ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2022 р. Справа №914/1706/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Олійник Н.

розглянув апеляційну скаргу Яворівської державної нотаріальної контори б/н від 05.01.2022

на рішення Господарського суду Львівської області від 24.11.2021(повний текст рішення складено 13.12.2021, суддя Король М.Р.)

у справі № 914/1706/21

за позовом Яворівської міської ради Львівської області, м. Яворів

до відповідача-1 Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Львів

відповідача-2 Яворівської державної нотаріальної контори, м. Яворів

про звільнення самовільно зайнятих нежитлових приміщень

за участю представників:

від позивача не з`явились;

від відповідача-1 Голодович О.М.;

від відповідача-2 не з`явились

16.06.2021 року до Господарського суду Львівської області звернулась Яворівська міська рада Львівської області з позовом до відповідача-1 Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та до відповідача-2 Яворівської державної нотаріальної контори про зобов`язання звільнити самовільно зайняті нежитлові приміщення, а саме: приміщення № 7 (площею 4,6 кв.м), № 8 (площею 11,4 кв.м), № 9 (площею 23,0 кв.м) та № 10 (площею 19,7 кв.м), згідно інвентаризаційної справи на будівлю літ. «А-2», що знаходяться за адресою: Львівська область м. Яворів, вул. Львівська, 15.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 1 січня 2021 року термін дії договору оренди нежитлового приміщення №18 від 31.12.2010 припинився, а заяв про намір продовжувати вказаний договір оренди у встановлений термін до Яворівської міської ради Львівської області не надходило. Оскільки станом на 06 квітня 2021 року, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) не повертає нежитлові приміщення власнику - Яворівській міській раді Львівської області, позивач вважає, що з 1 січня 2021 року Яворівська державна нотаріальна контора, самовільно без будь-яких дозвільних документів використовує нежитлові приміщення (згідно долученої схеми), що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Яворів, вул. Львівська, 15. Загальна площа самовільно зайнятих приміщень становить - 58,7 кв.м, зокрема, факт самовільного зайняття зазначених нежитлових приміщень та відсутності вільного доступу до них, позивач обгрунтовує актом обстеження Яворівської міської ради Львівської області від 19.05.2021 року.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.11.2021 року у справі № 914/1706/21 (суддя М.Р. Король) позов задоволено частково; зобов`язано Яворівську державну нотаріальну контору звільнити самовільно зайняті нежитлові приміщення, а саме: приміщення № 7 (площею 4,6 кв.м), № 8 (площею 11,4 кв.м), № 9 (площею 23,0 кв.м) та № 10 (19,7 кв.м), згідно інвентаризаційної справи на будівлю літ. «А-2», що знаходяться за адресою: Львівська область м. Яворів, вул. Львівська, 15; стягнуто з Яворівської державної нотаріальної контори на користь Яворівської міської ради Львівської області судовий збір в розмірі 2270,00 грн.; у задоволенні позовних вимог до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовлено повністю (а.с. 102-109).

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що 31 грудня 2010 року між Яворівською міською радою Львівської області та Головним управлінням юстиції у Львівській області (правонаступник - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів)), укладено договір оренди нежитлового приміщення №18 для розміщення Яворівської державної нотаріальної контори, термін оренди складає п`ять років. Судом першої інстанції встановлено, що уклавши 31.12.2010 договір оренди нежитлового приміщення №18 та погодивши його строк, сторони визначили строк його дії більше, ніж на три роки, водночас вказаний договір не був нотаріально посвідчений. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що договір найму (оренди) індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності є нікчемним, оскільки в порушення норм чинного законодавства не був нотаріально посвідчений. Суд зазначив, що внаслідок нікчемності договору оренди нежитлового приміщення №18 від 31.12.2010 у Яворівської державної нотаріальної контори відсутні правові підстави для користування нежитловими приміщеннями, а тому, відповідно до ст.391 ЦК України, відповідачу-2 належить звільнити зайняті приміщення за адресою: м. Яворів, вул. Львівська, 15. Враховуючи те, що спірні приміщення займає саме відповідач-2, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача-1 є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач-2 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає його таким, що прийнято при неправильному встановленні обставин, що мають значення для справи, з порушеням норм матеріального і процесуального права, з огляду на наведене просив скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних відмовити.

У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на наступне:

1) судом першої інстанції помилково застосовано положення ст. 793 ЦК України, оскільки нежитлове приміщення, яке було передано в оренду, на підставі договору оренди укладеного між юридичними особами публічного права, є комунальною власністю і дані правовідносини регулювались спеціальними нормами законодавства чинними на момент укладення договору;

2) скаржник наголошує, що від позивача у встановлений строк - протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору (відповідну п.3.2 договору та ст. 764 ЦК України, ч. 4 ст. 284 ГК України) будь-яких заяв, заперечень не надходило. Не вчинено належних та допустимих дій повідомлення відповідача про припинення чи зміну умов договору у встановлені строки, в зв`язку з чим договір оренди нежитлового приміщення від 31.12.2010 № 18 поновлено на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором;

3) скаржник вважає, що місцевим господарським судом не вірно викладено зміст та суть листа відповідача-1 № 3850/01-1-21-12/4-03 від 25.02.2021, оскільки даним листом відповідач-1, посилаючись на договір оренди та норми чинного законодавства, повідомляє позивача, що даний договір вважається укладеним на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором;

4) скаржник зазначає, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення вказано, що об`єктом оренди за договором оренди № 18 від 31 грудня 2010 року є нежитлові приміщення загальною площею 393,8 кв.м, які знаходяться за адресою: Львівська область, м. Яворів, вул. Львівська, 15. Однак, відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 31.12.2010 № 18, передано в оренду для розміщення Яворівської державної нотаріальної контори нежитлові приміщення, площею 58,7 кв.м, що знаходиться за адресою м.Яворів, вулиця Львівська, 15.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає її безпідставною, а оскаржуване рішення законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Позивач не погоджується, з мотивацією відповідача-2 щодо посилання на пункт 3.1 та пункт 3.2 договору оренди нежитлового приміщення № 18 від 31.10.2010 року, що є суперечливим Закону України «Про оренду державного та комунального майна», який вступив в дію з 01.02.2020 року. Суд першої інстанції за результатами дослідження доказів та матеріалів справі вірно встановив, що Яворівська міська рада Львівської області є власником будівлі, загальною площею 393,8 кв.м, яка знаходиться адресою: Львівська область, м. Яворів вул. Львівська, 15, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 104077962 від 16.11.2017 року. Позивач наголошує, що ним на адресу відповідача-1 скеровувались лист за № 2984 від 19.11.2020 з повідомленням про завершення терміну дії договору 31 грудня 2020 року і необхідність протягом 10 діб повернути орендоване приміщення та лист № 962 від 16.02.2021 року з вимогою повернути самовільно зайняті приміщення до 26 лютого 2021 року, однак відповідачами ігноруються законні вимоги власника про звільнення самовільно зайнятих нежитлових приміщень, які використовуються для розміщення Яворівської державної нотаріальної контори. Крім того, позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відповідачем-2 у червні-липні місяці 2011 року самовільно без жодних дозвільних документів проводились роботи по переплануванню орендованих нежитлових приміщень, внаслідок чого змінились площі нежитлових приміщень та їх внутрішній вигляд, а саме: нежитлове приміщення № 8 площею 11,4 кв.м, розділено на два нежитлових приміщення площами 3 кв.м та 8,2 кв.м, між нежитловими приміщеннями № 9 та № 10 встановлено двері (згідно інвентаризаційної справи квартал 97 від 11.01.1993 року, яка взята до уваги при укладенні договору оренди нежитлового приміщення № 18 від 31.12.2010 року). Внаслідок вчинення неправомірних дій відповідачем-2, Яворівська міська рада змушена була впорядкувати документацію на будівлю по вул. Львівська, 15 у м Яворів, тим самим виготовила у 2015 році новий технічний паспорт. Просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач-1 у письмовому відзиві на апеляційну скаргу підтримує її в повному обсязі, з підстав наведених скаржником та вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 24.11.2021 у справі № 914/1706/21 та прийняти нове рішення, яким в позові Яворівської міської ради відмовити.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі.

Позивач та відповідач-2 не забезпечили явку уповноважених представників в судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, заслухавши пояснення представника відповідача-1, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, з огляду на наступне:

Яворівська міська рада Львівської області є власником будівлі, загальною площею 393,8 кв.м, яка знаходиться адресою: Львівська область, м.Яворів вул. Львівська, 15, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 104077962 від 16.11.2017 року (а.с. 8).

31 грудня 2010 року між Яворівською міською радою Львівської області (Орендодавець) та Головним управлінням юстиції у Львівській області (правонаступник - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів)) (Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №18 для розміщення Яворівської державної нотаріальної контори. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору Орендодавець зобов`язується передати об`єкти в оренду, а Орендар забезпечити їх прийняття та оплату оренди. Об`єктом оренди є нежитлове приміщення за адресою: м. Яворів, вул. Львівська, 15, загальною площею 58,7 кв.м (позначені в технічному паспорті будівлі: № 7 (площею 4,6 кв.м), № 8 (площею 11,4 кв.м), № 9 (площею 23,0 кв.м), № 10 (19,7 кв.м) (а.с. 5).

Термін оренди складає п`ять років з моменту прийняття рішення сесії (п. 3.1 договору).

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про прийняття або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства Орендаря, він протягом 10 діб зобов`язаний повернути Орендодавцеві об`єкт у тому ж стані, в якому він був прийнятий з врахуванням нормального зносу (п. 5.1 договору).

Згідно із п. 6.1 договору Орендодавець в 10-ти денний термін зобов`язаний передати об`єкт оренди по акту, а Орендар забезпечити його прийняття.

Позивач вказує, що 31 грудня 2015 року даний договір був пролонгований на той самий термін і на тих самих умовах.

20.11.2020 року Яворівська міська рада Львівської області листом за вих. № 2984, повідомила начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про те, що 31 грудня 2020 року завершується термін дії договору оренди № 18 від 31 грудня 2010 року та відсутність наміру його продовжувати зі сторони міської ради. Даний лист отриманий Орендарем 25 листопада 2020 року (згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення) (а.с. 10-11).

Листом від 16.02.2021 № 962 позивач просив відповідача-1 до 26 лютого 2021 року повернути Яворівській міській раді Львівської області спірні нежитлові приміщення (а.с. 12).

Відповідач-1 надав лист-відповідь №3850/0/1-21/12/4-03 від 25.02.2021, в якій зокрема, зазначив, що протягом січня 2021 року на адресу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не надходило від Яворівської міської ради заяв про прийняття або зміну умов договору оренди нежитлового приміщення № 18 від 31.12.2010, даний договір вважається укладеним на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (а.с. 47-49)

В матеріалах справи міститься акт обстеження нежитлових приміщень від 21.05.2021, яким комісією Яворівської міської ради Львівської області зафіксовано, що станом на 07 квітня 2021 року нежитлові приміщення 1 поверху загальною площею 58,7 кв.м, що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Яворів, вул. Львівська, 15 та належать на праві власності Яворівській міській раді Львівської області, самовільно без будь-яких дозвільних документів використовуються Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) для розміщення Яворівської державної нотаріальної контори (а.с. 6).

Предметом спору у цій справі є вимога Яворівської міської ради Львівської області про зобов`язання відповідачів звільнити самовільно зайняті нежитлові приміщення, а саме: приміщення № 7 (площею 4,6 кв.м), № 8 (площею 11,4 кв.м), № 9 (площею 23,0 кв.м) та № 10 (площею 19,7 кв.м), згідно інвентаризаційної справи на будівлю літ. «А-2», що знаходяться за адресою: Львівська область м. Яворів, вул. Львівська, 15.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 31 грудня 2010 року між Яворівською міською радою Львівської області (Орендодавець) та Головним управлінням юстиції у Львівській області (правонаступник - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів)) (Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №18 для розміщення Яворівської державної нотаріальної контори. Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що термін оренди складає п`ять років з моменту прийняття рішення сесії.

Частиною 2 статті 793 Цивільного кодексу України унормовано, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Водночас, договір оренди нежитлового приміщення №18 від 31.12.2010, всупереч вищенаведеним нормам права нотаріально посвідчений не був.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що договір найму (оренди) індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності є нікчемним, оскільки в порушення вищезазначених норм матеріального закону не був нотаріально посвідчений.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

З огляду на відсутність нотаріального посвідчення договору оренди нежитлового приміщення №18 від 31.12.2010, він є нікчемним, тобто не створив жодних юридичних наслідків, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.

Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що Яворівська міська рада Львівської області є власником будівлі, загальною площею 393,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: Львівська область, м.Яворів вул. Львівська, 15, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 104077962 від 16.11.2017 року, про що було зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

За приписами ч.1 ст. 321 названого Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до норм статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

В силу положень ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з аналізу наведених правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що внаслідок нікчемності договору оренди нежитлового приміщення №18 від 31.12.2010 у Яворівської державної нотаріальної контори відсутні правові підстави для користування нежитловими приміщеннями за адресою: м. Яворів, вул. Львівська, 15, площею 58,7 кв.м.

Враховуючи те, що спірні приміщення займає відповідач-2, тому позовні вимоги до відповідача-1 є безпідставними, відтак місцевий господарський суд підставно дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Львівської області від 24.11.2021 року у справі № 914/1706/21.

Беручи до уваги все вищенаведене, колегія суддів констатує наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача-2 звільнити самовільно зайняті нежитлові приміщення, а саме: приміщення № 7 (площею 4,6 кв.м), № 8 (площею 11,4 кв.м), № 9 (площею 23,0 кв.м) та № 10 (площею 19,7 кв.м), згідно інвентаризаційної справи на будівлю літ. «А-2», що знаходяться за адресою: Львівська область м. Яворів, вул. Львівська, 15.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 269, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення Господарського суду Львівської області від 24.11.2021 у справі №914/1706/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20-ти днів.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 19.04.2022 року.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік