ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 квітня 2022 р. Справа № 902/986/21

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Переродова С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою : ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

за участю:

арбітражного керуючого (керуючого реструктуризацією) Калініна П.О., за посвідченням

представника боржника: Покоєвича А.О., за ордером

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/986/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 16.11.2021 року, зокрема, відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .. Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Керуючим реструктуризацією у справі призначено арбітражного керуючого Калініна П.О..

Також, 22.11.2021 року на сайті ВГСУ оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі № 902/986/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі.

20.12.2021 року до суду від АТ КБ "ПриватБанк" надійшла заява б/н від 17.12.2021 року (вх. № 01-36/958/21) про визнання грошових вимог до боржника.

Ухвалою суду у цій справі вказана вище кредиторська заява призначалася до розгляду в судовому засіданні.

При цьому, 01.02.2022 року до суду від представника боржника, на виконання вимог ухвали суду 17.01.2022 року, надійшов лист б/н від 01.02.2022 року, до якого додано копії заочного рішення Вінницького міського суду від 03.06.2015 року у справі № 127/3816/15-ц та ухвали від 21.09.2016 року у цій справі.

Також, 01.02.2022 року від АТ КБ "ПриватБанк" до суду надійшла заява б/н від 01.02.2022 року (вх. № 01-34/1027/22) про уточнення грошових вимог у справі № 902/986/21.

Разом з тим, ухвалою суду від 02.03.2022 року було призначено заяву АТ КБ "ПриватБанк" б/н від 17.12.2021 року (вх. № 01-36/958/21) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/986/21 до розгляду в судовому засіданні на 19.04.2022 року.

На визначену дату в судове засідання з`явилися представник Боржника та керуючий реструктуризацією.

Водночас, в судовому засіданні представник Боржника вказав про можливість проведення судового засідання за наявної явки учасників процесу.

Слід зазначити, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Отже, суд, оглянувши матеріали справи, дійшов висновку про можливість розгляду зазначеної вище кредиторської заяви за наявними матеріалами справи.

В ході розгляду справи, представник Боржника визнав уточнені грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі.

Керуючий реструктуризацією погодився із заявленими вимогами в повному обсязі.

Суд, розглянувши заяву АТ КБ "ПриватБанк" про визнання грошових вимог до боржника, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши надані докази, встановив наступне.

За змістом вказаної вище кредиторської заяви, 08.12.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступник АТ КБ "ПриватБанк) (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено кредитний договір № VIH0GK02021122, на таких умовах :

Банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом : надання готівкою через касу на строк з 08.12.2006 р. по 06.12.2026 р. включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 54 016,00 доларів США (далі - Кредит) на наступні цілі: купівля нерухомості у сумі 45 000,00 доларів США, а також у розмірі 9 016,00 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного договору. Періодом сплати вважати період з "10" по "15" число кожного місяця.

Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 530,84 доларів США для погашення заборгованості кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (п. 1.1.).

Забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань за даним договором виступає іпотека квартири АДРЕСА_2 , яка складається з: коридору 18-1; комори 18-2; кімнат 18-3, 18-4; кухні 18-5; санвузла 18-6; частини підвалу під сарай площею 1,8 кв.м., АДРЕСА_3 , а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані Банку з метою забезпечення зобов`язань за даним Договором (п. 1.3.).

За користування Кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення Кредиту Позичальник щомісяця в Період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п. 1.1. даного договору (п. 3.1.).

Даний договір у частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту, згідно п. 1.1. набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами, в інших частинах - з моменту надання Позичальником розрахункових документів або оформлення касових документів з метою використання кредиту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі виданих Позичалькові коштів до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п. 5.1.).

ЗАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит в розмірі, передбаченому умовами договору, однак, останній свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Так, у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язань за кредитним договором, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2014 р. у справі №127/21194/14-ц було задоволено позовну заяву Банку та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № VIH0GK02021122 від 08.12.2006 р. станом на 11.09.2014 р.:

- 42 712,01 дол. США - заборгованості за кредитом;

- 20 240,26 дол. США - заборгованості по процентах;

- 68 130,00 грн - заборгованості по комісії,

- 24 465,93 грн - пені, а також стягнуто 3 654,00 грн судового збору.

Також, 23.11.2017 р. приватним нотаріусом Чернігівськго міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис № 12403 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитним договором у розмірі:

- заборгованість за тілом кредиту - 33 164,57 дол. США;

- заборгованість за відсотками - 29 027,60 дол. США;

- заборгованість з комісії - 6 930,00 дол. США;

- заборгованість з пені - 46 700,00 дол. США.

При цьому, у заяві повідомляється, що розрахунок процентів за кредитним договором від 08.12.2006 р. № VIH0GK02021122 відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за ставкою визначеною договором (25,92% річних) за останні три роки (в межах строку позовної давності) має наступний вигляд: 33 164,57 дол. США (прострочене тіло кредиту) х 25,92% х 1095 / 365 = 25 788,77 доларів США.

Водночас, станом на день подання цієї заяви курс долара США по відношенню до національної валюти становив - "27,1929".

Разом з цим, в заяві АТ КБ "ПриватБанк" б/н від 01.02.2022 року (вх. № 01-34/1027/22) про уточнення грошових вимог у справі № 902/986/21 повідомлено, що заява АТ КБ "ПриватБанк" в частині вимог за комісією/винагородою містить описку, оскільки за виконавчим написом нотаріуса було стягнуто заборгованість в цій частині у розмірі "6930,00 дол. США", а не "930,00 дол. США" (як значиться в заяві).

Відтак, вимоги АТ КБ "ПриватБанк" в частині комісії/винагороди становлять 6 930,00 дол. США, що станом на день подання заяви з грошовими вимогами становить 188 446,80 грн.

Отже, після усунутої описки, заявлені грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" у національній валюті мають наступний вигляд :

- 901 840,84 грн - заборгованість за тілом кредиту;

- 789 344,62 грн - заборгованість за процентами (стягнуто на підставі виконавчого напису № 12402 від 23.11.2017 р.);

- 188 446,80 грн - заборгованість за комісією/винагородою (стягнуто на підставі виконавчого напису № 12402 від 23.11.2017 р.);

- 1 269 908,43 грн - заборгованість з пені (стягнуто на підставі виконавчого напису №12402 від 23.11.2017 р.);

- 701 271,44 грн - заборгованість за процентами (нараховані на підставі частини 2 статті 625 ЦК України);

- 1 800,00 грн - витрати за вчинення виконавчого напису № 12402 від 23.11.2017 р.;

- 3 654,00 грн - судовий збір стягнутий рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2014 р. у справі № 127/21194/14-ц.

З огляду на викладене, Заявник просить суд визнати вказані вище грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до боржника - ОСОБА_1 та включити відповідні вимоги до реєстру вимог кредиторів, а також сплачений судовий збір у цій справі в сумі 4 540, 00 грн.

На підтвердження обставин, викладених у кредиторській заяві, Заявником додані відповідні докази.

Також, згідно наявного в матеріалах справи № 902/986/21 повідомлення арбітражного керуючого Калініна П.О. № 1-21/369 від 22.12.2021 року про результати розгляду кредиторської заяви АТ КБ "ПриватБанк" від 17.12.2021 року, заявлені у заяві грошові вимоги визнаються частково, а саме:

- заборгованість перед АТ КБ "Приватбанк" у розмірі 115 822,17 дол. США не визнається так як приватним нотаріусом ВМНО посвідчено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, а саме: м. Вінниця, вул. Ленінградська, буд. 36, приміщ. Літери "А" - офіс, 1 поверх, пр. № 18 за реєстровим номером 1428, укладений між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 ПАТ КБ "Приватбанк" набув право продажу цього майна саме на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2015 року та повідомлення про розподіл грошових коштів від реалізації боржник не отримував.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частина 1 ст. 122 КУзПБ передбачає, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Як вказувалось вище, 22.11.2021 року на сайті ВГСУ оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі № 902/986/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі.

Заява АТ КБ "ПриватБанк" б/н від 17.12.2021 року (вх. № 01-36/958/21) про визнання грошових вимог до боржника у цій справі, надійшла до суду 20.12.2021 року (здана на відправку до органу поштового зв`язку - 17.12.2021 року), тобто в межах визначеного строку.

Також, судом встановлено, що 08.12.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступник АТ КБ "ПриватБанк) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № VIH0GK02021122, згідно якого Банк надав Позичальку - ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі, передбаченому умовами цього договору.

При цьому, як підтверджено матеріалами справи та встановлено судом, у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язань за вказаним кредитним договором, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2014 р. у справі № 127/21194/14-ц задоволено позовну заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № VIH0GK02021122 від 08.12.2006 р. станом на 11.09.2014 р., а саме : 42 712,01 дол. США - заборгованості за кредитом; 20 240,26 дол. США - заборгованості по процентах; 68 130,00 грн - заборгованості по комісії; 24 465,93 грн - пені, а також стягнуто 3 654,00 грн судового збору.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане вище ріщення суду набрало законної сили - 02.12.2014 року.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2015 р. у справі № 127/3816/15-ц, задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення та вирішено : в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIH0GK02021122 від 08.12.2006 року, в розмірі 102 789,06 [Долар США], що за курсом 16,15 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.01.2015 року складає 1 660 043,32 грн: звернути стягнення на нежиле приміщення загальною площею 40,30 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №VIH0GK02021122 від 08.12.2006 р.) ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені ПАТ КБ "Приватбанк" договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Згадане вище заочнене рішення набрало законної сили - 16.06.2015 року, що підтверджується відміткою на цьому судовому рішенні.

Поряд з цим, матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2016 р. у справі № 127/3816/15-ц, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського судуВінницької області від 03.06.2015 року у справі № 127/3816/15-ц - залишено без задоволення.

Відповідна ухвала суду набрала законної сили - 21.09.2016 року, що підтверджується відміткою на цій ухвалі.

Разом з цим, судом встановлено, що 23.11.2017 р. приватним нотаріусом Чернігівськго міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис № 12403 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №VIH0GK02021122 від 8 грудня 2006 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 07.08.2017, грошових коштів у сумі 115822,17 доларів США, що за курсом 25,84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.08.2017 складає 2 992 844 грн 87 коп., з урахуванням:

- заборгованості за тілом кредиту у розмірі 33 164,57 доларів США;

- заборгованості за відсотками у розмірі 29 027,60 доларів США;

- заборгованості з комісії у розмірі 6 930,00 доларів США;

- заборгованості з пені у розмірі 46 700,00 доларів США, стягнення здійснюється за період з 8 грудня 2006 року по 7 серпня 2017 року.

Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 грн 00 коп.

Також, у вищевказаному виконавчому написі вказаного, що цей виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років.

Так, в матеріалах справи наявний лист Староміського відділу ДВС міста Вінниця Головною територіального управління юстиції у Вінницькій області № 42557/15-25/25 від 29.11.2019 року, в якому повідомлено, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 55713316 з примусового виконання виконавчого напису № 12403 від 23.11.2017 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № VIH0GK02021122 від 8 грудня 2006 року та розрахунку заборгованості за договором.

Слід зазначити, що ухвалою суду від 16.11.2021 року, серед іншого, відкрито провадження у справі № 902/986/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .. Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 16.11.2021 року строком на 120 днів.

Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 121 КУзПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться строком на 120 днів, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів чи про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про стягнення з Боржника на користь АТ КБ "ПриватБанк" грошових коштів в ході примусового виконання виконавчого напису № 12403 від 23.11.2017 року до введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі № 902/986/21.

Принагідно суд звертає увагу на те, що Заявником, серед іншого, заявлені грошові вимоги до Боржника у цій справі у сумах, визначених виконавчим написом № 12403 від 23.11.2017 р., які Заявником визначені у еквівалентних сумам по відношенню до національної валюти.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недійсність вказаного вище виконавчого напису нотаріуса.

Поряд з цим, суд зважає на те, що представником Боржника та керуючим реструктуризацією визнані уточнені грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" (у редакції на момент прийняття виконавчого напису), нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії - вчиняють виконавчі написи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 87 Закону України "Про нотаріат" (у редакції на момент прийняття виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" (у редакції на момент прийняття виконавчого напису), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.01.2022 року у справі № 916/1269/18, виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи ст. 610 ЦК України визначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 ЦК України, встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 45 КУзПБ, склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Згідно відомостей із веб-сайту https://minfin.com.ua, курс долара США по відношенню до національної валюти станом на моменту подання АТ КБ "ПриватБанк" кредиторської заяви (17.12.2021 р.) у цій справі, становив - 27,1929 грн, який також вказано Заявником у відповідній кредиторській заяві.

Суд, перевіривши правильність обрахунку заявлених АТ КБ "ПриватБанк" до визнання грошових сум, які визначенні виконавчим написом № 12403 від 23.11.2017 р. по відношенню до національної валюти за вищевказаним курсом долара США, дійшов висновку, що відповідні суми є арифметично вірними та підлягають визнанню.

Також, суд звертає увагу на вимоги Заявника щодо визнання грошових вимог в сумі 25788,77 доларів США, що еквіваленто 701 271,44 грн (за курсом долара США - 27,1929 грн) - заборгованості за процентами (нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за останні три роки).

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 року у справі № 913/21/19, у постановах Великої Палати Верховного Суду неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Подібні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Також, у постановах від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма частини 2 статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 3.8. кредитного договору № VIH0GK02021122 від 08.12.2006 року, при непогашенні кредиту в строки визначені п.п. 1.1., 2.3.3. цього Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 3.2, даного Договору з дати виникнення простроченої заборгованості.

Пунктом 3.2. зазначеного кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов`язань но погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1., 2.2.4.. 2.3.3. цього Договору, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,16% на місяць, нараховані на суму не погашеної в строк заборгованості за кредитом.

Отже, за умовами вказаного кредитного договору та згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, розмір процентів за неправомірне користування кредитними коштами становить 25,92% річних - 2,16% на місяць.

Враховуючи викладене, суд перевіривши правильність нарахування Заявником 25788,77 доларів США (еквіваленто 701 271,44 грн) - заборгованості за процентами (нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України), нарахованих на суму не сплаченої заборгованості 33 164,57 доларів США, дійшов висновку, що відповідні заявлені грошові вимоги до боржника є обґрунтованими та підлягають визнанню, як такі, що відповідають законодавству та обставинам справи.

Також, визнанню підлягають заявлені вимоги Заявника в сумі 1 800,00 грн - витрат за вчинення виконавчого напису № 12402 від 23.11.2017 р. та 3 654,00 грн - судового збору стягнутого рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2014 р. у справі № 127/21194/14-ц.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, а також зважаючи на те, що заява АТ КБ "ПриватБанк" від 17.12.2021 року (вх. № 01-36/958/21) про визнання грошових вимог до боржника в загальному розмірі 3 856 266,13 грн з врахуванням уточнення грошових вимог, подана в межах строку встановленого законом, а тому заявлені кредиторські вимоги, є конкурсними та підтверджені належними письмовими доказами, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про задоволення зазначеної заяви у повному обсязі та визнання відповідних кредиторських вимог по справі № 902/986/21.

Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на вказане, заявлені кредиторські вимоги в сумі 2 586 357,70 грн заборгованості підлягають віднесенню до другої черги задоволення, а вимоги в сумі 1269908,43 грн - пені, підлягають віднесенню до третьої черги задоволення.

При цьому, також підлягають визнанню вимоги Кредитора розмірі 4 540,00 грн - витрат на сплату судового збору за подання заяви про визнання кредитором, які підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9 (ч. 4), 45, 113, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74-79, 86, 232-236, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву АТ КБ "ПриватБанк" б/н від 17.12.2021 року (вх. № 01-36/958/21) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/986/21, повністю.

2. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (юридична адреса: вул. Грушевсъкого, 1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: вул.Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 2 586 357,70 грн заборгованості (друга черга задоволення), 1 269 908,43 грн - пені (третя черга задоволення) та 4 540,00 грн - витрат на сплату судового збору (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів) у справі № 902/986/21.

3. Арбітражному керуючому (керуючому реструктуризацією) Калініну П.О. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів Боржника по справі №902/986/21.

4. Копію ухвали надіслати на відомі суду електронні адреси: представнику боржника - адвокату Покоєвичу А.О. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражному керуючому Калініну П.О. - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ГУ ДПС у Вінницькій області - ; АТ КБ "ПриватБанк" - ; представнику АТ КБ "ПриватБанк" адвокату Куценку О.В. - .

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.: 1 - до справи.