ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" квітня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/275/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Фізичної особи-підприємця Макарової Юлії Сергіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Державного підприємства "Одеський авіаційний завод" (65121, м. Одеса, просп. Небесної Сотні, буд. 32-А, )

про стягнення заборгованості за Договором від 14.09.2021 № 276/МТЗ-21 в розмірі 19 134,36 грн., з якої 18 730,00 грн. - сума основного боргу, 72,35 грн. - 3 % річних, 219,63 грн. - пеня

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Суть спору:

Фізична особа-підприємець Макарова Юлія Сергіївна (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Одеської області із позовом до Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором від 14.09.2021 № 276/МТЗ-21 в розмірі 19 134,36 грн., з якої 18 730,00 грн. - сума основного боргу, 72,35 грн. - 3 % річних, 219,63 грн. - пеня.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, статті 174, 175, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору від 14.09.2021 № 276/МТЗ-21 щодо оплати.

24.03.2022 на адресу суду надійшло клопотання Відповідача про зменшення штрафних санкцій від 23.03.2022 (вх. № 5826/22) в якому ДП «ОАЗ» просив суд зменшити розмір штрафних санкцій на 50 % з 404,36 грн. до 202,18 грн. (3 % річних з 72,35 грн. до 36,18 грн., інфляційних втрат з 112,38 грн. до 56,19 грн. та пені з 219,63 грн. до 109,82 грн.).

Також 24.03.2022 на адресу суду надійшла заява Відповідача про закриття провадження у справі в частині стягнення 18 730,00 грн. від 23.03.2022 (вх. № 5827/22) в якій просив суд закрити провадження у справі № 916/275/22 за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Макарової Юлії Сергіївни до Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» про стягнення 19 134,36 грн. за невиконання зобов`язання за Договором від 14.09.2021 № 276/МТЗ-21, в частині стягнення 18 730,00 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

31.03.2022 на адресу суду надійшла заява Позивача в якій він повідомив, що Відповідач 25.10.2021 сплатив суму основного боргу в розмірі 18 730,00 грн. за видатковою накладною № 0000295.

Судом встановлено, що Відповідачем сплачено Позивачу суму основного боргу в розмірі 18 730,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 15.03.2022 № 696.

Відповідно із пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на наведене провадження в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 18 730,00 грн. підлягає закриттю відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

31.03.2022 на адресу суду надійшли заперечення Позивача на клопотання про зменшення штрафних санкцій (вх. № 6071/22) в яких просив суд відмовити у задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

31.03.2022 на адресу суду надійшла заява Позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн (вх. № 6074/22).

06.04.2022 на адресу суду надійшло клопотання Відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 6241/22).

11.04.2022 на адресу суду надійшли заперечення Позивача на клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу (вх. № 6365/22).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

в с т а н о в и в :

14.09.2021 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір № 276/МТЗ-21 (далі - Договір від 14.09.2021).

Відповідно до пункту 1.1 Договору від 14.09.2021 продавець (Відповідач) зобов`язався передати, а покупець (Позивач) прийняти та оплатити товар згідно ДК 021:2015 КОД 34731000-0 «Частини повітряних і космічних і літальних апаратів та вертольотів». Конкретна кількість товару, його найменування, номенклатура, вартість та терміни постачання, визначаються на підставі конкурсу № 13264737 від 12.08.2021, проведеного через електронну систему закупівель «Prozzoro» і вказується у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно із пунктами 4.1, 4.2 Договору від 14.09.2021 поставка товару здійснюється за цінами, які визначені на підставі конкурсу № 13264737 від 12.08.2021, що проводився через електронну систему закупівель «Prozzoro», та вказані в Специфікації і включають всі податки збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування, страхування, навантаження, розвантаження та всі інші витрати продавця пов`язані з виконанням цього договору. Загальна вартість договору складає 18 730,00 грн. без ПДВ.

Пунктами 5.1, 5.2 Договору від 14.09.2021 передбачено, що оплата покупцем товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця, згідно рахунку-фактури. Оплата за договором здійснюється окремо по кожній партії товару, на умовах, визначених конкурсами. Покупець, впродовж 30 робочих днів, які рахуються від зазначеної покупцем у видатковій накладній дати позитивного проходження товаром вхідного контролю на підприємстві покупця, перерахує продавця 100 % суми повної вартості товару.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до Специфікації від 14.09.2021 № 1 товар у кількості 10 шт., загальною вартістю 18 730,00 грн.

Згідно із пунктом 3 Специфікації від 14.09.2021 № 1 умови оплати: розрахунок проводиться впродовж 45 банківських днів, які рахуються від зазначеної покупцем у видатковій накладній дати позитивного проходження товаром вхідного контролю, який здійснюється на підприємстві покупця. При відсутності зауважень до якості товару та супровідної документації покупець перераховує продавця 100 % суми повної вартості товару.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору від 14.09.2021 Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну суму 18 730,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 25.10.2021 № 0000295.

Відповідачем сплачено Позивачу за поставлений товар, проте з пропуском строку.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 8.4 Договору від 14.09.2021 за прострочення оплати покупець сплачує продавцю пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання з оплати товару припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором від 14.09.2021 за періоди з 10.12.2021 по 25.01.2022, визначені Позивачем, складає суму в розмірі 219,63 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного Позивачем.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за Договором від 14.09.2021 за періоди з 10.12.2021 по 25.01.2022, визначені Позивачем, складають суму в розмірі 72,35 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного Позивачем.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом встановлено, що інфляційні втрати за прострочення оплати за Договором від 14.09.2021, за періоди з 10.12.2021 по 25.01.2022, визначені Позивачем, складають суму в розмірі 112,38 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного Позивачем.

Згідно із частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновки Великої Палати викладені у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, згідно із яким Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Частиною третьою статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Згідно із статтею 233 Господарського кодексу України У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Клопотання Відповідача про зменшення штрафних санкцій від 23.03.2022 (вх. № 5826/22 від 24.03.2022), обґрунтоване тим, що Позивачем не доведено і не зазначено факту існування збитків внаслідок порушення строків оплати ДП "ОАЗ". Крім того, Відповідач зазначає, що неустойка як засіб розумного стимулювання виконання грошового зобов`язання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що нараховані 219,63 грн. - пені, 72,35 грн. - 3 % річних та 112,38 грн. - інфляційних втрат не є непомірним тягарем для Відповідача та джерелом отримання додаткових прибутків Позивачем. А відтак, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Відповідача про зменшення штрафних санкцій від 23.03.2022 (вх. № 5826/22).

На підставі викладеного суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача 219,63 грн. - пені, 72,35 грн. - 3 % річних та 112,38 грн. - інфляційних втрат.

Згідно із частиною першою та пунктом 1 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, третьою статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У позовній заяві зазначено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат ФОП Макарової Ю.С., які вона понесла та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

31.03.2022 на адресу суду надійшла заява Позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. (вх. № 6074/22).

Судом встановлено, що 10.01.2022 між Позивачем та Адвокатським Бюро «Сергія Жечева» укладено Договір-доручення про надання правової допомоги.

Відповідно до пунктів 1.1, 4.2, 4.4 Договору-доручення про надання правової допомоги від 10.01.2022 предметом даного договору є надання Адвокатським бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленнямпорушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється Актом приймання-передачі наданої правової допомоги. Оплата послуг здійснюється за фактом їх надання на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі наданої правової допомоги протягом 30 днів з дня підписання акту приймання-передачі правової допомоги або сплачується клієнтом наперед.

10.01.2022 між Адвокатським бюро «Сергія Жечева» та Позивачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору-доручення про надання правової допомоги від 10.01.2022 відповідно до якої сторони дійшли згоди, зокрема, про те, що підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, відзиву, заперечення на відповідь на відзив, зустрічного позову, апеляційної скарги, касаційної скарги (в незалежності від витраченого часу) за 1 документ - 5 000,00 грн.

06.04.2022 на адресу суду надійшло клопотання Відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 6241/22), в якому просить суд зменшити розмір витрат Позивача на оплату професійної правничої допомоги з 5 000,00 грн. до 2 000,00 грн.

11.04.2022 на адресу суду надійшли заперечення Позивача на клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу (вх. № 6365/22).

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи нескладність (малозначність) справи, ціну позову, суд дійшов висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 2 000,00 грн., що підлягають відшкодуванню та стягненню з Відповідача.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 549, частиною другою статті 625, статтею 629, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193, частиною шостою статті 232, частиною першою статті 233 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 75, 76-80, 86, 123, 124, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 916/275/22 за позовом Фізичної особи-підприємця Макарової Юлії Сергіївни до Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» в частині стягнення 18 730,00 грн. - суми основного боргу.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Державного підприємства "Одеський авіаційний завод" (65121, м. Одеса, просп. Небесної Сотні, буд. 32-А, ) на користь Фізичної особи-підприємця Макарової Юлії Сергіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 219,63 грн. (двісті дев`ятнадцять гривень 63 коп.) - пені, 72,35 грн. (сімдесят дві гривні 35 коп.) - 3 % річних, 112,38 грн. (сто дванадцять гривень 38 коп.) - інфляційних втрат, витрати на сплату судового збору в розмірі 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.).

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено в нарадчій кімнаті 18 квітня 2022 р.

Суддя Ю.А. Шаратов