ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2022 Справа № 914/67/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гравенс Лофт"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім "Арвіка"

про стягнення 3755324,61 грн.

за участю представників:

від позивача Мовчанюк М.М.

від відповідача не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Гравенс Лофт" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім "Арвіка" про стягнення 3855324,61 грн., з яких 3806839,14 грн. - основний борг, 41165,32 грн. - пеня та 7320,15 - 3 % річних.

Відповідно до заяви (вх.№473/22 від 08.02.2022р.) про зменшення розміру позовних вимог позивачем до стягнення заявлено 3755324,61 грн., з яких 3706839,14 грн. - основний борг, 41165,32 грн. - пеня та 7320,15 - 3 % річних.

В обгрунтування поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем після відкриття провадження у справі частково сплачено основний борг на суму 100000,00 грн., що є предметом спору у даній справі. У підтвердження сплати вказаної суми, позивачем подано копію платіжного доручення № 199 від 11.01.2022р.

Ухвалою суду від 08.02.2022р., вказана заява про зменшення розміру позовних вимог (вх.№473/22 від 08.02.2022р.) була прийнята судом до розгляду.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Представник позивача в судове засідання 21.04.2022р., яке відбувалось в режимі відеоконференції, з`явився, позовні вимоги підтримав.

Відповідач явку представника в судове засідання 21.04.2022р. не забезпечив.

Як вбачається з інформації, яка міститься на офіційному сайті Акціонерного товариства «Укрпошта», ухвалу суду, від 29.03.2022р. про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті відповідачу не вручено під час доставки, причина невручення «інші причини».

Поштова кореспонденція судом направлялась на адресу, що вказана позивачем в позовній заяві та адресу, що зазначена Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таке відправлення підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 01.04.2022р. (штрихкодовий ідентифікатор поштових відправлень - 315).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19.

Крім того, ухвала суду від 29.03.2022р. направлялась відповідачу на електронну адресу, що вказана позивачем у позовній заяві, а саме: .

Таким чином, суд першої інстанції вчинив усі необхідні дії для належного повідомлення відповідача, неотримання відповідачем повідомлення про дату та час судового засідання було обумовлене об`єктивно незалежними від суду обставинами.

Слід зазначити, що явка сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних заперечень щодо заявлених вимог не подав.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи представника позивача, суд встановив таке.

30.08.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фіш Систем» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Арвіка» (покупець) укладено договір поставки № 30/08/2021-1, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується передавати у власність покупця товар партіями згідно накладних у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується проводити оплату за товар та приймати його на умовах даного договору.

Поставка кожної партії товару здійснюється на підставі видаткової накладної, в якій зазначається кількість, асортимент та ціна товару (пункт 2.1 договору).

Згідно пункту 4.3 договору моментом здійснення поставки є дата, вказана у накладній на відповідну партію товару, що поставляється покупцеві. Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару від продавця до покупця та підписання сторонами відповідних накладних. Покупець несе всі ризики загибелі, пошкоджень, псування товару з моменту переходу права власності на товар.

Загальна вартість цього договору складається із вартості всього поставленого товару за договором, згідно всіх накладних, підписаних сторонами. Ціна товару погоджується сторонами та зазначається в накладних. Вартість кожної окремої партії товару, що передається покупцеві, вказується у накладній на відповідну партію товару (пункти 5.1, 5.2 договору).

Відповідно до пункту 6.1 договору оплата за товар здійснюється покупцем протягом 7 календарних днів з моменту здійснення поставки товару, шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок продавця.

Днем здійснення платежу і днем виконання свого платіжного зобов`язання покупцем, вважається день, в який сума, що підлягає оплаті, зарахована на рахунок постачальника (пункт 6.3 договору).

Згідно підпункту 8.2.4 пункту 8.2 договору покупець зобов`язаний оплатити товар в розмірі і строки, передбачені цим договором.

Відповідно до пункту 9.2 договору у випадку несвоєчасної оплати товару покупцем, покупець на вимогу постачальника сплачує йому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період затримки оплати, від вартості неоплаченого (несвоєчасно оплаченого) товару за кожен день порушення строків платежу. При цьому пеня нараховується за весь час поки зобов`язання покупця по оплаті товару залишилися невиконаним.

Згідно пункту 10.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2022 року, але у будь-якому випадку до моменту його повного виконання.

Як стверджує позивач у позовній заяві, на виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Фіш Систем» поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім "Арвіка" товар на загальну суму 4424973,78 грн. згідно з такими видатковими накладними:

- видаткова накладна № ФС-2710-002 від 27.10.2021 на суму 740387,36 грн.;

- видаткова накладна № ФС-2910-002 від 29.10.2021 на суму 558960,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0211-002 від 02.11.2021 на суму 240000,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0211-001 від 02.11.2021 на суму 480000,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0311-001 від 03.11.2021 на суму 384000,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0511-002 від 05.11.2021 на суму 452916,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0511-001 від 05.11.2021 на суму 434784,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0811-003 від 08.11.2021 на суму 225829,25 грн.;

- видаткова накладна № ФС-1511-003 від 15.11.2021 на суму 426819,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-2311-004 від 23.11.2021 на суму 39780,65 грн.;

- видаткова накладна № ФС-2511-001 від 25.11.2021 на суму 441497,52 грн.

Однак, як стверджує позивач, відповідачем було виконано свої зобов`язання щодо оплати за поставлений товар лише частково на суму 618134,64 грн., які зараховані постачальником в якості часткової оплати за накладною № ФС 2710-002 від 27.10.2021р., а відтак неоплаченим залишився поставлений товар на суму 3806839,14 грн.

В подальшому, 06.12.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фіш Систем» (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Гравенс Лофт» (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Арвіка» (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги № 06/12/2021-1.

Пунктом 1.1. договору про відступлення права вимоги передбачено, що за цим договором первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки № 30/08/2021-1 від 30.08.2021р. (основний договір), укладеним між первісним кредитором та боржником.

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання грошових зобов`язань за основним договором у сумі 3806839,14 грн., що є сумою боргу станом на день підписання сторонами цього договору (пункт 1.2 договору про відступлення права вимоги).

Згідно пункту 1.3 договору про відступлення права вимоги, право вимоги первісного кредитора до боржника за цим договором підтверджується основним договором, а також видатковими накладними, які передаються первісним кредитором новому кредитору в момент підписання сторонами цього договору:

- видаткова накладна № ФС-2710-002 від 27.10.2021 на суму 122252,72 грн.;

- видаткова накладна № ФС-2910-002 від 29.10.2021 на суму 558960,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0211-001 від 02.11.2021 на суму 480000,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0211-002 від 02.11.2021 на суму 240000,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0311-001 від 03.11.2021 на суму 384000,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0511-001 від 05.11.2021 на суму 434784,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0511-002 від 05.11.2021 на суму 452916,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-0811-003 від 08.11.2021 на суму 225829,25 грн.;

- видаткова накладна № ФС-1511-003 від 15.11.2021 на суму 426819,00 грн.;

- видаткова накладна № ФС-2311-004 від 23.11.2021 на суму 39780,65 грн.;

- видаткова накладна № ФС-2511-001 від 25.11.2021 на суму 441497,52 грн.

Відповідно до пунктів 2.2-2.4 договору про відступлення права вимоги сторони дійшли згоди, що новий кредитор змінює первісного кредитора у відносинах, що виникають із основного договору і приймає на себе усі та будь-які права первісного кредитора за основним договором. Боржник не заперечує проти зміни первісного кредитора новим кредитором в основному договорі і, підписуючи з свого боку цей договір, дає свою беззаперечну та безвідкличну згоду на відповідне відступлення права вимоги на умовах, визначених цим договором. Разом з правом вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі основного договору.

Згідно пункту 3.1 договору про відступлення права вимоги, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Позивач стверджує, що відповідачем станом на момент подання позовної заяви до суду не здійснено виконання грошового зобов`язання в розмірі 3806839,14 грн. за договором поставки № 30/08/2021-1 від 30.08.2021р., право вимоги за яким передано позивачу за договором відступлення права вимоги № 06/12/2021-1 від 06.12.2021р.

Однак, після відкриття провадження у справі відповідачем частково сплачено основний борг на суму 100000,00 грн.

Враховуючи порушення відповідачем грошового зобов`язання, позивачем на підставі пункту 9.2 договору поставки нараховано відповідачу пеню у розмірі 41165,32 грн. та керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України 3 % річних у розмірі 7320,15 грн.

Таким чином, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, заборгованість по оплаті за товар в розмірі 3706839,14 грн., пеню в розмірі 41165,32 грн. та 3 % річних в розмірі 7320,15 грн. Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Згідно частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (стаття 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що 30.08.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фіш Систем» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Арвіка» (покупець) укладено договір поставки № 30/08/2021-1, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується передавати у власність покупця товар партіями згідно накладних у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується проводити оплату за товар та приймати його на умовах даного договору.

Факт поставки Товариством з обмеженою відповідальністю «Фіш Систем» відповідачу товару на загальну суму 4424973,78 грн. підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач частково оплатив суму боргу на суму 618134,64 грн., що підтверджується банківською випискою від 03.12.2021р. Відтак неоплаченою залишалась заборгованість в розмірі 3806839,14 грн.

При цьому, між сторонами договору поставки № 30/08/2021-1 від 30.08.2021р. також підписано та скріплено печатками акт звірки взаємних розрахунків за період червень 2021р.-листопад 2021р., відповідно до якого залишок заборгованості за відповідачем становив 3806839,14 грн.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

06.12.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фіш Систем» (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Гравенс Лофт» (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Арвіка» (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги № 06/12/2021-1, пунктом 1.1. якого передбачено, що за цим договором первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки № 30/08/2021-1 від 30.08.2021р. (основний договір), укладеним між первісним кредитором та боржником.

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання грошових зобов`язань за основним договором у сумі 3806839,14 грн., що є сумою боргу станом на день підписання сторонами цього договору (пункт 1.2 договору про відступлення права вимоги).

Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини першої статті 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За змістом статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги № 06/12/2021-1 від 06.12.2021р., право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіш Систем» про сплату заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Арвіка» у розмірі 3806839,14 грн. за договором поставки перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гравенс Лофт».

Відповідачем після відкриття провадження у справі частково сплачено заборгованість за договором про відступлення права вимоги у розмірі 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 199 від 11.01.2022р.

Відтак, неоплаченою залишилась заборгованість в розмірі 3706839,14 грн., що є предметом спору у даній справі (відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог). Докази сплати вказаної суми боргу в матеріалах відсутні.

Враховуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гравенс Лофт» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Арвіка» суми основної заборгованості у розмірі 3706839,14 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем до стягнення 41165,32 грн. - пені, та 7320,15 грн. - 3% річних, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності із статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 9.2 договору поставки у випадку несвоєчасної оплати товару покупцем, покупець на вимогу постачальника сплачує йому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період затримки оплати, від вартості неоплаченого (несвоєчасно оплаченого) товару за кожен день порушення строків платежу. При цьому пеня нараховується за весь час поки зобов`язання покупця по оплаті товару залишилися невиконаним.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення пені та 3 % річних, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 41165,32 грн. - пені та 7320,15 грн. - 3% річних є обґрунтовані, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду із позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 57829,87 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5 від 10.12.2021р.

Однак, враховуючи що відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог ціною позову є 3755324,61 грн., до сплати підлягає судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір», в розмірі 56329,87 грн.

Таким чином, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 56329,87 грн. судового збору, оскільки позов у даній справі слід задовольнити в повному обсязі.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір», він вправі повернути з державного бюджету 1500,00 грн. судового збору у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог, за умови подання відповідного клопотання.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім "Арвіка" (79019, місто Львів, вулиця Лемківська, будинок 15, ідентифікаційний код 43486701) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гравенс Лофт" (04212, місто Київ, вулиця Тимошенка Маршала, будинок 9, ідентифікаційний код 44326,14 грн. - основного боргу, 41165,32 грн. - пені, 7320,15 грн. - 3% річних та 56329,87 грн. - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.05.2022р.

Суддя Петрашко М.М.