РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.05.2022Справа № 910/952/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» (01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 18/7, офіс 419)

про стягнення 122 160,00 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» про стягнення 122 160,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, по накладній № 50484617 від 07.09.2021, невірно зазначив масу вантажу у вагонах № 66728254, № 68748128, № 68146646, що підтверджується комерційним актом № 482803/200 від 12.09.2021. Внаслідок чого у позивача виникло право щодо нарахування штрафу, за невірно зазначену в накладній масу вантажу, у розмірі 122 160,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/952/22 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №951 вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 31.01.2022, проте, у визначений судом строк відзив на позовну заяву останнім не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

За доводами позивача 07 вересня 2021 року зі станції Кривий Торець регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» на станцію Авдіївка регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» було відправлено вагони № 66728254, № 68748128, № 68146646 з вантажем - концентрат вугільний, згідно з накладною № 50484617 від 07.09.2021.

Відповідно до вказаної накладної, відправником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля», маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці, завантаження проводилося силами та засобами вантажовідправника, що підтверджується відповідними відмітками у графах 24,26,28. Одержувачем за накладною є ПрАТ «Авдіївський КХЗ».

На станції призначення Авдіївка, за заявкою вантажоодержувача, на підставі ст. 52 Статуту залізниць України було проведено контрольне комісійне перевантаження вагонів, які прибули по накладній № 50484617.

За результатами переважування вантажу у вказаних вище вагонах було виявлено розбіжності між даними, вказаними в накладній, а саме: у вагоні № 667282254 - менше ваги зазначеної в документі на 3 850 кг, у вагоні № 68748128 - менше ваги зазначеної в документі на 4 650 кг та у вагоні № 681466646 - менше ваги зазначеної у документі на 3400 кг. Внаслідок чого працівниками станції Авдіївка регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» було складено комерційний акт від 12.09.2021 № 482803/200, яким підтверджено розбіжності фактичної маси вантажу з масою, яка вказана в накладній в сторону зменшення у вагонах № 66728254, № 68748128, № 68146646 та зроблено запис у книзі обліку контрольних перезважувань.

У зв`язку з невірно вказаною масою вантажу, в порядку ст. 129 Статуту залізниць України, було складено комерційний акт №482803/200 від 12.09.2021.

Так, зі змісту комерційного акта №482803/200 від 12.09.2021 вбачається, що під час перевірки встановлено:

у вагоні № 681466646 значиться вага: нетто 68 700 кг, тара 22 500 кг. При зважуванні виявилося: брутто 87 800 кг, тара 22 500 кг, нетто 65300 кг, що менше ваги зазначеної у накладній на 3400 кг;

у вагоні № 68748128 значиться вага: нетто 70 800 кг, тара 22 900 кг. При зважуванні виявилося: брутто 87 050 кг, тара 22 900 кг, нетто 66 150 кг, що менше ваги зазначеної в накладній на 4 650 кг;

у вагоні у вагоні № 667282254 значиться вага: нетто 68 400 кг, тара 22 200 кг. При зважуванні виявилося: брутто 86 750 кг, тара 22 200 кг, нетто 64 550 кг, що менше ваги зазначеної в накладній на 3 850 кг. Вантаж прибув у справжньому вагоні, люка щільно зачинені, течі вантажу немає.

За приписами ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про транспорт» підприємства транспорту мають право вимагати від пасажирів, відправників і одержувачів вантажів виконання вимог цього Закону, кодексів (статутів) окремих видів транспорту та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

Статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 із змінами і доповненнями (далі по текст - Статут) передбачено, що Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

У відповідності до ч. 2 ст. 307 ГК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Згідно зі ст. 6 Статуту накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1 «Правил оформлення перевізних документів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 24 додатку 3, до цих Правил, графа «Маса вантажу, визначена відправником» заповнюється відправником. Відправник повинен вказати точну масу вантажу.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту залізниць України (ст. 122 Статуту).

Так, згідно з приписами ст. 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

При цьому, для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін складаються акти загальної форми або комерційні акти (ст. 129 Статуту).

Як вбачається із матеріалів справи, вантажовідправник неправильно зазначив масу вантажу в залізничній накладній № 50484617 від 07.09.2021 у вагонах № 66728254, № 68748128, № 68146646, про що працівниками станції Авдіївка регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» було складено комерційний акт від 12.09.2021 № 482803/200, який відповідає правилам складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року №334.

У п. 24 Статуту залізниць України, зазначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу, покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 р. у справі № 914/2339/17.

За таких обставин, відповідальність вантажовідправника за вказані дії передбачена ст.122 Статуту залізниць України у вигляді штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, згідно зі ст. 118 Статуту залізниць, який за даним позовом складає 122 160,00 грн (за вагони № 66728254, № 66728254, № 68748128, № 68146646, провізна плата складає 8 144,00 грн, відповідно штраф 8 144 х 5 + 8 144 х 5 + 8 144 х 5= 122 160,00 грн).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що факт невірного зазначення у залізничній накладній маси вантажу підтверджений належними засобами доказування, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у повному обсязі, з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, оф. 415; ідентифікаційний код 40722939) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22; ідентифікаційний код 40150216) штраф у розмірі 122 160 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.05.2022.

Суддя Л.Г. Пукшин