ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" квітня 2022 р. Справа № 924/172/22

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі суддя: Танасюк О.Є., секретар судового засідання Ключка Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Пері Україна", м. Бровари Київської області

до Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" м. Київ в особі Відокремленого підрозділу „Хмельницька атомна електрична станція" м. Нетішин Хмельницької області

про стягнення 186009,06 грн., з яких: 42654,12 грн. - 3% річних; 143354,94 грн. - інфляційні втрати

Без повідомлення (виклику) сторін

Процесуальні дії по справі.

22.02.2022р. до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Пері Україна" до Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу „Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення 186009,06 грн., з яких: 42654,12 грн. - 3% річних; 143354,94 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 28.02.2022 відкрито провадження у справі №924/172/22, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, позивачу - строк для надання відповіді на відзив, відповідачу - строк для подання заперечень.

Позиція позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки №16880/53-124-01-20-12646 від 26.10.2020, у зв`язку з чим заявлено до стягнення 3% річних та інфляційні втрати за весь час прострочення на підставі ст. 625 ЦК України.

Також у позові визначений орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 29000,00 грн. (збір та вивчення документів по договору 2000,00 грн.; підготовка позовної заяви, здійснення розрахунків інфляційних збитків та 3% річних, підготовка додатків до позовної заяви 6000,00 грн.; підготовка відповіді на відзив 5000,00 грн.; підготовка клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу адвоката 1000,00 грн.; представництво інтересів позивача в судовому засіданні Господарського суду Хмельницької області 5000,00 грн. (одне судове засідання незалежно від того чи відбулося таке засідання з причин, що не залежать від АБ „Малеванчук та партнери" орієнтовна кількість судових засідань чотири: 3*5000,00 грн. = 15000,00 грн.)).

Позиція відповідача.

Відповідач у відзиві (№45-30-477/3050 від 28.02.2022р.) просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що оплата отриманого товару за договором поставки відповідачем не була проведена в повному обсязі вчасно, у зв`язку із важким фінансовим становищем компанії. Звертає увагу невиконання зобов`язань не пов`язане з ризиками господарської діяльності підприємства та не є наслідком його неефективної роботи. Вказує, що відповідач опинився в таких умовах незалежно від його волі, а внаслідок законодавчих змін в країні, що призвели до зміни функціонування ринку електричної енергії, зростання заборгованості перед відповідачем за відпущену на ринок електроенергію. Вважає, що вказані обставини можна розцінювати, як надзвичайні та невідворотні, які відповідно до п. 2 ст. 14-1 Закону України „Про торгово-промислові палати в Україні" є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Також відповідач вважає безпідставним нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму податку на додану вартість (далі - ПДВ), що включена до вартості товару за договорами. Вказує, що позивачем належним чином не доведено і не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність і обґрунтованість заявлених до стягнення 3% річних та інфляційні втрати.

Крім того, відповідач вважає надмірно завищеним заявлений позивачем у позовній заяві розрахунок судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги. Наголошує, що не є видом правової допомоги підготовка до судової справи у вигляді вивчення нормативно-правової бази, судової практики або надання матеріалів для підготовки процесуальних документів чи отримання інших теоретичних або практичних знань адвокатом, відправка ним поштової кореспонденції (позовної заяви або інших документів до суду), тощо. Зазначає, що при визначенні суми відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

26.10.2020 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Відокремлений підрозділ "Хмельницька Атомна Електрична Станція") (покупець) та Приватним підприємством науково-виробничою фірмою „Імекс Хімгрупп" (продавець) укладено договір поставки №16880/53-124-01-20-12646, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити елементи риштувань (товар). Найменування товару, асортимент, виробник, кількість, ціна та код Товару згідно з УКТ ЗЕД зазначаються в специфікації №1 (додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 3.1. договору строк поставки товару становить 45 календарних днів з дати підписання сторонами договору.

Поставка Товару здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DРР згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на складі вантажоотримувача за адресою: 30100, м. Нетішин Хмельницької області, вулиця Енергетиків 36, Хмельницьке відділення ВП „Складське господарство" склад №6 (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору загальна вартість товару по договору становить 1330137,80 грн. (один мільйон триста тридцять тисяч сто тридцять сім гривень 80 коп.) крім того ПДВ 20% 266027,56 грн. (двісті шістдесят шість тисяч двадцять сім гривень 56 коп.). Всього 1596165, 36 грн (один мільйон п`ятсот дев`яносто шість тисяч сто шістдесят п`ять гривень 36 коп.).

Ціна за одиницю товару, кількість та загальна вартість товару по договору визначається специфікацією №1 (п. 4.2. договору). До ціни товару включена вартість маркування, упакування, тари, доставки (п. 4.3. договору).

У п. 5.1 договору сторонами погоджено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30-ти календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору щодо його кількості та якості.

Постачальник зобов`язується надати покупцю електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому законодавством порядку в електронній формі у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (пункт 5.2 договору).

Пунктом 5.4 договору визначено, що датою проведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку покупця.

Згідно з п. 6.4. договору датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної.

За умовами п. 7.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення форс-мажорних обставин, зазначених в п. 2 ст. 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні", які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін.

Сторона, для якої склалась неможливість виконання обов`язків за договором, зобов`язана письмово повідомити іншу сторону про настання або припинення вищезгаданих обставин не пізніше 3 днів з моменту їх настання або припинення (п. 7.2 договору).

Доказом виникнення форс-мажорних обставин та строку їх дії є сертифікат Торгово-промислової палати України (п. 7.5 договору).

Відповідно до п. 8.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України.

У пунктах 11.1 та 11.2 договору сторони визначили, що договір вважається укладеним і набирає чинність з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до повного виконання зобов`язань сторонами. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору та виконання діючих зобов`язань.

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

26.10.2020 року сторонами договору підписано додаток №1 до договору (специфікація №1), де визначили найменування товару, асортимент, найменування виробника, кількість, ціну та код товару згідно з УКТ ЗЕД.

04 грудня 2020 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якої продовжено термін поставки товару до 26.12.2020 року та погоджено нову редакцію специфікації №1 (додаток №1).

Відповідно до п. 2 додаткової угоди №1 до договору загальна вартість договору, зазначена у пункті 4.1. договору залишилась без змін.

За приписами п. 5 додаткової угоди №1, специфікація №1 до договору поставки №16880/53-124-01-20-12646 від 26.10.2020 року втрачає чинність з дати підписання сторонами даної додаткової угоди.

23.12.2020 року позивачем поставлено відповідачу товар на суму 1596165,36 грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №20021883 від 23.12.2020 року та товарно-транспортною накладною №1306/1с від 23.12.2020 року.

19.05.2021 року відповідач здійснив часткову оплату отриманого товару в розмірі 255000,00 грн., доказом чого є платіжне доручення №4023 від 19.05.2021 року.

Враховуючи наявність у відповідача заборгованості за договором поставки в розмірі 1341165,36 грн., ТОВ „Пері Україна" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом про її стягнення.

10.12.2021 року Господарським судом Хмельницької області прийнято рішення у справі №924/786/21, яким стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електростанція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" 1341165,36 грн. боргу, 20117,48 грн. судового збору, 25000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

20.01.2022 товариством з обмеженою відповідальністю „Пері Україна" було пред`явлено до примусового виконання наказ Господарського суду Хмельницької області №924/786/21 від 04.01.2022 року про стягнення з Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу „Хмельницька атомна електростанція" (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, будинок 20, ідентифікаційний код юридичної особи 21313677) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" (вул. Об`їзна дорога, 60, м. Бровари, Київська область, 07400, ідентифікаційний код юридичної особи 31032, 36 грн. боргу, 20117, 48 грн. судового збору, 25000 витрат на професійну правничу допомогу.

21.01.2022 старшим державним виконавцем Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Патерухою Іриною Вікторівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68298435.

Відповідачем після відкриття виконавчого провадження було погашено заборгованість за договором №16880/53-124-01-20-12646 від 26.10.2020р., що підтверджується платіжними дорученнями: №826 від 25.01.2022р. на суму 489000,00 грн., № 1073 від 28.01.2022р. на суму 852165,36 грн.

Також відповідачем згідно платіжного доручення №1060 від 28.01.2022р. на суму 45117,48 грн.

з призначенням платежу: „За рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.12.2021, справа №924/786/21 про стягнення на користь ТОВ „Пері Україна" 20 117, 48 грн. судового збору, 25000, 00 грн. витрати на правничу допомогу адвоката".

09.02.2022 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №6829435 в зв`язку з виконанням судового рішення.

Враховуючи, що заборгованість за договором поставки була погашена відповідачем з порушенням терміну, встановленого договором, позивач звернувся з позовом про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення, на підставі ст. 625 ЦК України.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2020 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Відокремлений підрозділ "Хмельницька Атомна Електрична Станція") (покупець) та Приватним підприємством науково-виробничою фірмою „Імекс Хімгрупп" (продавець) укладено договір поставки №16880/53-124-01-20-12646, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань або їх зміна не допускається.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.12.2021 року у справі №924/786/21 було встановлено факт невиконання відповідачем грошових зобов`язань перед позивачем за договором поставки №16880/53-124-01-20-12646 від 26.10.2020 року та стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електростанція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" 1341165,36 грн. боргу, 20117,48 грн. судового збору, 25000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 5.1 договору поставки сторонами погоджено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30-ти календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору щодо його кількості та якості.

Згідно п. 6.4. вказаного договору датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної.

23.12.2020 року позивачем поставлено відповідачу товар на суму 1596165,36 грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №20021883 від 23.12.2020 року та товарно-транспортною накладною №1306/1с від 23.12.2020 року.

Доказів наявності будь-яких зауважень до поставленого товару матеріали справи не містять.

Тому, враховуючи положення п. 5.1. та п. 6.4. договору поставки, останнім днем строку проведення розрахунку є 22.01.2021р.

Щодо процентів річних.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 42654,12 грн., з яких: 14955,85 грн. - за період з 25.01.2021 по 18.05.2021 із суми заборгованості 1596165,36 грн.; 27558,19 грн. - за період з 20.05.2021 по 24.01.2022 із суми заборгованості 1341165,36 грн.; 140,08 грн. - за період з 26.01.2022 по 27.01.2022 із суми заборгованості 852165,36 грн.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

Як вбачається із розрахунку, позивачем у зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язань за договором поставки правомірно здійснено нарахування 3% річних в загальному розмірі 42654,12 грн. за період з 25.01.2021р. по 27.01.2022р. з урахуванням здійснених відповідачем проплат.

Таким чином, вимога про стягнення 3% річних розмірі 42654,12 грн. підлягає задоволенню.

Щодо інфляційних втрат.

Позивачем заявлено до стягнення 143354,94 грн. інфляційних втрат, з яких: 75296,69 грн. - за період з лютого по травень 2021 із суми заборгованості 1596165,36 грн. та 67058,25 грн. - за період з червня 2021 по січень 2022 із суми заборгованості 1341165,36 грн.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної Палати Касаційного господарського Суду від 26.06.2020р. у справі №905/21/19 та від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної Палати Касаційного господарського Суду у постанові від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського Суду, викладеного у постанові від 26.06.2020р. у справі №905/21/19 при зменшенні суми боргу, внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці). Величина приросту індексу споживчих цін має заокруглюватися до десяткового числа після коми (саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України).

Суд, дослідивши розрахунок позивача, встановив, що нарахування інфляційних втрат здійснено з урахуванням проплат відповідача та в межах можливих нарахувань.

Тому заявлені до стягнення інфляційні втрати в розмірі 143354,94 грн. підлягають стягненню з відповідача.

При цьому, посилання відповідача на важкий фінансовий стан не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання грошових зобов`язань у визначений договором поставки строк.

Щодо твердження відповідача про існування форс-мажорних обставин, а саме запровадження нового ринку електричної енергії в Україні та кризовий стан енергетичної галузі як підстави для звільнення від відповідальності за зобов`язаннями згідно договору, судом зазначає таке.

У п. 7.1 договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення форс-мажорних обставин, зазначених в п. 2 ст.14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні", які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін.

Частиною другою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

У п. 7.5. договору сторони передбачили, що доказом виникнення форс-мажорних обставин та строку їх дії є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Однак в матеріалах справи відсутній відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України, а також відсутні докази на підтвердження наміру його отримати відповідачем (листи, звернення, тощо).

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести, що вони є форс-мажорними і що ці обставини є форс-мажором саме для конкретного випадку. Тобто, виходячи з ознак форс-мажорних обставин, довести їх надзвичайність та невідворотність.

Відповідачем не доведено наявності форс-мажорних обставин, які є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання грошових зобов`язань у визначений договором строк.

Крім того, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин, що впливають на виконання зобов`язань за договорами поставки, як це визначено умовами договорів поставки (п. 7.2 договору).

Враховуючи вище зазначене, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань за договорами поставки.

Також відповідач вважає, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України може здійснюватися лише на суму простроченого грошового зобов`язання з оплати вартості товару без врахування суму податку на додану вартість (ПДВ), що включена до вартості товару за договорами поставки.

Однак суд відхиляє такі доводи ТОВ „Пері Україна", оскільки у відповідача виникло грошове зобов`язання перед позивачем з оплати вартості товару в загальній сумі 1596165,36 грн. за договором поставки №16880/53-124-01-20-12646 від 26.10.2020 року. Зазначена вартість товару визначена та погоджена сторонами з урахуванням податку на додану вартість.

Згідно частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (стаття 632 Цивільного кодексу України), а згідно з ст. 180 ГК України є однією з істотних умов договору.

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає стягнення інфляційних втрат та 3% річних виходячи з простроченої суми боргу. Прострочена сума боргу, у свою чергу є погодженою сторонами договору на добровільних засадах і вже включає в себе ПДВ, оскільки цього вимагають положення Податкового кодексу України (по даній операції).

Враховуючи те, що предметом спору є стягнення коштів за невиконання господарського зобов`язання, що виникло на підставі господарського договору, то складові ціни договору не є предметом дослідження, так як вони в своїй сукупності є істотною умовою договору, узгодженою сторонами.

В силу положень чинного податкового законодавства, а також статей 625, 627, 629, 632 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат та 3 % річних здійснюється на загальну суму заборгованості за договором, навіть за умови, що така заборгованість включає суму ПДВ.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України обов`язок боржника сплатити інфляційні втрати та 3% річних поширюється на усю суму грошового зобов`язання, яке прострочив боржник. Даною статтею визначено наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а не окремих частин ціни договору.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про стягнення 42654,12 грн. 3% річних та 143354,94 грн. інфляційних втрат є обґрунтовані, підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

У позовній заяві повідомлено, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката становить 29000,00 грн. (збір та вивчення документів по договору 2000,00 грн.; підготовка позовної заяви, здійснення розрахунків інфляційних збитків та 3% річних, підготовка додатків до позовної заяви 6000,00 грн.; підготовка відповіді на відзив 5000,00 грн.; підготовка клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу адвоката 1000,00 грн.; представництво інтересів позивача в судовому засіданні Господарського суду Хмельницької області 5000,00 грн. (одне судове засідання незалежно від того чи відбулося таке засідання з причин, що не залежать від АБ „Малеванчук та партнери" орієнтовна кількість судових засідань чотири: 3*5000,00 грн. = 15000,00 грн)).

Однак, заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, про подання якого позивач зазначав у позові та докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу на момент вирішення спору до суду не надано.

Враховуючи зазначене, розподіл витрат на професійну правничу допомогу під час прийняття рішення не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ (01032, м. Київ, Назарівська, 3, код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, 20, код 21313677) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Об`їзна дорога, 60, ) 42654,12 грн. (сорок дві тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні 12 коп.) 3% річних, 143354,94 грн. (сто сорок три тисячі триста п`ятдесят чотири гривні 94 коп.) інфляційних втрат, 2790,16 (дві тисячі сімсот дев`яносто гривень 16 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 15.04.2022р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - Адвокатське бюро „Малеванчук та партнери" (а/с 82, м. Київ, 03142); електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - Відокремлений підрозділ „Хмельницька атомна електрична станція" Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" (вул. Енергетиків, 20, м. Нетішин, Хмельницька область, 30100); електронна пошта: о

4 - ДП НАЕК "Енергоатом" - електронна пошта: