ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2022 р. Справа№ 910/1403/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Токар Т.Г.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 17.02.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 (повний текст підписано 22.11.2021)

у справі №910/1403/20 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго"

до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" (третя особа - 1)

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (третя особа - 2)

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

В судовому засіданні 17.02.2022 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/1403/20 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі № 910/1403/20 відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що резолютивна частина рішення суду від 18.11.2020 у справі викладена чітко й однозначно та не потребує роз`яснення у зазначений відповідачем спосіб. У поданій заяві не наведено жодних об`єктивних обставин, які свідчать про неоднозначність розуміння рішення суду від 18.11.2020 в цій справі, а заява відповідача спрямована не на усунення неясності рішення суду або його незрозумілості, а на роз`яснення порядку його виконання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач 29.11.2021 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити повністю заяву відповідача про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі № 910/1403/20 в частині порядку здійснення Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" в Реєстрі споживачів постачальника у лютому, березні 2020 року та з 01.04.2020 по 04.04.2020 року.

Апеляційна скарга обґрунтована неповним дослідженням доказів та встановленням обставин.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

-у відповідача виникли труднощі із розумінням порядку здійснення реєстрації ТОВ «ДТЕК Східенерго» в Реєстрі споживачів постачальника у лютому, березні 2020 та з 01.04.2020 по 04.04.2020, оскільки інформаційна платформа повинна відповідати вимогам Кодексу ГТС, в тому числі пунктам 1,5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС, які передбачають, що включення споживача до реєстру споживачів постачальника можливе лише в розрахунковому періоді, яким є період у майбутньому, та Кодекс ГТС не передбачає можливості здійснення реєстрації в Реєстрі споживачів постачальника на минуле.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1403/20. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/1403/20 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

20.12.2021 матеріали справи №910/1403/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 залишено апеляційну скаргу без руху з огляду на неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

10.01.2022 від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено оригінал платіжного доручення від 05.01.2022 № на суму 2270, 00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 17.02.2022.

Явка представників сторін

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 17.02.2022 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, задовольнити повністю заяву відповідача про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі № 910/1403/20 в частині порядку здійснення Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" в Реєстрі споживачів постачальника у лютому, березні 2020 року та з 01.04.2020 по 04.04.2020 року.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні апеляційної інстанції 17.02.2022 просив врахувати пояснення, що містяться у справі.

Представники позивача та третьої особи-1 в судове засідання апеляційної інстанції 17.02.2022 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представників позивача та третьої особи-1 обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - відповідач), з урахуванням заяви позивача про зміну предмета позову, яка була прийнята судом до розгляду, про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення позивача до Реєстру споживачів постачальника та зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію позивача в Реєстрі споживачів постачальника у лютому, березні та квітні 2020 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 позов задоволено частково, зобов`язано відповідача здійснити реєстрацію позивача в Реєстрі споживачів постачальника у лютому, березні 2020 року та з 01.04.2020 по 04.04.2020, закрито провадження у справі №910/1403/20 в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію позивача в Реєстрі споживачів постачальника з 05.04.2020 по 30.04.2020. В іншій частині позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі № 910/1403/20 залишено без змін.

14.06.2021 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.08.2021 було закрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 у справі № 910/1403/20.

07.09.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі № 910/1403/20.

Вказана заява мотивована тим, що у відповідача виникли труднощі із розумінням порядку виконання судового рішення в частині здійснення реєстрації позивача в Реєстрі споживачів постачальника у лютому, березні 2020 року та з 01.04.2020 по 04.04.2020 саме АТ "НАК "Нафтогаз України", оскільки законодавством не передбачено можливості включення споживача в Реєстр споживачів постачальника за попередні періоди, у зв`язку з чим відповідач потребує роз`яснення рішення суду від 18.11.2020 в цій справі для більш повного та зрозумілого викладення порядку здійснення відповідачем реєстрації позивача в Реєстрі споживачів постачальника у зазначений період.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників апеляційного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Виходячи із змісту наведених норм, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків рішення суду, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Роз`ясненню підлягають лише ті рішення, які виконуються відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 09.07.2018 у справі №911/2050/16 та в ухвалі Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №914/2404/19.

При вирішенні спору в цій справі судом було встановлено, що оскільки Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.09.2019 №921-р "Деякі питання опалювального періоду 2019/20 року" на відповідача було покладено обов`язок щодо безперебійного постачання природного газу позивачу як виробнику теплової енергії протягом опалювального періоду 2019/20 року, не включення позивача до Реєстру споживачів постачальника в опалювальний період є протиправним.

Судом також було встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту є ефективним та спрямований на реальне відновлення порушеного права позивача на постачання природного газу за Договорами постачання, оскільки відновить становище позивача, яке існувало до порушення прав позивача з боку відповідача, включення позивача до Реєстру споживачів постачальника у лютому, березні та квітні 2020 року свідчитиме про те, що позивач є санкціонованим споживачем природного газу в межах передбачених Договорами постачання обсягів природного газу.

04.04.2020 позивача включено до Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС і відповідач був постачальником природного газу для позивача з 05.04.2020 по 30.04.2020 включно.

З огляду на вищенаведене, судовим рішенням зобов`язано відповідача здійснити реєстрацію позивача в Реєстрі споживачів постачальника у лютому, березні 2020 року та з 01.04.2020 по 04.04.2020; закрито провадження у справі № 910/1403/20 в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію позивача в Реєстрі споживачів постачальника з 05.04.2020 по 30.04.2020. В іншій частині позову відмовлено.

Згідно пункту 1 глави 5 розділу 1У Кодексу ГТС постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила постачання природного газу), та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді.

У відповідності до положень пункту 3 глави 5 розділу 1У Кодексу ГТС, якщо для споживача відповідно до рішення Кабінету Міністрів України визначений постачальник із спеціальними обов`язками, на якого в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ такому споживачу (який не має права відмовити такому споживачу в укладанні договору постачання природного газу), оператор газотранспортної системи реєструє такого постачальника за споживачем на інформаційній платформі (на випадок відсутності у такого споживача постачальника). Оператор газотранспортної системи надсилає через інформаційну платформу всім постачальникам із спеціальними обов`язками Реєстр закріплених за ними споживачів.

В мотивувальній частині рішення суду від 18.11.2020 у даній справі вказано, що «Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.09.2019 №921-р "Деякі питання опалювального періоду 2019/20 року" на відповідача було покладено обов`язок щодо безперебійного постачання природного газу позивачу як виробнику теплової енергії протягом опалювального періоду 2019/20 року, не включення позивача до Реєстру споживачів постачальника в опалювальний період є протиправним».

Згідно пункту 7 глави 4 розділу 1У Кодексу ГТС, постачальники відповідно до вимог цього Кодексу повинні вносити до інформаційної платформи інформацію щодо:

-власних споживачів та періодів постачання їм природного газу;

-номінацій/реномінацій.

Оператор газотранспортної системи відповідно до вимог глави 3 цього розділу надає замовникам послуг транспортування доступ до інформаційної платформи для внесення ними інформації, передбаченої цим Кодексом (пункт 8 глави 4 розділу 1У Кодексу ГТС).

Як зазначив представник ТОВ «Оператор ГТС України» у письмових поясненнях, що містяться в матеріалах справи, взаємовідносини між ТОВ «Оператор ГТС України» та НАК «Нафтогаз України» врегульовані умовами договору транспортування природного газу, укладеного в Типовій формі, затвердженій постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2497, пункт 19.2 якого визначає надання уповноважених представників Оператора ГТС та НАК «Нафтогаз України», що призначені забезпечувати виконання положень договору транспортування природного газу.

Пунктом 2 глави 3 розділу 1У Кодексу ГТС передбачено, що суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

У письмових поясненнях представник третьої особи-2 (а.с.171-173) також зазначає, що листами від 17.08.2021 №ТОВВИХ-21-9098, від 11.05.2021№ТОВВИХ-21-5257, від 26.04.2021 №ТОВВИХ-21-4867 ТОВ «Оператор ГТС України» повідомляв НАК «Нафтогаз України» про те, що готовий надати можливість НАК «Нафтогаз України» виконати рішення Господарського суду м.Києва від 18.11.2020 у справі №910/1403/20 щодо здійснення реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" в Реєстрі споживачів постачальника НАК «Нафтогаз України» в лютому, березні 2020 року (реєстрація ТОВ "ДТЕК Східенерго" з 01.04.2020 по 04.04.2020 на інформаційній платформі здійснена).

Оскільки виконання рішення Господарського суду м.Києва від 18.11.2020 у справі №910/1403/20 потребує вчинення НАК «Нафтогаз України» разової операції на інформаційній платформі ТОВ «Оператор ГТС України» з метою реєстрації ТОВ "ДТЕК Східенерго" в Реєстрі споживачів постачальника НАК «Нафтогаз України» в лютому, березні 2020 року, НАК «Нафтогаз України» необхідно визначити день та час, а також надати ТОВ «Оператор ГТС України» необхідні відомості відносно уповноваженої особи НАК «Нафтогаз України», яка буде наділена повноваженнями на вчинення дій, визначених вищезазначеним рішенням суду, про що повідомити ТОВ «Оператор ГТС України».

За встановлених обставин вбачається, що резолютивна частина рішення суду від 18.11.2020 у справі викладена чітко, зрозуміло й однозначно, не потребує роз`яснення у зазначений відповідачем спосіб.

У поданій заяві не наведено жодних об`єктивних обставин, які свідчать про неоднозначність розуміння рішення суду від 18.11.2020 в цій справі, а заява відповідача спрямована не на усунення неясності рішення суду або його незрозумілості, а на роз`яснення порядку його виконання, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у роз`ясненні рішення суду.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного відповідачем в апеляційній скарзі

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірної по суті ухвали суду, при ухваленні якої судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції про відмову в роз`ясненні рішення суду, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Виходячи з правил ч. 4 ст. 11 ГПК України, апеляційний суд застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття ухвали у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про відмову в роз`ясненні рішення суду.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/1403/20.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/1403/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/1403/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

4. Матеріали справи №910/1403/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 02.05.2022 після виходу судді Тищенко А.І. з відпустки.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська