізингових платежах та/або інших платежах за кожний день прострочки за весь період часу, протягом якого не виконано зобов`язання зі сплати, по день фактичної оплати.

У випадку виникнення простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів та/або інших платежів за цим договором більше ніж на 5 (п`ять) календарних днів, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю крім пені також штраф в розмірі 20 (двадцять) % від розміру порушеного грошового зобов`язання (п. 8.5. договору).

У зв`язку із викладеним, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню відповідно до п. 8.4 договору у розмірі 936,97 грн. за загальний період з 11.06.2021 по 09.11.2021 та штраф відповідно до п. 8.5 договору у розмірі 7 407,40 грн.

Також, відповідно до п. 8.9 договору у разі нездійснення повернення лізингоодержувачем предмета лізингу протягом 10 (десяти) календарних днів або іншого строку, вказаного у відповідній вимозі, з дати отримання вимоги лізингодавця про повернення, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 50 % від вартості предмету лізингу.

Оскільки відповідачем не здійснено повернення предмету лізингу протягом 10 (десяти) календарних днів з дати пред`явлення вимоги, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 257 500,00 грн. (515 000,00 грн. (вартість предмету лізингу згідно з п. 1.2 договору) х 50%).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, штрафу (відповідно до п. 8.5, п. 8.9 договору) та встановлено, що він виконаний правильно.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 11.06.2021 по 09.11.2021 у розмірі 173,59 грн. та інфляційні втрати за період з липня 2021 по вересень 2021 року у розмірі 67,38 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та встановлено, що він виконаний правильно.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що посилання на систематичне порушення умов договору є хибним. Позовні вимоги в частині сплати понесених витрат позивача на перевезення та зберігання предмета лізинга відповідачем особливо не визнаються, ці витрати позивач поніс свідомо, усвідомлюючи необізнаність відповідача про вимогу. Таким чином були порушені права відповідача, оскільки останній не мав змоги самостійно повернути предмет лізингу, а тому не мав вибору. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Господарський суд зазначає, що заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, тому відхиляються господарським судом.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 291 993,90 грн., з яких: 9 608,56 грн. винагорода лізингодавцю, 936,97 грн. пеня, 7 407,40 грн. штраф відповідно до п. 8.5. договору, 257 500,00 грн. штраф відповідно до п. 8.9. договору, 173,59 грн. 3% річних, 67,38 грн. інфляційні втрати, 16 300,00 грн. - витрати лізингодавця з повернення предмету лізингу.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 4 379,91 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кабачія Максима Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" (03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 19, корп. 4, ідентифікаційний код 37768114) 291 993,90 грн., з яких: 9 608,56 грн. винагорода лізингодавцю, 936,97 грн. пеня, 7 407,40 грн. штраф відповідно до п. 8.5. договору, 257 500,00 грн. штраф відповідно до п. 8.9. договору, 173,59 грн. 3% річних, 67,38 грн. інфляційні втрати, 16 300,00 грн. - витрати лізингодавця з повернення предмету лізингу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 379,91 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.04.2022

Суддя І.В. Мілєва