ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2022р. Справа № 904/9870/21
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Коприг», м. Дніпро

До: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Автоматика та машинобудування» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», м. Жовті Води

Про: стягнення 766 584, 00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Коприг» (позивач) звернувся до суду з позовом до ДП «НАЕК`Енергоатом» в особі ВП «Автоматика та машинобудування» ДП «НАЕК «Енергоатом» ( відповідач) про стягнення 766 584, 00 грн. заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором №53-142-04-21-01613 від 12.11.21р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою суду від 14.01.22р. було відкрите провадження у справі №904/9870/21 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України , без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ДП «НАЕК Енергоатом» в особі ВП «Автоматика та машинобудування» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи , що на час звернення позивача з цим позовом до суду був відсутній предмет спору, оскільки відповідно до умов п.4.2. договору оплату продукції відповідач повинен був здійснити протягом 25 банківських днів з моменту поставки та проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю, згідно рахунку , наданого постачальником. Але згідно відмітки на видатковій накладній №7530 від 19.11.21р. вхідний контроль продукція пройшла 02.12.21р. - тобто 25 банківських днів для оплати спливає 11.01.22р., а з позовом позивач звернувся 23.12.21р.; таким чином ( на думку відповідача) строк оплати товар на час звернення позивача з цим позовом не настав.

ТОВ «Коприг» (позивач) своїм правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до п.4 ст. 11 ГПК України , суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Одночасно, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з приписами ст.114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства. Враховуючи вищевикладене та оголошення в Україні воєнного стану у зв`язку з повномасштабною агресією російської федерації , суд вимушений розглядати справу в строки , що перевищують встановлені ГПК України .

Дослідивши матеріали справи, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

05.11.21р. між ТОВ «Коприг» (постачальник) та ВП «Автоматика та машинобудування» ДП «НАЕК «Енергоатом» (покупець) укладено договір №53-142-04-21-01613, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в договорі , поставити покупцеві вакуумний насос (Продукція, код ДК 021:2015:42120000-6: Насоси та компресори), а покупець прийняти і оплатити продукцію на умовах, визначених договором; умови договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс 2010» (п.1.1. ). Найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки визначені в Специфікації (додаток №1 до договору), яка є його невід`ємною частиною (п.1.2. )

Згідно п.3.2. ціна договору становить 638 820, 00 грн. , крім того ПДВ 127 764,00 грн.; загальна сума договору - 766 584, 00 грн.

В специфікації (додаток №1 до договору ) сторони погодили одиницю виміру, загальну кількість продукції, її номенклатуру, ціну і строк поставки, а саме : товар Безмасляний вакуумний насос Becker VXLF 2.250 в кількості 2 одиниці, ціною за одиницю без ПДВ 288 450, 00 грн.; загальна сума за 2 одиниці 576 900, 00 грн. (без ПДВ); та товар Безмасляний вакуумний насос Becker VТ 4.8. в кількості 3 одиниці, ціною (грн.) за одиницю без ПДВ 20 640, 00 грн.; загальна сума за 3 одиниці 61 920, 00грн. (без ПДВ). Разом за всі одиниці товару ціна без ПДВ склала 638 820, 00 грн. , з ПДВ сума склала 766 584, 00 грн. (а.с.43).

Відповідно до п. 4.1. покупець сплачує вартість продукції за цінами, зазначеним в специфікації, в національній валюті України шляхом банківського переказу на поточний рахунок постачальника.

В п.4.2. сторони погодили, що покупець зобов`язаний оплатити продукцію по узгодженим цінам в національній валюті України протягом 25 банківських днів з моменту поставки та проходження вхідного контролю Продукції за кількістю та якістю відповідно до нормативних документів покупця, в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі, згідно рахунку , наданого постачальником.

Згідно п.5.7. приймання продукції за якістю та кількістю здійснюється згідно вимогами наступних документів: «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю» №П-6 (1965р.), «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю» №П-7 (1966р.), затверджених постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР з наступними змінами та доповненнями; методики вхідного контролю сировини, матеріалів, напівфабрикатів і комплектуючих виробів МТ-Д.35.09.342-20 від 28.12.20р.; належне виконання постачальником свого зобов`язання щодо поставки продукції відповідної якості та кількості підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі продукції.

Відповідно до п.5.8. якщо під час приймання буде встановлено, що продукція за технічними характеристиками, технічною супровідною документацією , не відповідає умовам договору, покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від подальшого приймання такої продукції та повернути її постачальнику без будь-яких фінансових наслідків для себе. (а.с.35-42).

Згідно п. 9 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю» №П-6 (1965р.), приймання продукції проводиться в наступний термін: а) продукції, що нідійшла без тари, у відкритій тарі й в ушкодженій тарі, - у момент одержання її від постачальника або зі складу органа транспорту або в момент розкриття опломбованих і розвантаження неопломбованих транспортних засобів і контейнерів, але не пізніше строків, установлених для розвантаження їх; б) продукції, що надійшла в справній тарі: по вазі брутто й кількості місць - у строки, зазначені подп. «а» цього пункту; по вазі нетто й кількості товарних одиниць у кожному місці одночасно з розкриттям тари, але не пізніше 10 днів, а по швидкопсувній продукції - не пізніше 24 год. з моменту одержання продукції - при доставці продукції постачальником або при вивозі її одержувачем зі складу постачальника й з моменту видачі вантажу органом транспорту - у всіх інших випадках.

Згідно п.6. «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю» №П-7 (1966р.), приймання продукції по якості й комплектності проводиться на складі одержувача в наступний термін:

а) при іногородній поставці - не пізніше 20 днів, а швидкопсувної продукції - не пізніше 24 год. після видачі продукції органом транспорту або надходження її на склад одержувача при доставці продукції постачальником або при вивезенні продукції одержувачем;б) при одноміській поставці - не пізніше 10 днів, а швидкопсувної продукції - 24 год. після надходження продукції на склад одержувача.

З матеріалів справи вбачається, що постачальник за видатковою накладною №7530 від 19.11.21р. здійснив поставку покупцю товар на загальну суму 766 584, 00 грн., з ПДВ. Також з цієї видаткової накладної вбачається, що продукція за накладною пред`явлена до вхідного контролю 29.11.21р. та пройшла вхідний контроль 02.12.21р.

За твердженням позивача, станом на час звернення з позовом до суду (23.12.21р.) відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань оплату поставленого товару (продукції) не здійснив; у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість за поставлений товар в розмірі 766 584, 00 грн. Але суд критично оцінює твердження позивача щодо початку строку оплати товару відповідачем, оскільки зі змісту договору №53-142-04-21-01613 від 12.11.21р. та видаткової накладної №7530 від 19.11.21р. вбачається, що товар (продукція) була передана позивачем відповідачу для вхідного контролю за кількістю та якістю 29.11.21р. та пройшла вхідний контроль 02.12.21р. ( а.с.26). При цьому , здійснення вхідного контролю продукції за кількістю та якістю було здійснено відповідачем в строки , встановлені в «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю» №П-6 (1965р.), «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю» №П-7 (1966р.), затверджених постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР з наступними змінами та доповненнями. А відтак, саме з дня ,наступного за днем закінчення проведення вхідного контролю (02.12.21р.) розпочинається відлік 25-ті банківських днів для оплати товару відповідачем , який спливає 11.01.22р.

В той же час ( відповідно до сталої практики Верховного Суду) станом на дату ухвалення рішення у цій справі відповідач вже повинен був оплатити вартість поставленої позивачем продукції, але не зробив цього; а тому позовні підлягають задоволенню у повному обсязі.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати також з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать та з інших підстав. Такими підставами є оплата товару та вищезазначена видаткова накладна .

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст.655 ЦК України ) .

Відповідно до приписів ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. . Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. (ст. 252 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. (ст. 253 ЦК України).

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. (ст. 255 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України передбачено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, ніж доводи відповідача на їх спростування . За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. №3; ) в особі відокремленого підрозділу «Автоматика та машинобудування» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (52210, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, буд. №4; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коприг» (49069, м. Дніпро, пр. О.Поля, буд.107-г, кімн. 209; код ): 766 584, 00 грн. заборгованості за договором та 11 498, 76 грн. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 04.05.22р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.