ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 Справа № 5015/118/11 (914/3307/21)

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Х.Гусак, розглянувши матеріали за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Козія Володимира Юрійовича, м.Львів

до відповідача: Товарна біржа Наша, м.Львів

про стягнення 737 551,00 грн.

у межах справи за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Укравтозапчастина, м. Київ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач, с. Коростів Сколівського району Львівської області

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Судом роз`яснено зміст ст.ст. 35, 46 ГПК України, а саме, процесуальні права та обов`язки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Козія Володимира Юрійовича до відповідача Товарної біржі Наша про стягнення 737 551,00 грн безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою суду від 11.11.2021 року відкрито провадження у справі №5015/118/11 (914/3307/21) за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.11.2021 підготовче судове засідання відкладено на 20.01.2022.

Ухвалою суду від 20.01.2022 підготовче судове засідання відкладено на 16.02.2022.

Ухвалою суду від 16.02.2022 продовжено строк підготовчого провадження у справі №5015/118/11 (914/3304/21) закрито та призначено справу до судового розгляду, розгляд справи призначено на 02.03.2022.

Ухвалою суду від 02 березня 2022 року судове засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Чорній Л.З. у відпустці. Ухвалою суду від 03.03.2022 розгляд справи призначено на 13.04.2022.

Позиції сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір № 4-13 від 06.05.2014 про проведення аукціону із продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач». Приватне акціонерне товариство "ВНК "Розточчя СТ" звернулось до господарського суду у справі № 5015/118/11 з заявою про визнання недійсними (нікчемними) пп. 2.1.12. 2.1.13, 4.9. 4.10. 7.1 договору № 4-13 від 06.05.2014 про проведення аукціону та застосування наслідків недійсності договору, а саме, зобов`язання Товарної біржі "Наша" та ФОП Філатова Д.Л. повернути боржнику неправомірно отримані кошти виручки згідно з протоколами біржового комітету № № 5-074; 5-075; 5-076 і кошти гарантійного внеску згідно з протоколами біржового комітету № № 5-094 і П/5-094.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.11.2018 у справі №5015/118/11 вирішено визнати недійсним пункт 4.9 договору № 4-13 від 06.05.2014 про проведення аукціону, який укладений між ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Хомишина Ігора Григоровича та Товарною біржею "Наша" в особі Філатова Леоніда Васильовича, яким передбачено, що гарантійний внесок не підлягає поверненню у разі, якщо аукціон закінчився без визначення переможця (крім випадків виявлення недоліків майна, не зазначених в оголошенні про проведення аукціону, що розміщується на веб-сайті), а також переможцю аукціону, якщо він не виконав обов`язку щодо сплати ціни відповідно до протоколу аукціону. У разі відмови або ухилення переможця торгів від підписання договору купівлі-продажу майна протягом п`яти днів з дня отримання цього договору гарантійний внесок йому не повертається. В даних випадках, гарантійний внесок утримується організатором аукціону в рахунок оплати за організацію та проведення аукціону, та розподіляється наступним чином: 20% утримує товарна біржа: 80% перераховується на поточний рахунок члена аукціонного комітета ФОП Філатова Д.Л. З підстав п. 4.9 договору №4-13 від 06.05.2014 року відповідач отримав суму гарантійного внеску від учасників торгів на суму 323 994,00 грн.

Також, ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.11.2018 у справі №5015/118/11 вирішено визнати недійсним пункт 4.10 договору №4-13 від 06.05.14 про проведення аукціону, яким визначено, що організатор аукціону має право отримати додаткову винагороду у випадках коли ціна продажу майна на аукціоні більше початкової ціни майна на 50%. В такому випадку додаткова винагорода складає 10% від суми перевищення початкової ціни (сума перевищення початкової ціни вираховується шляхом віднімання початкової ціни від ціни продажу). Зобов`язано організатора торгів Товарну Біржу «НАША» перерахувати замовнику ТзОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» додаткову винагороду, яка склала 10% від суми перевищення початкової ціни (сума перевищення початкової ціни вираховується шляхом віднімання початкової ціни від ціни продажу), отриману на виконання п. 4.10 договору №4-13 від 06.05.14 про проведення аукціону.

Позивач посилається на те, що відповідач безпідставно отримав грошові кошти в сумі 413 557,00 грн (10% додаткової винагороди) та 323 994,00 грн гарантійного внеску.

08.04.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування» про відкладення розгляду справи.

У судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог відповідач суду не подав.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження Товарна біржа Наша зареєстрована за адресою: 79035, м.Львів, вул. Зелена, 251. За вказаною адресою направлялись ухвали господарського суду рекомендованими листами. Ухвали повернуті ПАТ «Укрпоштою» на адресу суду з відміткою в довідці пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». У разі якщо ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача вважаються днем вручення відповідачам ухвал суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку; норми частин 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті.

Заяви і клопотання сторін.

02.03.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування» за вх. №5454/22.

08.04.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування» за вх. №7461/22.

13.04.2022 позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі за вх. №7792/21.

Інших заяв, клопотань та заперечень сторони не подавали.

Обставини справи.

06.05.2014 між ТзОВ Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач в особі ліквідатора арбітражного керуючого Хомишина І. Г. та Товарною біржею "Наша" в особі Філатова Л.В. укладено договір № 4-13 про проведення аукціону з продажу майна банкрута.

Відповідно до протоколу № 5-094 від 05.11.2015 про проведення аукціону з продажу майна банкрута аукціон завершено, переможцем визначено ТзОВ «Львівбудкомплектація». Згідно з п.7.5 протоколу переможець сплатив на розрахунковий рахунок організатора аукціону гарантійний внесок в сумі 323 944,00 грн, та зобов`язаний доплатити протягом п`яти днів з дня підписання договору купівлі-продажу вартість майна в сумі 13 767 620,00 грн без ПДВ. «Покупець» оплачує послуги аукціонного комітету ТБ «НАША» в особі члена аукціонного комітета, свого представника в розмірі 140 915,64 грн.

Оскільки переможець аукціону не оплатив вартість майна в строки та згідно з умовами аукціону, протоколом № П/5-094 від 15.01.2016 засідання біржового комітету ТБ «Наша» визнано цей аукціон таким, що не відбувся та анульовано його результати.

21.04.2017 Приватне акціонерне товариство "ВНК "Розточчя СТ" звернулось до господарського суду у справі № 5015/118/11 з заявою про визнання недійсними (нікчемними) пп. 2.1.12, 2.1.13, 4.9, 4.10, 7.1 договору № 4-13 від 06.05.2014 про проведення аукціону та застосування наслідків недійсності договору, а саме: зобов`язати Товарну біржу Наша та ФОП Філатов Д.Л. повернути боржнику неправомірно отримані кошти виручки згідно з протоколами біржового комітету № № 5-074; 5-075; 5-076 і кошти гарантійного внеску згідно з протоколами біржового комітету № № 5-094 і П/5-094.

Ухвалою суду від 14.06.2017 заяву ПАТ ВНК Розточчя СТ за вхідн. № 1825/17 від 21.04.17 про визнання недійсним договору № 4-13 від 06.05.14 про проведення аукціону задоволено частково. Пункт 4.10 договору № 4-13 від 06.05.14 про проведення аукціону, яким визначено, що організатор аукціону має право отримати додаткову винагороду у випадках коли ціна продажу майна на аукціоні більше початкової ціни майна на 50%. В такому випадку додаткова винагорода складає 10% від суми перевищення початкової ціни (сума перевищення початкової ціни вираховується шляхом віднімання початкової ціни від ціни продажу) визнано недійсним. Зобов`язано організатора торгів Товарну Біржу НАША (79000, м. Львів, вул. Зелена, 251; ) перерахувати замовнику ТзОВ Управляюча компанія Львівський автонавантажувач (Львівська область, Сколівський район, с. Коростів; ) додаткову винагороду, яка склала 10% від суми перевищення початкової ціни (сума перевищення початкової ціни вираховується шляхом віднімання початкової ціни від ціни продажу), отриману на виконання п.4.10 договору № 4-13 від 06.05.14 р. про проведення аукціону. В задоволенні решти вимог заяви ПАТ ВНК Розточчя СТ судом відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 апеляційну скаргу ПрАТ Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 26.07.2016 р. (пункт 2) у справі № 5015/118/11 залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.04.2018 скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 14.06.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 частково, в частині відмови у визнанні недійсними (нікчемними) пп. 2.1.12, 2.1.13, 4.9 договору № 4-13 від 06.05.2014 р.; справу № 5015/118/11 в частині відмови у визнанні недійсними (нікчемними) пп. 2.1.12, 2.1.13, 4.9 договору № 4-13 від 06.05.2014 про проведення аукціону передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області. В іншій частині ухвалу господарського суду Львівської області від 14.06.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 у справі № 5015/118/11 залишено без змін.

Ухвалою суду від 10.09.2018 справу № 5015/118/11 в частині розгляду заяви ПрАТ ВНК Розточчя СТ про визнання недійсними (нікчемними) положення п. п. 2.1.12, 2.1.13, 4.9 договору № 4-13 від 06.05.2014 про проведення аукціону прийнято та призначено її розгляд.

Ухвалою суду від 06.11.2018 у справі № 5015/118/11 пункт 2.1.12 договору № 4-13 від 06.05.2014 про проведення аукціону, який укладений між ТзОВ Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач в особі ліквідатора арбітражного керуючого Хомишина Ігора Григоровича та Товарною біржею "Наша" в особі Філатова Леоніда Васильовича, яким передбачено: якщо інше не передбачено в додаткових угодах до цього договору або заявці, у разі оголошення аукціону таким, що не відбувся або закінчення аукціону без визначення переможця протягом десяти місяців (у разі продажу нерухомого майна дванадцяти місяців) оголосити про проведення повторного аукціону - визнано недійсним. Пункт 2.1.13 договору № 4-13 від 06.05.2014 про проведення аукціону, який укладений між ТзОВ Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач в особі ліквідатора арбітражного керуючого Хомишина Ігора Григоровича та Товарною біржею "Наша" в особі Філатова Леоніда Васильовича, яким передбачено: якщо інше не передбачено в додаткових угодах до цього договору або заявці, у разі оголошення аукціону таким, що не відбувся або закінчення аукціону без визначення переможця, протягом десяти місяців оголосити про проведення другого повторного аукціону - визнано недійсним. Пункт 4.9 договору № 4-13 від 06.05.2014 р. про проведення аукціону, який укладений між ТзОВ Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач в особі ліквідатора арбітражного керуючого Хомишина Ігора Григоровича та Товарною біржею "Наша" в особі Філатова Леоніда Васильовича, яким передбачено, що гарантійний внесок не підлягає поверненню у разі, якщо аукціон закінчився без визначення переможця (крім випадків виявлення недоліків майна, не зазначених в оголошенні про проведення аукціону, що розміщується на веб-сайті), а також переможцю аукціону, якщо він не виконав обов`язку щодо сплати ціни відповідно до протоколу аукціону. У разі відмови або ухилення переможця торгів від підписання договору купівлі-продажу майна протягом п`яти днів з дня отримання цього договору гарантійний внесок йому не повертається. В даних випадках, гарантійний внесок утримується організатором аукціону в рахунок оплати за організацію та проведення аукціону, та розподіляється наступним чином: 20% утримує товарна біржа; 80% перераховується на поточний рахунок члена аукціонного комітета ФОП Філатова Д.Л. - визнано недійсним.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача 737 551,00 грн безпідставно отриманих коштів, оскільки рішеннями суду встановлено, що відповідач безпідставно отримав грошові кошти в сумі 413 557,00 грн (10% додаткової винагороди) та 323 994,00 грн гарантійного внеску.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ст. 177 ЦК України грошові кошти (гроші) є річчю; майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки; крім грошей складовими майна є цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

У відповідності до п. 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не показуються про розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 14.06.2017 у справі №5015/118/11 визнано недійсним пункт 4.10 договору № 4-13 від 06.05.14 про проведення аукціону, яким визначено, що організатор аукціону має право отримати додаткову винагороду у випадках коли ціна продажу майна на аукціоні більше початкової ціни майна на 50%. У такому випадку додаткова винагорода складає 10% від суми перевищення початкової ціни (сума перевищення початкової ціни вираховується шляхом віднімання початкової ціни від ціни продажу) визнано недійсним. Зобов`язано організатора торгів Товарну Біржу НАША перерахувати замовнику ТзОВ Управляюча компанія Львівський автонавантажувач додаткову винагороду, яка склала 10% від суми перевищення початкової ціни (сума перевищення початкової ціни вираховується шляхом віднімання початкової ціни від ціни продажу), отриману на виконання п. 4.10 договору № 4-13 від 06.05.14 про проведення аукціону.

У вказаній ухвалі суду зазначено наступне. Ліквідатором проведено конкурс з відбору торгівельної організації та визначено переможцем Товарну біржу «НАША». Ухвалою суду від 26.03.2014 ТБ «НАША» визнано учасником провадження у справі про банкрутство. До матеріалів справи ліквідатором були долученні документи на підставі яких проводився відбір торгівельної організації. У матеріалах справи наявний договір №13А від 04.04.2013 укладений між ТБ «НАША» та ТзОВ «УК «Львівський Автонавантажувач» на проведення аукціонів з продажу майна підприємства-банкрута та пропозиції ТБ «НАША» від 18.03.2013 у яких відсутні відомості про отримання додаткової винагороди в розмірі 10% від суми перевищення початкової ціни. Крім того сплата такої додаткової винагороди торгівельній організації призводить до зменшення ліквідаційної маси підприємства-банкрута, що в свою чергу тягне за собою і зменшення обсягу погашених в майбутньому кредиторських вимог.

Ухвалою суду від 06.11.2018 у справі №5015/118/11 визнано недійсним пункт 4.9 договору №4-13 від 06.05.2014 про проведення аукціону, який укладений між ТзОВ Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач в особі ліквідатора арбітражного керуючого Хомишина Ігора Григоровича та Товарною біржею "Наша" в особі Філатова Леоніда Васильовича, яким передбачено, що гарантійний внесок не підлягає поверненню у разі, якщо аукціон закінчився без визначення переможця (крім випадків виявлення недоліків майна, не зазначених в оголошенні про проведення аукціону, що розміщується на веб-сайті), а також переможцю аукціону, якщо він не виконав обов`язку щодо сплати ціни відповідно до протоколу аукціону. У разі відмови або ухилення переможця торгів від підписання договору купівлі-продажу майна протягом п`яти днів з дня отримання цього договору гарантійний внесок йому не повертається. В даних випадках, гарантійний внесок утримується організатором аукціону в рахунок оплати за організацію та проведення аукціону, та розподіляється наступним чином: 20% утримує товарна біржа; 80% перераховується на поточний рахунок члена аукціонного комітета ФОП Філатова Д.Л.

Ухвалюючи вказане рішення, суд дійшов висновку, що у випадку, коли гарантійний внесок не підлягає поверненню учаснику аукціону (ч. 2-3 ст. 70 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону №4212-VІ від 22.12.2011 з наступними змінами та доповненнями) він стає власністю боржника в інтересах якого діє замовник аукціону - ліквідатор, оскільки ця сума зараховується до ціни продажу майна. Відповідно, гарантійний внесок у цьому випадку підлягає перерахуванню організатором аукціону боржнику. У свою чергу організатор аукціону отримує плату за надані ним послуги з організації аукціону в обсязі, передбаченому договором, та не має правових підстав для зарахування у власний дохід також і сум гарантійних внесків. Крім того, незважаючи на те, що саме організатор аукціону укладає із заявниками договори про завдаток (ч. 5 ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011 з наступними змінами та доповненнями), згідно з ч. 2 цієї статті до договору про проведення аукціону застосовуються правила про комісію (при укладенні на аукціоні договору організатором від свого імені) або доручення (в інших випадках), якщо інше не встановлено цим Законом. В ухвалі суду від 06.11.2018 встановлено, що укладений у справі договір про проведення аукціону № 4-13 від 06.05.2014 за свою суттю є договором доручення. Отже, організатор аукціону діє як повірений та не може, окрім плати за свої послуги з організації аукціону, залишати собі гарантійний внесок, який має належати боржнику у зв`язку з відмовою учасника аукціону від укладання договору купівлі-продажу. Отже, вказівка в п. 4.9 договору №4-13 від 06.05.2014 про зарахування гарантійного внеску в дохід організатора аукціону є нікчемною, оскільки прямо суперечить нормам чинного законодавства. При цьому встановлення в договорі права організатора аукціону на отримання гарантійного внеску створює передумови для зловживань з боку останнього своїми повноваженнями, у тому числі шляхом створення передумов для визнання аукціону таким, що не відбувся.

На підставі п. 4.9 договору №4-13 від 06.05.2014 відповідач отримав суму гарантійного внеску від учасників торгів на суму 323 994,00 грн. Відповідно до п. 4.10 договору відповідач отримав 413 557,00 грн додаткової винагороди у розмірі 10%.

Ухвалами Господарського суду Львівської області від 14.06.2017 та від 06.11.2018 у справі №5015/118/11 встановлено факт безпідставного отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 737 551,00 грн.

Вказані ухвали суду набрали законної сили, а тому, з урахуванням положень ч. 4 ст. 75 ГПК України, встановлені у них обставини доказування не потребують.

Враховуючи те, що ухвалами Господарського суду Львівської області від 14.06.2017 та від 06.11.2018 у справі №5015/118/11 визнано недійсним п. 4.9 та п. 4.10 договору № 4-13 про проведення аукціону з продажу майна банкрута від 06.05.2014, укладеного між ТзОВ Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач в особі ліквідатора арбітражного керуючого Хомишина І.Г. та Товарною біржею "Наша" в особі Філатова Л.В. на підставі яких відповідач отримав 737 551,00 грн, відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно отримані грошові кошти на суму 737 551,00 грн.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст. 86 ГПК України).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат становить: 9 000,00 грн судовий збір та 11 063,27 грн витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Сторона не позбавлена права подати відповідні докази на підтвердження вартості послуг з професійної правничої допомоги та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товарна біржа «Наша» (79035, вул. Зелена, 251, м.Львів; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» (вул. Гірська, 3, с. Коростів Сколівського району Львівської області, ) 737 551,00 грн безпідставно отриманих коштів та 11 063,30 грн судового збору.

Наказ видати згідно з ст. 327 ГПК України після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складений 18.04.2022.

Суддя Чорній Л.З.