РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.04.2022Справа № 906/1139/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 74» (10030, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Київська, будинок 74) до Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, будинок 1), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради (10014, Житомирська обл., місто Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, будинок 12), про стягнення 43 312,86 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 74» (далі - позивач, ОСББ «Рідний дім 74») звернулося до Господарського суду Житомирської області із позовною заявою до Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської міської ради (далі - відповідач) про стягнення 43 312,86 грн заборгованості зі сплати послуг на утримання будинку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Територіальна громада сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської міської ради є власником нежитлового приміщення площею 257,9 кв.м. та співвласником багатоквартирного будинку, в якому в 2015 році створене ОСББ «Рідний дім 74», однак в період з 01.07.2018 по 01.08.2021 відповідач не виконує зобов`язань зі сплати послуг на утримання будинку, в результаті чого за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.11.2021 позовні матеріали Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 74» до Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської міської ради про стягнення 43 312,86 грн передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Автоматизованою системою документообігу Господарського суду міста Києва (далі - суд) здійснено автоматичний розподіл судової справи № 906/1139/21 між суддями та справу передано на розгляд судді Демидову В.О.

Ухвалою суду від 29.11.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Цією ж ухвалою встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду, зокрема, письмових пояснень стосовно необхідності залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради із зазначенням на стороні кого необхідно залучити останнього у разі потреби.

Позивачем, у строк встановлений ухвалою суду від 29.11.2021, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї відповідними документами, зокрема, розгорнутий розрахунок боргу. Також у вказаній заяві позивачем було зазначено, що Комунальне підприємство по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради не позбавлене можливості надавати свої пояснення та у випадку наявності заперечення через Житомирську обласну раду.

Ухвалою суду від 28.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також ухвалено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради (10014, Житомирська обл., місто Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, будинок 12).

Вказаною ухвалою суду було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також для подання всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копії відзиву на позов та доданих до нього документів; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, а позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву; встановлено третій особі строк для подання пояснень щодо позову з доказами їх направлення іншим учасникам справи - протягом двадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

17.01.2022 позивачем було надано заяву про виконання ухвали суду від 28.12.2021 та надано суду докази направлення третій особі копії позовної заяви з доданими до неї документами.

21.01.2022 на адресу суду надійшов відзив № р-5-20/70 від 17.01.2022 на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилався на те, що частину нежилого вбудовано-прибудованого приміщення, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 74 включено до переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області.

Рішенням Житомирської обласної ради від 14.11.2008 № 670 частину нежилого вбудовано-прибудованого приміщення в будинку загальною площею 257,9 кв.м. за вищевказаною адресою закріплено на балансі Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради на праві господарського відання. Згідно Статуту Комунальне підприємство по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області і перебуває в управлінні Житомирської обласної ради, має право укладати договори/угоди, набувати майнові та пов`язані з ними немайнові права, виконувати обов`язки та несе відповідальність за свої зобов`язання в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством України.

Умовами Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області, затвердженого рішенням Житомирської обласної ради від 21.12.2017 № 900, зі змінами, яке діяло на момент спірних правовідносин, балансоутримувачі об`єктів нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради, яким воно передано на праві господарського відання або оперативного управління, і перебуває за однією адресою з ОСББ, беруть участь в управлінні багатоквартирними будинками та укладають договори з ОСББ щодо утримання спільного майна, прибудинкової території за попереднім погодженням з постійною комісією обласної ради.

Також, посилаючись на частину третю ст. 96 та ст. 176 ЦК України, ст. 19 Конституції України, ст. 24 та ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідач зазначав, що Комунальне підприємство по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради є самостійним учасником господарських відносин і, відповідно до ст. 23 ГК України, втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб`єктів господарювання забороняється.

Таким чином, на думку відповідача, ані чинним законодавством, ані установчими документами не передбачено відповідальність засновника (Житомирської обласної ради) за зобов`язаннями Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради.

03.02.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній, посилаючись на ст.ст. 6, 7, 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» відповідно до положень яких сам власник приміщення зобов`язаний сплачувати внески на його утримання, зазначав, що передача відповідачем на баланс власному підприємству приміщення не нівелює обов`язок сплачувати внески на його утримання.

У відповіді на відзив позивач також зазначав, що є безпідставним посилання відповідача на норми Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області, затвердженого рішенням Житомирської обласної ради від 21.12.2017, оскільки дане положення не зареєстровано як нормативний акт та/або зазначене положення не може змінювати обов`язки, які визначені Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Посилаючись на ст. 382 та ст. 385 ЦК України, положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-ІІІ від 29.11.2001 та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VІІІ від 14.05.2015, позивач зазначав, що відповідач має на праві комунальної власності нежитлове приміщення загальною площею 257,9 кв.м. в будинку, балансоутримувачем якого є позивач, таким чином у відповідача обов`язок зі сплати внесків виникає виключно на основі рішення загальних зборів позивача від 05.08.2019 та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-ІІІ від 29.11.2001.

З огляну на викладене, відповідно до практики ЄСПЛ (п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява 3 38722/02), позивач вважає, що обраний ним спосіб захисту шляхом стягнення боргу за надані послуги на утримання будинку призведе до захисту прав та охоронюваних законом інтересів співвласників будинку.

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Нормами частини четвертої ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (частина сьома ст. 120 ГПК України).

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення третьої особи про розгляд справи, ухвала від 28.12.2021 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ 142) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 142 зазначена ухвала суду вручена третій особі 06.01.2022.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

Відтак, третя особа мала право та не була позбавлена можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 28.12.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Однак, пояснень щодо позову з доказами їх направлення іншим учасникам справи в строк, встановлений ухвалою суду 28.12.2021, подано не було, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог третьої особою також не надано.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень учасникам справи створені усі належні умови для надання доказів.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 74» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.12.2015 за № 0012865, .

Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 30.03.2016 за № 198 «Про передачу з балансу КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради житлового будинку № 74 по вул. Київська в м. Житомирі на баланс об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 74» вирішено передати з балансу Комунальному підприємству «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 11» Житомирської міської ради дев`ятиповерховий семипід`їздний, загальною площею 14565,82 м2 жилий будинок № 74 по вул. Київській в м. Житомирі на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 74».

Рішенням загальних зборах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 74», оформлених протоколом від 05.08.2019, по питанню порядку денного № 7, затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 6,00 (шість) грн за квадратний метр для нежилих приміщень.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна (щодо багатоквартирного будинку) (номер інформаційної довідки: 276064167 від 22.09.2021), Територіальна громада сіл, селищ, міст Житомирської області є власником вбудованого приміщення загальною площею 257,9 кв.м. (реєстраційний номер майна: 22674372), розташованого за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, вулиця Київська, будинок 74, комунальної форми власності.

Згідно Довідки про стан внеску на утримання будинку, станом на 31.08.2021, ОСББ «Рідний дім 74» нараховано Територіальній громаді сіл, селищ, міст Житомирської області за період з 01.07.2018 по 01.08.2021 внески на утримання будинку на загальну суму 43 312,86 грн.

01.09.2021 «Рідний дім 74» звернувся до Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської міської ради з вимогою вих. № 01/09-5 ОСББ сплатити борг у розмірі 43 312,86 грн за період з 01.07.2018 по 01.08.2021 у зв`язку з невиконанням зобов`язань зі сплати послуг на утримання будинку в 7 денний термін (день отримання вираховуєтеся, у випадку надсилання поштою: день поштового відправлення + три дня. У випадку вручення на руки, день вручення).

Вказана вимога була надіслана Територіальній громаді сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської міської рад, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною Укрпошти № 675 від 01.09.2021 та фіскальним чеком від 01.09.2021.

У відповідь на вказану вимогу, Житомирська обласна рада листом від 11.10.2021 № р-5-21/1673, посилаючись на п. 11 Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області, затвердженого рішенням Житомирської обласної ради від 21.12.2017 № 900, повідомило, що балансоутримувач частини приміщення, що знаходиться за адресою м. Житомир, вул. Київська, 74 - Комунальне підприємство по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради, за погодженням укласти договір з ОСББ щодо утримання спільного майна, прибудинкової території, не звертався.

Разом з тим, повідомлено, що звернення розглянуто Житомирською обласною радою спільно з Комунальним підприємством по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради.

До вказаного листа було додано лист Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради від 27.09.2021 № 513, в якому останній зазначив, що Комунальне підприємство по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради на доручення від 06.09.2021 № 23/3101-р повідомило, що договірних відносин з ОСББ «Рідний дім 74» не має. Протокол загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків щодо внесків на утримання будинку на адресу Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради не надсилався.

Невиконання відповідачем вимоги вих. № 01/09-5 від 01.09.2021 та несплата останнім заборгованості зі сплати послуг на утримання будинку у розмірі 43 312,86 грн за період з 01.07.2018 по 01.08.2021, і стало підставою для звернення позивача з даною позовною заявою до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Положеннями ст. 15 та ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною другою ст. 382 ЦК України передбачено, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Положеннями ст. 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-III (далі - Закон № 2866-III), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно п. 5 та п. 8 частини першої ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII (далі - Закон № 417-VIII), співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Як передбачено частинами першою та другою ст. 4 Закону № 417-VIII, власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації (ст. 3 Закону № 2866-III).

Згідно положень ст. 4 Закону № 2866-III, об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання.

Частиною другою ст. 7 Закону № 417-VIII, встановлено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до частини четвертої ст. 4 Закону № 2866-III, основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Так, за змістом ст. 10 Закону № 2866-III, вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

Приписами ст. 16 Закону № 2866-III, встановлено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Частиною 2 ст. 10 Закону № 417-VIII, також унормовано, що до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до частин першої-третьої ст. 12 Закону № 417-VIII, витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням загальних зборах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 74», оформлених протоколом від 05.08.2019, по питанню порядку денного № 7, затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 6,00 (шість) грн за квадратний метр для нежилих приміщень.

Положеннями ст. 15 Закону № 2866-III, визначено обов`язки співвласника, серед іншого, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина шоста ст. 13 Закону № 2866-III).

Згідно частин першої та другою ст. 6 Закону № 417-VIII, співвласники мають право: 1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; 2) брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; 3) одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; 4) безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; 5) ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; 6) на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; 7) інші права, визначені законом.

Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону № 2866-III).

Згідно зі ст. 17 вказаного Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 ст. 20 Закону № 2866-III).

Статтею 23 Закону № 2866-III, встановлено, що власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Системний аналіз вищевикладених приписів законодавства дозволяє дійти висновку про встановлення комплексу взаємопов`язаних прав та обов`язків власників квартир та об`єднання співвласників, які в кінцевому мають забезпечити належне функціонування та утримання співвласниками житлового будинку їхньої спільної часткової власності. Зокрема, праву об`єднання в особі його загальних зборів на встановлення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів кореспондує обов`язок співвласника виконувати рішення статутних органів об`єднання, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, частка яких визначається пропорційно до загальної площі приміщення.

Як було встановлено судом, а також не заперечується сторонами, що у спірний період з 01.07.2018 по 01.08.2021 відповідачу на праві комунальної власності належало вбудоване приміщення загальною площею 257,9 кв.м. (реєстраційний номер майна: 22674372), розташоване за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, вулиця Київська, будинок 74.

Частиною четвертою ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу наведених положень ЦК України та законів України в їх системному взаємозв`язку суд вбачає, що кожний власник квартири (нежитлового приміщення) у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території.

Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, зокрема, ст. 322 ЦК України та частини другої ст. 7 Закону № 417-VIII.

При цьому, системний аналіз приписів ст.ст. 10, 13, 15, 16, 17, 20, 23 Закону № 2866-III дозволяє зробити висновок про те, що зазначений закон передбачає комплекс взаємопов`язаних прав та обов`язків власників квартир та об`єднання співвласників, які в кінцевому мають забезпечити належне функціонування та утримання співвласниками житлового будинку їхньої спільної часткової власності. Зокрема, праву об`єднання в особі його загальних зборів, на встановлення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів (ст. 10, 16 Закону) кореспондує обов`язок співвласника виконувати рішення статутних органів об`єднання, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, частка яких визначається пропорційно до загальної площі квартири (ст.15, 20 Закону).

Тобто, обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

Враховуючи, що відповідач є власником приміщення, яке розташоване у житловому будинку, в якому створено ОСББ, відповідач зобов`язаний сплачувати вартість відповідних послуг з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території.

Щодо заперечень відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, щодо перебування вбудованого приміщення загальною площею 257,9 кв.м., розташованого за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, вулиця Київська, будинок 74, на балансі Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради на праві господарського відання та що останній є самостійним учасником господарських відносин і самостійно несе відповідальність за свої зобов`язання в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством України, суд зазначає наступне.

Згідно Статуту Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради, затвердженого рішенням Житомирської обласної ради від 21.07.2016 № 325 (далі - Статут), Комунальне підприємство по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради (далі - Підприємство) засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області і перебуває в управлінні Житомирської обласної ради (далі - Орган управління майном).

Пунктом 4.3. Статуту передбачено, що майно Підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст області і закріплюється за ним на праві господарського відання.

З вказаних умов вбачаються, що майно Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст області і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Тобто, вбудоване приміщення загальною площею 257,9 кв.м., розташоване за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, вулиця Київська, будинок 74, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст області і закріпленим за Комунальним підприємством по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради на праві господарського відання, а саме: здійснюючи права господарського відання, Підприємство користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняє щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству, цьому Статуту та рішенням Органу управління майном.

Однак, права власності на вказані приміщення залишаться закріпленим за територіальними громадами сіл, селищ, міст області, в нашому випадку за Територіальною громадою сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської міської ради, передачі права власності на вбудоване приміщення загальною площею 257,9 кв.м., розташоване за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, вулиця Київська, будинок 74, в матеріали справи не надано.

З аналізу вищенаведених положень ЦК України та законів України в їх системному взаємозв`язку, суд вбачає, що кожний власник квартири (нежитлового приміщення) у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території.

Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, зокрема, ст. 322 ЦК України та частини другої ст. 7 Закону № 417-VIII.

При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.02.2018 у справі 910/11312/17.

Прийняті відповідно до статуту ОСББ рішення є обов`язковими тільки для співвласників майна багатоквартирного будинку та самі по собі не встановлюють жодних зобов`язань для осіб, які не є власниками приміщень в такому будинку, у тому числі для орендарів нерухомого майна. Вказана позиція викладена у постанові Верховного суду від 02.09.2020 у справі № 906/884/19.

Одночасно, виходячи із загальних підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. 11 ЦК України), відповідні правовідносини щодо сплати витрат на управління будинком мають бути врегульовані або шляхом укладення окремого договору між Комунальним підприємством по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради та ОСББ, або шляхом встановлення обов`язку з відшкодування відповідних витрат рішенням власника приміщення. Тобто обов`язок зі сплати (відшкодування) внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі, встановленому рішенням ОСББ, виникає у суб`єкта господарського відання тільки у разі передбачення такого обов`язку з власником майна або з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку. Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 02.09.2020 у справі № 906/884/19.

Як вказує сам відповідач у відзиві на позовну заяву, посилаючись на п. 11 Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області, затвердженого рішенням Житомирської обласної ради від 21.12.2017 № 900, зі змінами, яке діяло на момент спірних правовідносин, Комунальне підприємство по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради не зверталось до Житомирської обласної ради відносно укладання договорів з ОСББ «Рідний дім 74» щодо утримання спільного майна, прибудинкової території вбудованого приміщення загальною площею 257,9 кв.м., розташованого за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, вулиця Київська, будинок 74.

Виходячи з вищенаведеного, судом враховується, що положеннями чинного законодавства не встановлено механізму реалізації зобов`язань зі сплати витрат на управління багатоквартирним будинком не лише для орендарів, а й для інших користувачів, які користуються майном на іншому речовому праві, а також не встановлено механізму реалізації права позивача на примусове стягнення понесених витрат у судовому порядку із осіб, яким передано приміщення комунальної власності у користування на іншому речовому праві, у тому числі на праві господарського відання.

З огляду на вищенаведені висновки, суд вважає, що на Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської міської ради як власника приміщень - співвласника багатоквартирного будинку покладено обов`язок відшкодовувати витрати на управління та утримання багатоквартирного будинку, крім випадку якщо відповідні правовідносини щодо сплати витрат користувачами приміщень врегульовані шляхом укладення відповідного правочину.

Перевіривши наданий позивачем розгорнутий розрахунок боргу за період з 01.07.2018 по 01.08.2021, судом встановлено, що за період з 01.07.2018 по 01.09.2019 було взято встановлений тариф у розмірі 1,71 грн, проте доказів його встановлення в матеріали справи надано не було.

Тоді як, відповідно до ст. 10 та ст. 16 Закону № 2866-III вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення прийняте яким відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Частиною 2 ст. 10 Закону № 417-VIII також унормовано, що до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Однак, як зазначає сам позивач у заяві про усунення недоліків від 16.12.2021 за період з 01.07.2018 по 01.09.2019 діяв тариф - 1,71 грн за м.кв., який був затверджений рішенням загальних зборів ОСББ «Рідний дім 74», але протокол вказаних загальних зборів не зберігся.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження затвердження ОСББ «Рідний дім 74» тарифу на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.07.2018 по 01.09.2019 саме у розмірі 1,71 грн за м.кв., що позбавляє суд можливості перевірити вірність нарахування боргу за вказаний період.

Суд перевірив розрахунок заборгованості за період з 01.09.2019 по 01.08.2021 та визнав його вірним, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем на утримання будинку та прибудинкової території за вказаний період складає 37 137,60 грн.

Відповідно до частин третьої-четвертої ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини першої ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої ст. 123 ГПК України).

Згідно з частиною другою ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктом 9) частини третьої ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

Зі змісту позовної заяви вбачається, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складаються з суми судового збору у розмірі 2 270,00 грн, а також витрат на забезпечення професійної правничої допомоги в розмірі 11 000,00 грн за підготовку та подання позовної заяви до суду, подання можливих інших заяв до суду та представництва в суді першої інстанції.

Крім того, було зазначено, що відповідні докази понесених витрат позивач надасть суду у порядку та строки, визначені ст. 129 ГПК України.

При цьому, частиною восьмою ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однак, позивачем до закінчення судових дебатів у справі не надано відповідних доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, що позбавляє суд можливості розподілу витрати на професійну правничу допомогу між сторонами за результатами розгляду справи разом із іншими судовими витратами.

Згідно з п. 2 частини першої ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 129, 236 - 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, будинок 1; ідентифікаційний код юридичної особи: 13576948) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 74» (10030, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Київська, будинок 74; ідентифікаційний код юридичної особи: 40179225) 37 137 (Тридцять сім тисяч сто тридцять сім) грн 60 коп. заборгованості та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 946 (Одна тисяча дев`ятсот сорок шість) грн 36 коп.

3. В задоволенні іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 29.04.2022.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ