ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 року м. Дніпро Справа № 904/6251/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.

при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Повіланського Олександра Олександровича

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Соловйова А.Є.) від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20

за заявою Фізичної особи - підприємця Повіланського Олександра Олександровича з грошовими вимогами в загальній сумі 3 338 632,60 грн.

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" (49026, м. Дніпро, вул. Калинина, б. 43, ), -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20 грошові вимоги фізичної особи - підприємця Повіланського Олександра Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" в сумі 4 204,00 грн (судовий збір), в сумі 3 334 428,60 грн. (основна заборгованість) - відхилено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася фізична особа - підприємець Повіланський Олександр Олександрович, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги фізичної особи - підприємця Повіланського Олександра Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" у розмірі 4 204,00 грн (судовий збір), 3 334 428,60 грн. (основна заборгованість).

Так, в обгрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- на час розгляду заяви кредитора судом не встановлювалося недійсності правочину, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора до боржника, а тому згідно з приписами ст. 204 ЦК України в суду першої інстанції були відсутні підстави для висновків про нереальність спірних господарських операцій та відхилення грошових вимог кредитора, які підтверджені належними та допустимими доказами;

- судом першої інстанції не було надано належної оцінки поданим кредиторам доказам, які повністю підтверджують реальність господарської операції, за результатами якої в боржника виникла заборгованість перед кредитором, та не враховано, що фактом підтвердження господарської операціє є саме первинні документи, а не податкова звітність та податкова інформація податкового органу;

- суд першої інстанції не призначений перевіряти економічну доцільність рішень суб`єкта господарювання, яким здійснюється підприємницька діяльність на власний ризик, а тому висновок суду про відсутність економічної вигоди та не доведення кредитором та боржником справжності спірної господарської операції є безпідставним;

- кредитором долучено до матеріалів справи банківські виписки про часткову оплату коштів за правочином, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора до боржника, які є належними та допустимими доказами реальності господарської операції, втім безпідставно не враховані судом, а висновки суду в цій частині грунтуються на припущенні;

- наявні у первинній бухгалтерській документації незначні недоліки не можуть свідчити про відсутність реальної господарської операції та не вчинення сторонами дій з виконання відповідного правочину;

- не може свідчити про неможливість виконання апелянтом правочину, на підставі якого виникли грошові вимоги, і відсутність в нього матеріально-технічних ресурсів, що також не підтверджується належними доказами;

- судом першої інстанції не були розглянуті заявлені ТОВ «Одеський завод класичних вин» клопотання про призначення судової економічної експертизи та технічної експертизи документів, на яких грунтуються кредиторські вимоги апелянта, що є грубим порушенням норм процесуального права та призвело до постановлення необгрунтованої та незаконної ухвали.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця Повіланського Олександра Олександровича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 11.11.2021р.

15.12.2021р. апелянтом надано до матеріалів справи додаткові письмові пояснення, згідно з якими він зазначає, що провадження у справі № 904/6261/20 про банкрутство ТОВ «Адаман трейд» відкрито за заявою ініціюючого кредитора Свинаренко Ю.В. у зв`язку з невиконанням боржником грошових зобов`язань за договором, який має однакову правову природу з договором, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора до боржника, а реальність господарської операції між Свинаренко Ю.В. та ТОВ «Адаман трейд» за таким договором була підтверджена під час розгляду адміністративної справи № 804/7990/16.

В судовому засіданні по справі оголошувались переви з 11.11.2021р. по 16.12.2021р. та з 16.12.2021р. по 07.02.2022р.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Чередка А.Є. (доповідача) 07.02.2022р. на лікарняному судове засідання з розгляду апеляційної скарги у справі № 904/6251/20 не відбулось.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 14.03.2022р.

Судове засідання, призначене на 14.03.2022р., не відбулось у зв`язку із затвердженням Верховною Радою Указу Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

З метою забезпечення стабільного здійснення судочинства та беручи до уваги необхідність забезпечення права осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2022р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 18.04.2022р.

15.04.2022р. представником апелянта адвокатом Дружиною Т.Г. та розпорядником майна боржника - арбітражним керуючим Черненченко А.С. подані до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, які обґрунтовані введенням в Україні воєнного стану та неможливістю у зв`язку з цим прибути в судове засідання.

Розглянувши вказані клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р., у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022р. строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

При цьому, слід зауважити, що діяльність судів України в період воєнного стану регламентується зокрема Законом України "Про правовий режим воєнного стану", статтею 12-2 якого визначено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

При цьому, ч. 2. ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що в умовах воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Отже, положеннями Закону України "Про правовий режим воєнного стану" унормовано, що навіть в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право особи на судовий захист.

На території м. Дніпра та Дніпропетровської області бойові дії не ведуться, а отже, розгляд даної справи не створює загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду та суддів. Не позбавлені були представник апелянта та розпорядник майна і на звернення до суду з клопотанням про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції.

До того-ж, у відповідності до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади; характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

З урахуванням приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, введення в Україні воєнного стану, судова колегія вважає за можливе розглянути дану справу в строк, який є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи.

Судова колегія також враховує, що справа № 904/6251/21 розглядається доволі тривалий час, представником апелянта були надані пояснення по суті спору у судових засіданнях по справі, а розпорядник майна жодного разу не з`явився до судових засідань та не подав відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на положення Закону України "Про правовий режим воєнного стану" щодо недопустимості припинення повноважень судів в умовах воєнного стану, а також те, що апеляційним судом не визнавалася явка представників учасників справі в судове засідання обов`язковою, а неявка представників учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників інших учасників справи, відмовивши у задоволенні клопотань позивача та розпорядника майна про відкладення розгляду справи.

Представник кредитора - ТОВ «Одеський завод класичних вин» у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на доведення ним належними та допустимими доказами нереальності господарської операції, яка стала підставою для виникнення грошових вимог кредитора бо боржника, та недійсності відповідного правочину, тобто фіктивності кредиторської заборгованості боржника, яка не підлягає визнанню в процедурі банкрутства, що повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду в аналогічних справах.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На час відкриття провадження у справі № 904/6261/20 про банкрутство ТОВ «Адаман трейд» набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Згідно з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 6, 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі № 904/6251/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Адаман трейд» відкрито ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2020р. за заявою фізичної особи-підприємця Свинаренка Юрія Вікторовича, якою також введено процедуру розпорядження майном відносно боржника до 22.05.2021 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Черненченка Д.А.

На виконання ухвали від 03.12.2020, господарський суд 03.12.2020 опублікував оголошення на веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за № 65540 від 03.12.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" (49026, м. Дніпро, вул. Калинина, б. 43, ).

30.12.2020 фізичною особою - підприємцем Повіланським Олександром Олександровичем через канцелярію суду подана заява б/н від 28.12.2020 з грошовими вимогами до боржника в загальній сумі 3 338 632,60 грн, які складаються з: 3 334 428,60 грн - суми основного боргу та судового збору за подання заяви з вимогами до боржника 4204,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 прийнято до розгляду заяву фізичної особи - підприємця Повіланського Олександра Олександровича з грошовими вимогами в загальній сумі 3 338 632,60 грн, які складаються з: 3 334 428,60 грн - суми основного боргу та судового збору за подання заяви з вимогами до боржника 4204,00 грн в попередньому засіданні.

В матеріалах справи міститься повідомлення вих №01-32/25-01 від 14.01.2021 розпорядника майна Черненченка Д.А. про розгляд грошових вимог фізичної особи - підприємця Повіланського Олександра Олександровича, в якому розпорядник майном повідомляє, що грошові вимоги ФОП Повіланського О.О. підлягають визнанню в повному обсязі в розмірі 3 338 632,60, з яких: 4204,00 грн - (судовий збір)- 1 черга задоволення вимог кредиторів, 3 334 428,60 грн - (основний борг)- 4 черга задоволення вимог кредиторів.

В заяві з грошовими вимогами фізичної особи - підприємця Повіланського Олександра Олександровича містяться такі обставини:

У період з 2015 року по 2018 рік між фізичною особою - підприємцем Повіланським Олександром Олександровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантіс") було укладено два договори.

1) 30 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (Замовник) та фізичною особою - підприємцем Повіланським Олександром Олександровичем (Виконавець) було укладено Договір № 1/06 про надання послуг, відповідно до умов якого (п. 1.1.) виконавець зобов`язаний здійснити комплекс послуг з аналізу і оцінки робіт компанії, а замовник прийняти і оплатити надані послуги.

Відповідно до п. 3.1.,3.2. Договору Сторони погодили, що вартість робіт/послуг вказаних в п. 1.1. Договору визначається Сторонами в Технічному завданні про надання послуг, які є невід`ємною частиною даного Договору. Загальна сума даного Договору визначається шляхом розрахунку вартості всіх наданих по даному Договору послуг згідно підписаних Сторонами Актів наданих послуг.

Підтвердженням виконання Виконавцем у відповідності із Технічним завданням наданих послуг є їх прийняття Замовником в порядку, передбаченому даним Договором. Факт надання послуг Виконавцем, здійснених за даним Договором та їх прийняття Замовником підтверджується відповідним Актом наданих послуг, та при необхідності Звітом Виконавця (п. 4.1. Договору).

Відповідно до частини 3 п. 4.2. Договору Сторони погодили, що оплата Замовником отриманих послуг здійснюється протягом 3 днів з моменту підписання Акту надання послуг.

Договір вступає в дію з моменту його підписання Сторонами та діє до 30 червня 2021 року, проте в будь якому випадку д повного виконання Сторонами взятих на себе по даному Договору зобов`язань (п.8.1. Договору).

На виконання умов Договору № 1/06 про надання послуг від 30 червня 2015 в період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року Фізичною особою - підприємцем Повіланським Олександром Олександровичем надано ТОВ "Атлантіс" послуги на загальну суму 2 185 000,00 грн, що підтверджується актами надання по слуг за період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року.

В той же час, ТОВ "Атлантіс" свої зобов`язання за даним Договором здійснило частково, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1 813 200,00 грн.

Вищевказана заборгованість станом на час подання заяви погашена не була

2) 01 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (Замовник) та фізичною особою - підприємцем Повіланським Олександром Олександровичем (Виконавець) було укладено Договір № 3 про надання послуг, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених Договором Виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги пакування товару, а Замовник зобов`язується приймати та своєчасно сплачувати надані Виконавцем послуги. Факт належного надання Виконавцем послуг за цим Договором підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг, що підписується сторонами по факту виконання кожного відповідного замовлення (п.п. 1.1.-.1.2. Договору).

Відповідно до п.п. 5.1.1., 5.3, 5.4. Договору Сторони погодили, що вартість послуг, наданих виконавцем за Договором обліковується у національній валюті України - гривні. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі наданого рахунку. Термін сплати: до 20-го числа місяця наступного за звітним, за умови підписання Акту приймання - передачі наданих послуг.

Договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє до 31.10.2021 року.

На виконання умов Договору №3 про надання послуг від 01 листопада 2018 року Фізичною особою - підприємцем Повіланським Олександром Олександровичем надано ТОВ "Атлантіс" послуги на загальну суму 3 329 393,40 грн, що підтверджується актами надання по слуг за період з 2018 року по 2019 року.

В той же час, ТОВ "Атлантіс" свої зобов`язання за даним Договором здійснило частково, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1 521 228,60 грн.

Вищевказана заборгованість станом на час подання заяви погашена не була.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" було здійснено зміну найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд".

Таким чином, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" виник обов`язок, щодо сплати заборгованості за Договором № 1/06 про надання послуг від 30 червня 2015 (за період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року) та за Договором №3 про надання послуг від 01 листопада 2018 року (за період 2018 - 2019 рік) на загальну суму 3 334 428,60 грн, що зокрема підтверджується актом звірки підписаним між сторонами та скріпленого відтисками печаток.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20 грошові вимоги фізичної особи - підприємця Повіланського Олександра Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адаман трейд" в сумі 4 204,00 грн (судовий збір), в сумі 3 334 428,60 грн. (основна заборгованість) - відхилено.

Відхиляючи зазначені грошові вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що наявні у справі матеріали свідчать про нереальність господарських операцій з виконання вищенаведених Договорів, укладення цих Договорів з метою ухилення від виконання наявних зобов`язань та погіршення становища інших кредиторів, тобто відсутності як такої кредиторської заборгованості боржника перед кредитором, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.

За змістом статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Разом з тим, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення коштів, що набрало законної сили.

Правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 Цивільного кодексу України).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011.

Між тим, ч. 5 ст. 203 ЦК України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Тобто, відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недотримання цієї вимоги в момент вчинення правочину за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою його недійсності.

Вказана вимога до правочину містить дві складові: по-перше, відповідність волевиявлення внутрішній волі учасника правочину, по-друге, відсутність дефекту волі такого учасника, коли його воля зазнала протиправного впливу внаслідок обману, насильства, погрози, важких обставин або була спотворена внаслідок зловмисної домовленості представника суб`єкта з іншою стороною.

Волевиявлення учасників Договору не спрямоване на досягнення результату, обумовленого ним, оскільки надання заявленого обсягу послуг не відповідає доктрині реальності господарських операцій та, більш того, відсутні звернення з відповідними позовними вимогами, що вказує на відсутність мети у виконавця послуг на отримання прибутку від господарської діяльності та як наслідок нарощення кредиторської заборгованості у замовника послуг, щодо якого в подальшому відкрито провадження у справі про банкрутство, яка має вочевидь штучний характер, що в кінцевому рахунку призводить до завдання шкоди кредиторам неплатоспроможного боржника, а тому такий правочин вчинено з вадами волі, що не відповідає вимогам статті 203 ЦК України.

При цьому, часткова оплата не має в даному випадку вирішального значення, виходячи з юридичного змісту та специфіки категорії "послуга" як предмета господарської операції та юридичних наслідків її нереальності.

Господарське зобов`язання, яке виникло на підставі договору, укладеного між суб`єктами господарювання, має бути спрямоване на досягнення економічного результату для його сторін, тобто мати реальний характер та опосередковувати рух капіталів, товарів, робіт чи послуг, що є об`єктами відповідної господарської операції.

Так, за змістом ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано апелянтом, що у доданих кредитором письмових доказах наявні численні протиріччя змісту та невідповідність документів між собою, а саме: надання документів які відносяться до інших договорів, протиріччя щодо місця надання послуг та складання документів, відсутність деяких документів та відсутність у них усіх необхідних реквізитів, дублювання документів, невідповідність кількості прийнятого для пакування товару та переданого після пакування товару, а також невідповідність виду продукції, прийнятої для пакування, видам запакованої продукції за актами наданих послуг, на яких ґрунтує свої грошові вимоги кредитор до боржника у справі № 904/6251/20 про банкрутство ТОВ "Адаман трейд".

Так, додана кредитором до матеріалів справи форма 1-ДФ, яка нібито має відображати можливість кредитора надати значний об`єм послуг, відображає тільки наявність певної кількості співробітників, однак у доданій формі 1-ДФ відсутні дати прийняття на роботу та /або звільнення з роботи, відсутні найменування посад, посадові інструкції працівників, а також в матеріалах справи відсутні накази про прийняття відповідних співробітників на посаду, яка передбачає саме надання послуг з пакування товару.

Сама по собі наявність співробітників не свідчить, що вказані співробітники були залучені під час надання послуг боржнику, а не виконували іншу трудову функцію в межах інших договорів.

Разом з тим, згідно наданих ГУ ДПС у Дніпропетровській області документів, а саме податкової звітності щодо нарахування сум єдиного соціального внеску (Додаток 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), у тому числі додані до звіту таблиці № 1, № 5 та № 6 за період жовтень 2018-вересень 2019 року вбачається, що у фізичної особи-підприємця Повіланського О.О. відсутні матеріально-технічні ресурси для вчинення спірних господарських операцій.

Згідно з приписами Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 № 435 передбачено, відображення у Таблиці №5 до звіту з ЄСВ коду за Класифікатором професій, що дозволяє встановити посадові обов`язки найманих працівників.

Як вбачається з доданої Таблиці 5, яка звітує за листопад 2018 року у ФОП Повіланського О.О. наявні наймані працівники на підставі Наказу від 05.11.2018, за кодом класифікатора професій 2429 та за професійною назвою роботи "Юристконсульт" та кодом ЗКППТР 25500, крім того наявні співробітники на підставі наказу № 11 від 15.11.2018 та наказу № 10 від 14.11.2018 за кодом класифікатора професій 9322 та за професійною назвою роботи "Підсобний робітник" та кодом ЗКППТР 16771 (підсобний робітник).

Однак, вказані наймані працівники не можуть надавати послуги з пакування алкогольної продукції.

Згідно класифікатору професій ДК 003:2010 який був затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 року № 327, який призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма суб`єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників.

Але, класифікатором професій ДК 003:2010 для надання послуг з пакування передбачено окрему професійну назву роботи "Укладальник-пакувальник" з кодом ЗКППТР 19293, що передбачає виконання іншої трудової функції, аніж у підсобного робітника (код ЗКППТР 16771), до виконання посадових обов`язків якого не входить виконання пакувальних робіт.

Таким чином, для надання ФОП Повіланським О.О. за Договором № 3 заявленого обсягу послуг з пакування у заявленому об`ємі, у ФОП Повіланський О.О. були відсутні матеріально-технічні ресурси, а саме наймані працівники до посадових обов`язків яких входить виконання трудових функцій "Упакування".

Крім того, як було зазначено ФОП Повіланський О.О. для надання послуг з пакування ТОВ "Адаман трейд" не було залучено фахівців з пакування за цивільно-правовими договорами, з зазначеного вбачається, що самостійно ФОП Повіланський О.О. не міг надати такий значний об`єм послуг, оскільки штатних працівників для вказаного виду діяльності у нього не було.

Зазначені протиріччя підтверджують нереальність господарської операції між ТОВ "Адаман трейд" та ФОП Повіланським О.О. та як наслідок безпідставність кредиторських вимог, заявлених ФОП Повіланським О.О.

Кредитор у своїй заяві з грошовими вимогами щодо Договору № 3 від 01.11.2018 зазначив, що ФОП Повіланським О.О. було надано послуги на загальну суму 3 329 393,40 грн, а ТОВ "Адаман трейд" було частково оплачено ці послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 1 521 228,60 грн.

З зазначеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" нібито було здійснено оплату на загальну суму 1 808 164,80 грн. Проте, в матеріалах справи містяться банківські виписки на загальну суму 121 700 грн.

До матеріалів справи Кредитором були додані виписки з банку, які на думку Кредитора підтверджують факт часткової оплати послуг та реальність операцій між Кредитором та Боржником.

Однак, вказані виписки містять лише загальне посилання на Договір № 3 від 01.11.2018, та не містять позначення за які саме товари, роботи чи послуги було здійснено оплату, за послуги пакування чи інші послуги або навіть товари, тощо.

Не виключена можливість щодо розрахунків між сторонами за іншими договорами з іншим предметом.

Таким чином, ФОП Повіланським О.О. не доведено факт часткової оплати за Договорами № 3 від 01.11.2018 та № 1/06 від 30.06.2015. Разом з тим, факт часткової або повної оплати у жодному разі не може свідчити про реальність спірних господарських операцій, рух капіталу та зміну майнового стану учасників таких операцій.

В матеріалах справи № 904/6251/20 містяться банківські виписки, з яких вбачається, що оплати здійснювалися в січні, квітні-червень 2020 року.

Однак матеріали справи не містять будь-яких інших первинних документів (актів надання послуг) за вказані періоди.

В матеріалах справи № 904/5261/20 відсутні банківські виписки до Договору №1/06 від 30.06.2015.

Разом з тим, відповідно до наданих ТОВ "Адаман трейд" податкових розрахунків обсяг наданих ФОП Повіланським О.О. послуг за період надання послуг за Договором № 3 від 01.11.2016 та за Договором № 1/06 від 30.06.2015 (за період третього кварталу 2018 по четвертий квартал 2019) становить 3 334 800,50 грн. При цьому, з вказаних податкових розрахунків також вбачається, що розрахунки за надані послуги проведені в повному обсязі.

До заяви про визнання грошових вимог кредитора ФОП Повіланського О.О. від 30.12.2020 року на підтвердження факту надання послуг були додані лише акти надання послуг до Договору № 3 від 01.11.2018 та до Договору № 1/06 від 30.06.2015, які не розкривали зміст спірних господарських операцій, без додавання інших документів, наявність яких передбачена умовами договору (специфікації, замовлення, акти прийому-передачі товару, технічні завдання, звіти тощо).

Проте, п. 5.1. Договору № 3 від 01.11.2018 року вартість послуг за даним договором, визначається на підставі узгоджених сторонами специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору.

Так, п. 2.1.-2.2. Договору № 3 визначено, що замовником передається Виконавцю партія товару для пакування відповідно до акту прийому-передачі в кількісному вираженні, підписане сторонами. Представник Виконавця, разом із Замовником бере участь у прийманні товару для надання послуг, перевіряє відповідність номенклатури та кількості товару. В разі наявності у Виконавця зауважень, розбіжностей щодо фактичної кількості/номенклатури/якості товару, представник Виконавця складає акт зауважень до замовлення. Товар вважається прийнятим до надання послуг з моменту підписання Виконавцем Акту прийому-передачі товару до виконання робіт. В разі складання Виконавцем та підписання сторонами акту зауважень до акту прийому-передачі товару, товар вважається прийнятим до надання послуг з урахуванням такого акту (п. 2.1.1., 2.1.2, 2.1.4., 2.2., 2.2.1 Договору № 3).

Крім того, відповідно до п. 2.1. Договору № 3 підставою для надання послуг є Замовлення замовника оформлене та підписане уповноваженими представниками від обох сторін.

За змістом п. 2.1.3. Договору № 3 замовлення вважається підписаним Виконавцем і прийнятим ним до виконання, якщо воно містить підпис представника Виконавця, завірений печаткою останнього.

Згідно з п. 2.3. Договору № 3 послуги щодо товару прийнятого для надання послуг вважаються виконаними (наданими) з моменту підписання сторонами акта наданих послуг.

Специфікацій, актів прийому-передачі та замовлень боржника до матеріалів заяви з грошовими вимогами не додано.

Лише після подання кредитором ТОВ "Одеський завод класичних вин" заперечень проти визнання грошових вимог кредитора ФОП Повіланського О.О. кредитор долучив до матеріалів справи разом з поясненнями документацію, складення якої передбачено умовами Договору № 3 та Договору № 1/06.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року по справі № 813/2781/17 "Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, платіжні доручення, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством".

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з надання послуг за Договором № 3 про надання послуг від 01.11.2018, ФОП Повіланський О.О. разом з поясненнями додав у матеріали справи наступні документи: Специфікації, які відповідно до п. 5.1 Договору №3 про надання послуг від 01.11.2018 є невід`ємною частиною цього Договору; Замовлення до Договору про надання послуг № 3 від 01.11.2018; Акти приймання-передачі товару для пакування до Договору про надання послуг № 3 від 01.11.2018; Акти приймання передачі товару після послуг пакування до Договору про надання послуг № 3 від 01.11.2018р.

Також, ФОП Повіланський О.О. долучив до матеріалів справи разом з поясненнями три Технічні завдання, складення яких передбачено умовами Договору № 1/06 від 30.06.2015: Технічне завдання від 01.05.2019 на надання послуг загальною вартістю 205 000 грн. (Т.1, а.с. 221); Технічне завдання від 01.04.2019 на надання послуг загальною вартістю 200 000 грн. (Т.1, а.с. 220); Технічне завдання від 01.01.2019 на надання послуг загальною вартістю 160 000 грн. (Т.1, а.с. 219).

Господарською операцією в розумінні Закону України Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст. 1).

Як встановлено положеннями статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно частин 1,2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, згідно частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні", первинні документи, по перше - фіксують факти здійснення господарських операцій і, по друге - слугують підставою для бухгалтерського обліку цих операцій. А на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник (частина 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні").

Лише реальні зміни майнового стану платника податків є визначальною ознакою господарської операції. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Насамперед йдеться про реальність і товарність господарської операції, а також про підтвердження/непідтвердження товарності господарської операції належними і допустимими доказами.

Дана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.09.2020 у справі № 918/335/17 (п. 67).

З вищезазначених обставин справи вбачається, що надані кредитором акти надання послуг, специфікації, замовлення, акти приймання-передачі товару для пакування, акти приймання-передачі товару після послуг пакування до Договору №1 від 22.04.2016 не розкривають внутрішню суть господарських операцій, вказані акти не відображають справжність та економічну вигоду господарських операцій, що в кінцевому рахунку свідчить про нереальність спірних господарських операцій. Виходячи з вищевикладеного, зазначені акти надання послуг, специфікації, замовлення, акти приймання-передачі товару для пакування, акти приймання передачі товару після послуг пакування до Договору № 1 від 22.04.2016 не відповідають критеріям первинних документів, оскільки з них неможливо встановити суть господарської операції.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Крім того, обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Про неможливість здійснення господарських операцій може свідчити, зокрема, відсутність у контрагента необхідних умов для здійснення певного виду діяльності або трудових ресурсів, транспортних засобів, які є необхідними для здійснення такого виду діяльності, недостатність часу, майна тощо. Крім того, контрагент повинен мати право на зайняття відповідною діяльністю. Відповідний вид діяльності має бути передбачений його статутом та внесений до ЄДР за КВЕД.

Висновок Верховного Суду про те, що визначальною ознакою господарської операції у розумінні статей 1, 3, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, є загальним та характерним для усіх правовідносин, пов`язаних з необхідністю доведення здійснення господарської операції, а не лише її документарного оформлення, та не має своїм наслідком якийсь певний однозначний результат вирішення спору. Результат розгляду судом спорів у справах про стягнення заборгованості, за наявності заперечень відповідача щодо реальності господарських операцій, при застосуванні судом зазначеного висновку обумовлюється фактичними обставинами, встановленими судом у кожній конкретній справі, тобто залежить від встановлених судом фактичних обставин, які у кожній справі можуть бути різними.

У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 914/2404/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду застосував доктрину реальності господарських операцій при розгляді заяв з кредиторськими вимогами до боржника у справах про банкрутство, вказавши: "Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам при новому розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального надання таких послуг за договором (схожі висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18)".

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненої в межах господарської діяльності платника податків. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не можуть вважатися вчиненими в межах господарської операції.

Даний правовий висновок сформовано Верховним Судом в постанові від 02.07.2020 у справі № 560/711/19 (адміністративне провадження № К/9901/34958/19).

Як вірно вказано місцевим господарським судом, з матеріалів справи вбачається, що тривале надання послуг ФОП Повіланським О.О. за Договором № 3 від 01.11.2018 та Договором № 1/06 від 30.06.2015 на користь боржника ТОВ "Адаман трейд" позбавлене розумної економічної причини (ділової мети), оскільки надання таких послуг, без їх оплати, не призвело до приросту активів Виконавця та Замовника, натомість призвело до формування необґрунтованих витрат боржника, що вказує на відсутність ділової мети та формування виключно штучно складених первинних документів, які відображають нереальні господарські операції кредитора та боржника які спрямовані на формування фіктивних грошових вимог кредитора.

Крім цього, як вже зазначалось, подані до матеріалів справи документи містять протиріччя змісту документів між собою, дублювання актів приймання-передачі, невідповідність вартості послуг у замовленнях погодженій сторонами вартості, суперечностей у специфікаціях, що додаткового підтверджує нереальність господарських операцій між ФОП Повіланським О.О. та ТОВ "Адаман трейд" та свідчить про не доведення грошових вимог ФОП Повіланським О.О. належними та допустимими доказами.

Так, ФОП Повіланським О.О. долучено до матеріалів справи 4 Специфікації до Договору № 3 від 01.11.2018: Специфікацію від 01.11.2018, Специфікацію від 01.01.2019, Специфікацію від 01.04.2019, Специфікацію від 01.07.2019.

За Договором № 3 від 01.11.2018 послуги пакування надавались ФОП Повіланським О.О. у період 15.11.2018-29.03.2019, а тому не зрозуміла мета укладання та підписання сторонами двох інших Специфікацій від 01.04.2019, від 01.07.2019.

У Замовленні від 21.03.2019 (Т.1, а.с. 255) вказано наступну вартість послуг: "пакування пляшок з алкогольною продукцією, пакетиком кави чаю" - 5607, 20 грн.; "збірка гофрованого ящика" - 350,40 грн.; "упакування пляшок у гофрований ящик" - 3504,50 грн.. У цьому Замовленні загальну вартість послуг вказано у розмірі 9 482 грн. 10 коп. (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні десять копійок), однак насправді сума вартості начебто наданих послуг складає 9 462 грн. 10 коп. (дев`ять тисяч чотириста шістдесят дві гривні десять копійок), така ж вартість послуг у розмірі 9 462 грн. 10 коп. зазначено в Акті надання послуг № 56 від 21.03.2019 (Т.1, а.с. 254).

Вказані відомості щодо наданих Специфікацій до Договору № 3 від 01.11.2018 свідчать лише про те, що вказані документи фактично не складались та не підписувались сторонами в момент надання послуг пакування.

Крім того, в Акті надання послуг № 53 від 15.03.2019 (Т.2., а.с. 5) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшки горілки Зелений День/ Green Day пакетиком кави, чаю", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 15.03.2019 (Т.2, а.с.7) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 15.03.2019 (Т.2, а.с.8) вказано приймання-передачу товару: Горілка особлива "МАРЛІН БІЛИЙ КОРАЛ" ТМ "MARLIN", що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог.

В Акті наданих послуг № 48 від 13.03.2019 (Т.2, а.с. 21) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшки горілки Зелений День/ Green Day пакетиком кави, чаю", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 13.03.2019 (Т.2, а.с.23) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 13.03.2019 (Т.2, а.с.24) вказано приймання-передачу товару: Горілка особлива "МАРЛІН ОКЕАН" ТМ "MARLIN", що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог.

В Акті наданих послуг № 35 від 05.03.2019 (Т.2, а.с. 45) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшки горілки Зелений День/ Green Day пакетиком кави, чаю", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 05.03.2019 (Т.2, а.с.47) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 05.03.2019 (Т.2, а.с.48) вказано приймання-передачу товару: Вино Сапераві червоне п/сух 0,75*6, ТМ KOSHER COLLECTION, що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог.

В Акті надання послуг № 17 від 07.02.2019 (Т.2., а.с. 86) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшки горілки Зелений День/ Green Day пакетиком кави, чаю", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 07.02.2019 (Т.2, а.с.88) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 07.02.2019 (Т.2, а.с.89) вказано приймання-передачу товару: Горілка Льодовий палац ТМ Хельсінки 0,5*12 та 0,7*6, що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог. Окрім цього, звертаємо увагу, що відповідно до вищевказаного акту приймання-передачі товару для надання послуг пакування було передано гофроящики ТМ Хельсинки 0,5*12 та гофроящики ТМ Green Day 0,7*6, хоча горілка ТМ Green Day для пакування не передавалась і не зрозуміло, як Виконавець міг пакувати продукцію ТМ Хельсинки у горфоящики ТМ Green Day.

В Акті надання послуг № 14 від 05.02.2019 (Т.2., а.с. 102) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшки горілки Зелений День/ Green Day пакетиком кави, чаю", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 05.02.2019 (Т.2, а.с.104) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 05.02.2019 (Т.2, а.с.105) вказано приймання-передачу товару: Горілка Зимова столиця срібло ТМ Хельсінки 0,5*12 та 0,7*6, Горілка Зимова столиця Winter capital Ультрамарин ТМ Хельсінки 0,5*12, що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог. Окрім цього, звертаємо увагу, що відповідно до вищевказаного акту приймання-передачі товару для надання послуг пакування було передано гофроящики ТМ Зимова столиця 0,5*12 та гофроящики ТМ Green Day 0,5*12 та 0,7*6, хоча горілка ТМ Green Day для пакування не передавалась і не зрозуміло, як Виконавець міг пакувати продукцію ТМ Хельсинки у горфоящики ТМ Green Day.

В Акті надання послуг № 80 від 25.12.2018 (Т.2., а.с. 127) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшок вина чаєм або кавою", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 25.12.2018 (Т.2, а.с.129) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 25.12.2018 (Т.2, а.с.130) вказано приймання-передачу товару: Горілка Зимова столиця (срібло) ТМ Хельсінки 0,7*6, Горілка Зимова столиця Winter capital Ультрамарин ТМ Хельсінки 0,5*12, що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог. До того ж, у Замовленні від 25.12.2018 (Т. 2, а.с. 128) вказано надання послуг "пакування пляшок з алкогольною продукцією пакетиком кави, чаю", що також не відповідає формулюванню наданих послуг за Актом надання послуг № 80 від 25.12.2018.

Відповідно до Акту приймання-передачі товару для пакування від 20.12.2018 (Т.2, а.с.145) для пакування було передано Вино ординарне столове н/сол біле "Мускат виналь" ТМ MUSCAT MARBEL TM VILLA KRIM 0,75*12 в прозорій пляшці з логотипом, а також передано всього 17 728 пачок кави натуральної смаженої меленої Extra Premium 30 г. Натомість, відповідно до акту приймання-передачі товару після послуг пакування від 20.12.2018 (Т.2, а.с. 148) Виконавцем начебто було запаковано вже інше вино, а саме Вино ординарне столове рожеве н/сол ТМ "Шато ле Гранд" TM VILLA KRIM 0,75*12 в прозорій пляшці з логотипом. До того ж, з вказаного акту вбачається, що було запаковано 17 725 пляшок вина з кавою, а також 1064 пляшки горілки Зелений День ТМ Green Day 0,5 з кавою, що об`єктивно неможливо, адже всього було передано 17 725 пачок кави.

Відповідно до Акту приймання-передачі товару для пакування від 17.12.2018 (Т.2, а.с. 166) всього передано кави натуральної смаженої меленої Extra Premium 30 г у кількості 10 000 (десять тисяч) пачок. Натомість, згідно з актом приймання-передачі товару після послуг пакування від 17.12.2018 (Т.2, с. 167) Виконавцем начебто було запаковано 10 000 (десять тисяч) пляшок вина з пачкою кави та 7 952 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) пляшки горілки з пачкою кави, що об`єктивно неможливо, адже всього було передано 10 000 (десять тисяч) пачок кави. Таким чином, не зрозуміло як після начебто надання послуг пакування Виконавцем пачок кави стало на 7 952 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) шт. більше, ніж було передано для пакування, тобто частина переданих пачок чаю перетворилась на пачки кави.

У Замовленні від 11.12.2018 (Т.2, а.с. 193) сторони погодили надання послуг пакування алкогольної продукції у кількості 41 933 (сорок одна тисяча дев`ятсот тридцять три) пляшки. Проте відповідно до поданих до матеріалів справи Акту надання послуг № 64 від 11.12.2018, Акту приймання-передачі товару для пакування від 11.12.2018 та Акту приймання-передачі товару після послуг пакування від 11.12.2018 (Т.2, а.с. 192, 194, 195 відповідно) запаковано 57 569 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) пляшок алкогольної продукції, що перевищує кількість пляшок для пакування, погоджену сторонами у відповідному Замовленні.

В Акті надання послуг № 60 від 08.12.2018 (Т.2., а.с. 208) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшок вина чаєм або кавою", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 08.12.2018 (Т.2, а.с.210) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 08.12.2018 (Т.2, а.с.211) вказано приймання-передачу товару: Горілка особлива "МАРЛІН БІЛИЙ КОРАЛ" ТМ "MARLIN", що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог.

Відповідно до Акту приймання-передачі товару для пакування від 30.11.2018 (Т.2, а.с. 249) було передано Виконавцю для пакування алкогольної продукції товар "Бірка "Новогодня" у кількості 53 637 (п`ятдесят три тисячі шістсот тридцять сім) шт. Однак, згідно з актом приймання-передачі товару після послуг пакування від 30.11.2018 (Т.2, а.с. 250) запаковано пляшок алкогольної продукції з Біркою "Новогодня" у кількості 68 184 (шістдесят вісім тисяч сто вісімдесят чотири) пляшки, що об`єктивно неможливо, адже всього було передано 53 637 (п`ятдесят три тисячі шістсот тридцять сім) бірок.

В Акті надання послуг № 51 від 29.11.2018 (Т.3., а.с. 5) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшок вина чаєм або кавою", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 29.11.2018 (Т.3, а.с.7) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 29.11.2018 (Т.3, а.с.8) вказано приймання-передачу товару: Горілка Зелений День Діскавері/ ТМ Green Day, що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог.

В Акті надання послуг № 50 від 28.11.2018 (Т.3., а.с. 13) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшок вина чаєм або кавою", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 28.11.2018 (Т.3, а.с.15) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 28.11.2018 (Т.3, а.с.16) вказано приймання-передачу товару: Настоянка "ЖАН-ЖАК Медовий", ТМ "ЖАН-ЖАК", що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог.

В Акті надання послуг № 37 від 24.11.2018 (Т.3., а.с. 38) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшок вина чаєм або кавою", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 24.11.2018 (Т.3, а.с.40) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 24.11.2018 (Т.3, а.с.41) вказано приймання-передачу товару: Горілка особлива "МАРЛІН АТЛАНТІК" ТМ "MARLIN", що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог.

В Акті надання послуг № 36 від 23.11.2018 (Т.3., а.с. 42) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшок вина чаєм або кавою", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 23.11.2018 (Т.3, а.с.44) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 23.11.2018 (Т.3, а.с.45) вказано приймання-передачу товару: Горілка Зимова столиця (срібло) ТМ Хельсінки 0,7*6, Горілка Зимова столиця Ультрамарин ТМ Хельсінки 0,7*6, що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог.

В Акті надання послуг № 29 від 22.11.2018 (Т.3., а.с. 54) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшок вина чаєм або кавою", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 22.11.2018 (Т.3, а.с.56) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 22.11.2018 (Т.3, а.с.57) вказано приймання-передачу товару: Горілка особлива "МАРЛІН БІЛИЙ КОРАЛ" ТМ "MARLIN", що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог.

В Акті надання послуг № 24 від 21.11.2018 (Т.3., а.с. 66) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшок вина чаєм або кавою", проте у відповідних Акті приймання-передачі товару для пакування від 21.11.2018 (Т.3, а.с.68) та акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 21.11.2018 (Т.3, а.с.69) вказано приймання-передачу товару: Горілка Льодовий палац ТМ Хельсінки, що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог.

В Акті надання послуг № 23 від 20.11.2018 (Т.3., а.с. 74) серед видів наданих послуг вказано "пакування пляшок вина чаєм або кавою", проте в акті приймання-передачі товару після послуг пакування від 20.11.2018 (Т.3, а.с.76) вказано приймання-передачу товару: Горілка особлива "МАРЛІН АТЛАНТІК" ТМ "MARLIN", що не відповідає товару, вказаному у Акті надання послуг, який було долучено ФОП Повіланським О.О. до заяви про визнання грошових вимог від 30.12.2020 для підтвердження своїх вимог. Також до цього факту надання послуг у матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі товару для пакування, що засвідчував би отримання виконавцем відповідного товару для надання послуг пакування.

Таким чином, як вірно вказано судом першої інстанції, долучені кредитором документи до своїх пояснень не підтверджують реальний обсяг начебто наданих послуг пакування пляшок відповідної продукції, не підтверджують реальності вчинених господарських операцій між ФОП Повіланським О.О. та боржником ТОВ "Адаман трейд", свідчать про недостовірність наданих письмових доказів.

Склад для зберігання алкогольної продукції за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 9 було внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання згідно відповіді на адвокатський запит Державної податкової служби України (копія додається) 01 листопада 2019 року (індивідуальний номер місця зберігання - 0), а виключено з реєстру місць зберігання 22 травня 2020 року.

Отже, у наведених первинних документах вказано недостовірні реквізити щодо місця здійснення спірної господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець Повіланський О.О. надавав послуги з пакування алкогольної продукції за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 9 до моменту внесення вказаної адреси до реєстру місць зберігання, що підтверджується наступними доказами: Акт надання послуг №87 від 29.12.2018 на загальну суму 24 476,60 грн.; Акт надання послуг №67 від 14.12.2018 на загальну суму 15 676,20 грн.; Акт надання послуг №62 від 10.12.2018 на загальну суму 354,60 грн.; Акт надання послуг №57 від 07.12.2018 на загальну суму 11 923,20 грн; Акт надання послуг №90 від 31.12.2018 на загальну суму 146 543,80 грн; Акт надання послуг №52 від 30.11.2018 на загальну суму 261 301,80 грн.; Акт надання послуг №51 від 29.11.2018 на загальну суму 3 648,60 грн.; Акт надання послуг №50 від 28.11.2018 на загальну суму 42 121,80 грн.; Акт надання послуг №37 від 21.11.2018 на загальну суму 46 393,20 грн.; Акт надання послуг № 36 від 23.11.2018 на загальну суму 4 521,60 грн.; Акт надання послуг №29 від 22.11.2018 на загальну суму 59 533,20 грн.; Акт надання послуг №27 від 22.11.2018 на загальну суму 8 226,00 грн.; Акт надання послуг №24 від 21.11.2018 на загальну суму 2 185,20 грн.; Акт надання послуг №23 від 20.11.2018 на загальну суму 56 930,40 грн.; Акт надання послуг №20 від 19.11.2018 на загальну суму 39 958,20 грн.

Наведені обставини свідчать про штучне створення первинних документів та фіктивність господарської операції як такої.

Також ФОП Повіланським О.О. на підтвердження господарських операцій з ТОВ "Атлантіс" (після зміни найменування - ТОВ "Адаман трейд") були надані первинні документи, а саме акти приймання-передачі товару для пакування та акти приймання передачі товару після послуг пакування, складені на виконання іншого договору.

Так, у переважній більшості актів приймання-передачі товару для пакування вказано, що ці акти складено "до Договору № 3 від " 01" листопада 2016 року", а в переважній більшості актів приймання-передачі товару після послуг пакування вказано, що ці акти складено "до Договору № 1 від " 22" листопада 2016р.". Натомість кредитор ФОП Повіланський О.О. обґрунтовує свої грошові вимоги до ТОВ "Адаман трейд" наявністю заборгованості за Договором № 3 про надання послуг від 01.11.2018 і саме за цим договором заявив свої грошові вимоги у справі про банкрутство.

З усіх долучених до матеріалів справи ФОП Повіланським О.О. актів приймання-передачі товару, зазначено реквізити Договору № 3 про надання послуг від 01.11.2018, за яким кредитор заявив свої грошові вимоги у справі про банкрутство, лише у наступних актах: Акт приймання-передачі товару для пакування від 20.12.2018 (Т.2, а.с. 150); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 20.12.2018 (Т. 2, а.с.151); Акт приймання-передачі товару для пакування від 14.12.2018 (Т.2, а.с. 182); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 14.12.2018 (Т. 2, а.с.183); Акт приймання-передачі товару для пакування від 10.12.2018 (Т.2, а.с. 202); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 10.12.2018 (Т. 2, а.с. 203); Акт приймання-передачі товару для пакування від 07.12.2018 (Т.2, а.с. 225); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 07.12.2018 (Т. 2, а.с. 226); Акт приймання-передачі товару для пакування від 31.12.2018 (Т.2, а.с. 245); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 31.12.2018 (Т. 2, а.с. 246); Акт приймання-передачі товару для пакування від 30.11.2018 (Т.2, а.с. 249); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 30.11.2018 (Т. 2, а.с. 250); Акт приймання-передачі товару для пакування від 29.11.2018 (Т.3, а.с. 7); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 29.11.2018 (Т. 3, а.с. 8); Акт приймання-передачі товару для пакування від 28.11.2018 (Т.3, а.с. 15); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 28.11.2018 (Т. 3, а.с. 16); Акт приймання-передачі товару для пакування від 26.11.2018 (Т.3, а.с. 26); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 26.11.2018 (Т. 3, а.с. 27); Акт приймання-передачі товару для пакування від 24.11.2018 (Т.3, а.с. 40); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 24.11.2018 (Т. 3, а.с. 41); Акт приймання-передачі товару для пакування від 23.11.2018 (Т.3, а.с. 44); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 23.11.2018 (Т. 3, а.с. 45); Акт приймання-передачі товару для пакування від 22.11.2018 (Т.3, а.с. 56); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 22.11.2018 (Т. 3, а.с. 57); Акт приймання-передачі товару для пакування від 22.11.2018 (Т.3, а.с. 60); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 22.11.2018 (Т. 3, а.с. 61); Акт приймання-передачі товару для пакування від 21.11.2018 (Т.3, а.с. 68); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 21.11.2018 (Т. 3, а.с. 69); Акт приймання-передачі товару після послуг пакування від 20.11.2018 (Т. 3, а.с. 76).

Таким чином, твердження ФОП Повіланського О.О. про те, що подані ним документи підтверджують реальність господарських операцій за Договором № 3 про надання послуг від 01.11.2018 спростовуются матеріалами справи.

Натомість, наступні акти приймання передачі продукції після послуг пакування складені до іншого договору (Договір №1 від 22 листопада 2016 року), а саме: Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 29.03.2019 (т.1, а.с. 237); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 28.03.2019 (т.1, а.с. 241); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 28.03.2019 (т.1, а.с.245); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 23.03.2019 (т.1, а.с. 249); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 22.03. 2019 (т.1, а.с.253); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 21.03.2019 (т.1, а.с. 257); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 20.03.2019 (т.1, а.с.261); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 19.03.2019 (т.1, а.с. 265); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 16.03.2019 (т.2, а.с.4); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 15.03.2019 (т.2, а.с. 8); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 18.03.2019 (т.2, а.с. 12);Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 15.03.2019 (т.2,а.с. 16); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 14.03.2019 (т.2,а.с. 20); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 13.03.2019 (т.2,а.с. 24); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 13.03.2019 (т.2,а.с. 28); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 12.03.2019 (т.2,а.с. 32); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 11.03.2019 (т.2,а.с. 36); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 10.03.2019 року (т.2,а.с. 40); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 07.03.2019 року (т.2,а.с. 44); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 05.03.2019 року (т.2,а.с. 48); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 02.03.2019 року (т.2,а.с. 52); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 01.03.2019 року (т.2,а.с. 56); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 28.02.2019 року (т.2,а.с. 60); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 27.02.2019 року (т.2,а.с. 64); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 13.02.2019 року (т.2,а.с. 68); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 11.02.2019 року (т.2,а.с. 73); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 28.02.2019 року (т.2,а.с. 77); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 19.02.2019 року (т.2,а.с. 81); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 08.02.2019 року (т.2,а.с. 85); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 07.02.2019 року (т.2,а.с. 89); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 07.02.2019 року (т.2,а.с. 93); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 06.02.2019 року (т.2,а.с. 97); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 05.02.2019 року (т.2,а.с. 101); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 05.02.2019 року (т.2,а.с. 105); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 14.01.2019 року (т.2,а.с. 109); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 11.01.2019 року (т.2,а.с. 113); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 09.01.2019 року (т.2,а.с. 117); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 29.12.2018 року (т.2,а.с. 121); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 29.12.2018 року (т.2,а.с. 125); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 25.12.2018 року (т.2,а.с. 130); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 22.12.2018 року (т.2,а.с. 134); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 21.12.2018 року (т.2,а.с. 138); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 21.12.2018 року (т.2,а.с. 142); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 20.12.2018 року (т.2,а.с. 148); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 20.12.2018 року (т.2,а.с. 151); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 19.12.2018 року (т.2,а.с. 155); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 18.12.2018 року (т.2,а.с. 159); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 18.12.2018 року (т.2,а.с. 163); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 17.12.2018 року (т.2,а.с. 167); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 16.12.2018 року (т.2,а.с. 171); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 15.12.2018 року (т.2,а.с. 175); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 14.12.2018 року (т.2,а.с. 179); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 13.12.2018 року (т.2,а.с. 187); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 12.12.2018 року (т.2,а.с. 191); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 11.12.2018 року (т.2,а.с. 195); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 10.12.2018 року (т.2,а.с. 199); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 08.12.2018 року (т.2,а.с. 207); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 08.12.2018 року (т.2,а.с. 211); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 07.12.2018 року (т.2,а.с. 215); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 07.12.2018 року (т.2,а.с. 222); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 07.12.2018 року (т.2,а.с. 230); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 05.12.2018 року (т.2,а.с. 234); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 04.12.2018 року (т.2,а.с. 238); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 03.12.2018 року (т.2,а.с. 242); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 08.12.2018 року (т.2,а.с. 211); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 30.11.2018 року (т.3,а.с. 4); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 29.11.2018 року (т.3,а.с.12); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 28.11.2018 року (т.3,а.с.20); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 27.11.2018 року (т.3,а.с.23); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 24.11.2018 року (т.3,а.с. 37); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 23.11.2018 року (т.3,а.с. 49); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 22.11.2018 року (т.3,а.с. 53); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 21.11.2018 року (т.3,а.с. 65); Акт приймання-передачі продукції після послуг пакування від 20.11.2018 року (т.3,а.с. 73).

Наведені обставини свідчать про штучне створення первинних документів та фіктивність господарської операції як такої.

Таким чином, підсумовуючи та узагальнюючи наведений вище детальний аналіз поданої фізичною особою-підприємцем Повіланським О.О. (Кредитором) первинної документації до Договору № 3 від 01.11.2018 судом встановлено наступне:

1) Надані ФОП Повіланським О.О. первинні документи складені на виконання іншого договору.

2) Наявні послуги, які були надані за місцем, яке не внесено до реєстру місць зберігання, у зв`язку з чим первинні документи містять недостовірні реквізити в частині місця нібито вчиненої господарської операції.

3) Наявні розбіжності у кількості прийнятого для пакування товару та переданого після пакування товару, а також невідповідність виду продукції, прийнятої для пакування, видам запакованої продукції.

4) Первинні документи складенні на виконання інших договорів.

5) Первинні документи підписані засобами факсимільного підпису.

Зазначені обставини свідчать, що первинні документи до Договору № 3 від 01.11.2018 складені не у момент надання послуг, а пізніше, та створені виключно з метою створення на папері заборгованості боржника ТОВ "Адаман трейд" перед ФОП Повіланським О.О. за начебто надання послуг пакування товару.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, також вбачається, що за четвертий квартал 2018 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Повіланський О.О. дохід за ознакою доходу № 157 (підприємницька діяльність) у розмірі 720 500 грн. Проте, як вбачається з актів наданих послуг, які містяться у матеріалах справи, ФОП Повіланський О.О. було нібито надано послуги пакування товару за четвертий квартал 2018 року за договором про надання послуг №3 від 01.11.2018 року на загальну суму 2 953 644 грн. 80 коп. що підтверджується наступними актами наданих послуг: Акт надання послуг № 88 від 29.12.18 року на загальну суму 41 329 грн. 30 коп.; акт надання послуг № 87 від 29.12.18 року на загальну суму 24 476 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 86 від 28.12.18 року на загальну суму 53 000 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 87 від 29.12.18 року на загальну суму 24 476 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 85 від 27.12.18 року на загальну суму 46 375 грн. 10 коп.; акт надання послуг № 82 від 26.12.18 року на загальну суму 41 921 грн. 80 коп.; акт надання послуг № 81 від 24.12.18 року на загальну суму 60 938 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 80 від 25.12.18 року на загальну суму 2 931 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 79 від 22.12.18 року на загальну суму 68 001 грн. 80 коп.; акт надання послуг № 77 від 21.12.18 року на загальну суму 2 138 грн. 40 коп.; акт надання послуг № 78 від 21.12.18 року на загальну суму 25 640 грн. 80 коп.; акт надання послуг № 76 від 20.12.18 року на загальну суму 70 240 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 75 від 20.12.18 року на загальну суму 15 480 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 74 від 19.12.18 року на загальну суму 82 575 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 73 від 18.12.18 року на загальну суму 46 036 грн. 70 коп.; акт надання послуг № 72 від 18.12.18 року на загальну суму 24 425 грн. 00 коп.; акт надання послуг № 71 від 17.12.18 року на загальну суму 61 527 грн. 30 коп.; акт надання послуг №70 від 16.12.18 року на загальну суму 52 496 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 69 від 15.12.18 року на загальну суму 92 355 грн. 30 коп.; акт надання послуг № 68 від 14.12.18 року на загальну суму 66 897 грн. 90 коп.; акт надання послуг № 67 від 14.12.18 року на загальну суму 15 676 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 66 від 13.12.18 року на загальну суму 76 443 грн. 40 коп.; акт надання послуг № 65 від 12.12.18 року на загальну суму 62 005 грн. 10 коп.; акт надання послуг № 64 від 11.12.18 року на загальну суму 76 028 грн. 90 коп.; акт надання послуг № 63 від 10.12.18 року на загальну суму 55 261 грн. 10 коп.; акт надання послуг № 62 від 10.12.18 року на загальну суму 354 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 61 від 08.12.18 року на загальну суму 43 198 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 60 від 08.12.18 року на загальну суму 38 971 грн. 40 коп.; акт надання послуг № 59 від 07.12.18 року на загальну суму 23 700 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 58 від 07.12.18 року на загальну суму 40 463 грн. 70 коп.; акт надання послуг № 57 від 07.12.18 року на загальну суму 11 923 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 56 від 06.12.18 року на загальну суму 30 624 грн. 80 коп.; акт надання послуг № 55 від 05.12.18 року на загальну суму 46 375 грн. 10 коп.; акт надання послуг № 54 від 04.12.18 року на загальну суму 85 227 грн. 20 коп.; акт надання послуг №53 від 03.12.18 року на загальну суму 61 522 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 90 від 31.12.18 року на загальну суму 146 543 грн. 80 коп.; акт надання послуг № 52 від 30.11.18 року на загальну суму 261 301 грн. 80 коп.; акт надання послуг № 47 від 30.11.18 року на загальну суму 47 546 грн. 10 коп.; акт надання послуг № 51 від 29.11.18 року на загальну суму 3 648 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 44 від 29.11.18 року на загальну суму 45 675 грн. 90 коп.; акт надання послуг № 50 від 28.11.18 року на загальну суму 42 121 грн. 80 коп.; акт надання послуг № 43 від 28.11.18 року на загальну суму 40 955 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 41 від 27.11.18 року на загальну суму 40 500 грн. 00 коп.; акт надання послуг № 40 від 26.11.18 року на загальну суму 46 381 грн. 10 коп.; акт надання послуг № 39 від 25.11.18 року на загальну суму 51 826 грн. 70 коп.; акт надання послуг № 38 від 24.11.18 року на загальну суму 54 248 грн. 90 коп.; акт надання послуг № 37 від 21.11.18 року на загальну суму 46 393 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 36 від 23.11.18 року на загальну суму 4 521 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 35 від 23.11.18 року на загальну суму 47 701 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 34 від 22.11.18 року на загальну суму 51 174 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 29 від 22.11.18 року на загальну суму 59 533 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 27 від 22.11.18 року на загальну суму 8 226 грн. 00 коп.; акт надання послуг № 33 від 21.11.18 року на загальну суму 54 070 грн. 80 коп.; акт надання послуг № 24 від 21.11.18 року на загальну суму 2 185 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 28 від 20.11.18 року на загальну суму 47 092 грн. 30 коп.; акт надання послуг № 23 від 20.11.18 року на загальну суму 56 930 грн. 40 коп.; акт надання послуг № 20 від 19.11.18 року на загальну суму 39 958 грн. 20 коп.; акт надання послуг № 26 від 19.11.18 року на загальну суму 48 424 грн. 10 коп.; акт надання послуг №25 від 17.11.18 року на загальну суму 47 852 грн. 60 коп.; акт надання послуг № 22 від 16.11.18 року на загальну суму 56 744 грн. 10 коп.; акт надання послуг № 21 від 15.11.18 року на загальну суму 55 472 грн. 30 коп.

Крім того, за четвертий квартал 2018 року ФОП Повіланським О.О. було надано послуги за договором № 1/06 від 30.06.2015 у на загальну суму 480 000 грн., що підтверджуються наступними актами надання послуг: Акт надання послуг №16 від 31.10.18 на загальну суму 160 000 грн. 00 коп.; акт надання послуг № 17 від 31.11.18 року на загальну суму 160 000 грн. 00 коп.; акт надання послуг №18 від 31.12.18 року на загальну суму 160 000 грн. 00 коп..

Таким чином, ФОП Повіланським О.О. було надано послуги за четвертий квартал 2018 року на загальну суму 3 433 644 грн. 80 коп. за договором № 3 про надання послуг від 01.11.2018 та договором № 1/06 про надання послуг від 30.06.2015, що підтверджується вищевказаними актами надання послуг.

Зазначені обставини свідчать про те, що кредитором не надавались послуги боржнику за четвертий квартал 2018 року у тому об`ємі, який було заявлено.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за перший квартал 2019 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Повіланському О.О. дохід за ознакою доходу № 157 (підприємницька діяльність) у розмірі 941 300 грн.

Проте, як вбачається з актів наданих послуг, які містяться у матеріалах справи, ФОП Повіланський О.О. було нібито надано послуги пакування товару за перший квартал 2019 року за договором про надання послуг № 3 від 01.11.2018 року на загальну суму 375 748 грн. 70 коп. що підтверджується наступними актами наданих послуг: Акт надання послуг №2 від 09.01.2019 року на загальну суму 6 661 грн. 70 коп.; акт надання послуг №3 від 11.01.2019 року на загальну суму 7 938 грн. 00 коп.; акт надання послуг №4 від 14.01.2019 року на загальну суму 8 810 грн. 50 коп.; акт надання послуг №5 від 15.01.2019 року на загальну суму 7 890 грн. 00 коп.; акт надання послуг №6 від 17.01.2019 року на загальну суму 8 942 грн. 00 коп.; акт надання послуг №7 від 18.01.2019 року на загальну суму 10 877 грн. 00 коп.; акт надання послуг №8 від 21.01.2019 року на загальну суму 9 921 грн. 60 коп.; акт надання послуг №9 від 22.01.2019 року на загальну суму 15 979 грн. 50 коп.; акт надання послуг №10 від 23.01.2019 року на загальну суму 9 205 грн. 00 коп.; акт надання послуг №12 від 04.02.2019 року на загальну суму 4 452 грн. 00 коп.; акт надання послуг №14 від 05.02.2019 року на загальну суму 6 180 грн. 40 коп.; акт надання послуг №13 від 05.02.2019 року на загальну суму 3 945 грн. 00 коп.; акт надання послуг №15 від 06.02.2019 року на загальну суму 6 575 грн. 00 коп.; акт надання послуг №16 від 07.02.2019 року на загальну суму 9 274 грн. 90 коп.; акт надання послуг №17 від 07.02.2019 року на загальну суму 3 866 грн. 90 коп.; акт надання послуг №18 від 08.02.2019 року на загальну суму 9 799 грн. 50 коп.; акт надання послуг №23 від 19.02.2019 року на загальну суму 5 448 грн. 60 коп.; акт надання послуг №28 від 28.02.2019 року на загальну суму 10 672 грн. 60 коп.; акт надання послуг №20 від 11.02.2019 року на загальну суму 12 476 грн. 30 коп.; акт надання послуг №21 від 12.02.2019 року на загальну суму 9 856 грн. 00 коп.; акт надання послуг №22 від 13.02.2019 року на загальну суму 10 566 грн. 10 коп.; акт надання послуг №25 від 27.02.2019 року на загальну суму 10 520 грн. 00 коп.; акт надання послуг №26 від 28.02.2019 року на загальну суму 9 274 грн. 90 коп.; акт надання послуг №33 від 01.03.2019 року на загальну суму 6 625 грн. 10 коп.; акт надання послуг №34 від 02.03.2019 року на загальну суму 4 050 грн. 00 коп.; акт надання послуг №35 від 05.03.2019 року на загальну суму 8 545 грн. 50 коп.; акт надання послуг №37 від 07.03.2019 року на загальну суму 6 749 грн. 90 коп.; акт надання послуг №38 від 10.03.2019 року на загальну суму 6 625 грн. 10 коп.; акт надання послуг №43 від 11.03.2019 року на загальну суму 6 575 грн. 00 коп.; акт надання послуг №44 від 12.03.2019 року на загальну суму 6 624 грн. 80 коп.; акт надання послуг №45 від 13.03.2019 року на загальну суму 11 793 грн. 60 коп.; акт надання послуг №48 від 13.03.2019 року на загальну суму 5 891 грн. 20 коп.; акт надання послуг №49 від 14.03.2019 року на загальну суму 9 309 грн. 60 коп.; акт надання послуг №50 від 15.03.2019 року на загальну суму 6 973 грн. 40 коп.; акт надання послуг №53 від 18.03.2019 року на загальну суму 4 205 грн. 20 коп.; акт надання послуг №51 від 15.03.2019 року на загальну суму 2 843 грн. 50 коп.; акт надання послуг №52 від 16.03.2019 року на загальну суму 6 575 грн. 00 коп.; акт надання послуг №54 від 19.03.2019 року на загальну суму 10 520 грн. 00 коп.; акт надання послуг №55 від 20.03.2019 року на загальну суму 10 201 грн. 80 коп.; акт надання послуг №56 від 21.03.2019 року на загальну суму 9 452 грн. 10 коп.; акт надання послуг №60 від 22.03.2019 року на загальну суму 13 949 грн. 50 коп.; акт надання послуг №61 від 23.03.2019 року на загальну суму 7 102 грн. 40 коп.; акт надання послуг №62 від 26.03.2019 року на загальну суму 17 422 грн. 50 коп.; акт надання послуг №65 від 28.03.2019 року на загальну суму 4 050 грн. 00 коп.; акт надання послуг №67 від 29.03.2019 року на загальну суму 10 520 грн. 00 коп.

Крім того, за перший квартал 2019 року ФОП Повіланським О.О. було надано послуги за договором № 1/06 від 30.06.2015 року на загальну суму 480 000 тис. грн., що підтверджуються наступними актами надання послуг: Акт надання послуг №1 від 31.01.19 року на загальну суму 160 000 грн. 00 коп.; акт надання послуг №27 від 28.02.19 року на загальну суму 160 000 грн. 00 коп.; акт надання послуг №68 від 31.03.19 року на загальну суму 160 000 грн. 00 коп.;

Таким чином, ФОП Повіланським О.О. було надано послуги за перший квартал 2019 року на загальну суму 855 748 грн. 70 коп. за договором № 3 про надання послуг від 01.11.2018 року та договором № 1/06 про надання послуг від 30.06.2015 року, що підтверджується вищевказаними актами надання послуг.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошову суму, яка навіть більше ніж розмір заявлених фізичною особою-підприємцем Повіланський О.О. кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за другий квартал 2019 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Повіланському О.О. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 755 000 грн.

Проте, як вбачається з актів надання послуг, які містяться у матеріалах справи, ФОП Повіланський О.О. було нібито надано послуги консультування за другий квартал 2019 року на загальну суму 610 000 грн. 00 коп. що підтверджується наступними актами надання послуг: Акт надання послуг №81 від 30.04.19 року на загальну суму 200 000 грн. 00 коп.; акт надання послуг №114 від 31.05.19 року на загальну суму 205 000 грн. 00 коп.; акт надання послуг №149 від 30.06.19 року на загальну суму 205 000 грн. 00 коп.;

З наведеного вбачається, що ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено грошову суму, яка навіть більше ніж розмір заявлених фізичною особою-підприємцем Повіланський О.О. кредиторських вимог.

З долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, вбачається, що за третій квартал 2019 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Повіланський О.О. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 143 600 грн.

Проте, як вбачається з актів надання послуг, які містяться у матеріалах справи, ФОП Повіланський О.О. було нібито надано послуги консультування за третій квартал 2019 року на загальну суму 615 000 грн. 00 коп. що підтверджується наступними актами надання послуг: Акт надання послуг №175 від 31.07.19 року на загальну суму 205 000 грн. 00 коп.; акт надання послуг №192 від 31.08.19 року на загальну суму 205 000 грн. 00 коп.; акт надання послуг №212 від 30.09.19 року на загальну суму 205 000 грн. 00 коп.

Зазначені обставини свідчать про те, що кредитором не надавались послуги боржнику за третій квартал 2019 року у тому об`ємі, який було заявлено.

Крім того, з аналізу податкової звітності вбачається, що за третій квартал 2018 року ТОВ "Адаман трейд" було нараховано та виплачено ФОП Повіланському О.О дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 662 500 тис. грн., за четвертий квартал 2019 року було нараховано та виплачено ФОП Повіланський О.О дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 111 900 тис. грн 50 коп.

Проте, акти надання послуг за договорам №1/06 від 30.06.2015 та №3 про надання послуг від 01.11.2018 року за цей період (третій квартал 2018 року та четвертий квартал 2019 року) відсутні.

Таким чином, як вбачається з долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за період третього кварталу 2018 року по четвертий квартал 2019 року було нараховано та виплачено ФОП Повіланському О.О. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 3 334 800 (три мільйони триста тридцять чотири тисячі вісімсот гривень) 50 коп. у той час як заборгованість з актів наданих послуг, які були долучені ФОП Повіланським О.О. становить 5 514 393 (п`ять мільйонів п`ятсот чотирнадцять тисяч триста дев`яносто три тисячі гривень) 50 коп.

У своїй заяві з кредиторськими вимогами ФОП Повіланський О.О. заявляє кредиторські вимоги у розмірі 3 334 428,60 грн.

Проте, як вбачається з долученого ГУ ДПС у Дніпропетровській області податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за період третього кварталу 2018 року по четвертий квартал 2019 року було нараховано та виплачено ФОП Повіланському О.О. дохід за ознакою доходу № 157 у розмірі 3 334 800 (три мільйони триста тридцять чотири тисячі вісімсот гривень) 50 коп.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 29.03.2018 у справі № 916/4644/15 було сформовано правовий висновок, відповідно до якого обов`язок доведення кредиторських вимог одночасно з поданням відповідних документів, що їх підтверджують, покладено саме на кредитора.

Також, у постанові від 23.04.2019 у справі 910/21939/15 Верховний Суд звернув увагу на те, що тягар доведення наявності вимог до боржника належними, достатніми та допустимими доказами покладається саме на кредитора.

Крім того, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18 викладено висновки про те, що використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Таким чином, враховуючи сталу практику Верховного Суду, господарським судам при розгляді заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника слід враховувати необхідність надання правового аналізу вказаним заявам, підстав виникнення грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих вимог. Разом з тим, при здійсненні такого аналізу важливим є врахування засад змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство, а також обов`язку підвищеного стандарту доказування кредитором своїх грошових вимог.

Також, заслуговує уваги правова позиція, викладена у постанові Верховного суду від 27.02.2019 року по справі № 922/1163/18: "Верховний Суд зазначає, що при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Обов`язок (тягар) доказування обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини."

Крім того, у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року по справі № 910/23428/17 зазначено наступне: "При оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 31.01.2018 року по справі 910/8763/17.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, "необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує".

З огляду на вищенаведені обставини справи та підвищений стандарт доказування при розгляді заяви кредитора про визнання кредиторських вимог, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необгрунтованість (нереальність) заявлених кредитором грошових вимог та необхідність їх відхилення, а доводи апеляційної скарги такий висновок суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021р. у справі № 904/6251/20 (904/316/21), яке залишено в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2022р., визнано недійсним договір № 1/06 про надання послуг від 30.06.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (найменування в подальшому було змінено на ТОВ "Адаман трейд") та фізичною особою-підприємцем Повіланським Олександром Олександровичем, а рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021р. у справі № 904/6251/20 (904/317/21), яке залишено в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2022р., визнано недійсним договір № 3 про надання послуг від 01.11.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (найменування в подальшому було змінено на ТОВ "Адаман трейд") та фізичною особою-підприємцем Повіланським Олександром Олександровичем.

Під час же розгляду вказаних справ встановлені обставини нереальності відповідних господарських операцій, а також того, що уклавши зазначені договори, ТОВ «Адаман трейд» не тільки не отримало жодного прибутку, від використання запакованої продукції та консультативних послуг, а навпаки, всупереч власним фінансовим інтересам набуло зобов`язання сплатити утворену заборгованість, що свідчить про відсутність будь-якої ділової чи підприємницької мети та наявність лише неправомірної мети направленої на ухилення від виконання наявних зобов`язань та погіршення становища інших кредиторів, що і було підставою для визнання недійсними цих правочинів, як фраудаторних, укладених з порушенням норм Цивільного кодексу України.

При цьому, з огляду на інший склад сторін та фактичні обставини, а також розгляд справи в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на підтвердження реальності господарської операції між Свинаренко Ю.В. та ТОВ «Адаман трейд» за аналогічним договором надання послуг з пакування під час розгляду адміністративної справи № 804/7990/16.

Відхиляє колегія суддів і доводи апелянта щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали внаслідок не розгляду місцевим господарським судом клопотань ТОВ «Одеський завод класичних вин» про призначення судової економічної експертизи та технічної експертизи документів, на яких грунтуються кредиторські вимоги апелянта, адже не вирішення судом питання призначення експертиз за вказаними клопотаннями не призвело до неправильного вирішення справи, що згідно з ч. 2 ст. 277 ГПК України і є підставою для скасування судового рішення у випадку порушення норм процесуального права.

До того-ж, апеляційний суд не вбачає підстав, встановлених ст. 99 ГПК України, для призначення судової експертизи у справі, а апелянт під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявляв власних клопотань про призначення експертизи та заперечував проти задоволення відповідних клопотань ТОВ «Одеський завод класичних вин».

Виходячи з усього вищенаведеного, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги апелянта безпідставними, а оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, отже підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області області у даній справі від 17.08.2021р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Повіланського Олександра Олександровича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021р. у справі № 904/6251/20 - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на фізичну особу-підприємця Повіланського Олександра Олександровича.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 25.04.2022 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль