ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2022м. ДніпроСправа № 904/133/22

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,
дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/133/22
за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІТІСЕРВІС-КР"
доАкціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ"
простягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІСЕРВІС-КР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 30.12.2021 за вих. №822 до Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" (далі відповідач) про стягнення 27.586,95 грн основної заборгованості на підставі договору №465-128107/14 від 17.03.2014 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №465-128107/14 від 17.03.2014 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині здійснення розрахунків за отримані послуги за період з 01.06.2020 по 01.10.2021.

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/133/22 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022.

Ухвалою від 13.01.2022 позовну заяву залишено без руху (за відсутністю доказів надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи листом з описом вкладення).

02.02.2022 виявлені судом недоліки усунуто, що підтверджується листом від б/д за вих. №б/н з документами, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Ухвалою від 03.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

21.03.2022 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив від 24.02.2022 за вих. №б/н, у якому відповідач просить суд відзив прийняти до розгляду та відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу. Відповідач скористався правом на подачу відзиву, а також надіслав його іншим учасникам справи, а тому господарський суд визнав, що поданий відзив слід прийняти до розгляду.

Позивач отримав відзив 30.03.2022, що підтверджується відомостями, розміщеними на офіційному сайті АТ «Укрпошта», однак відповідь на відзив як у встановлений судом триденний строк, так і станом на час ухвалення рішення у справі не надав.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово подовжувався та триває станом на сьогодні.

Розпорядженням голови Господарського суду Дніпропетровської області №34 від 28.03.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" відповідно до ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у зв`язку із запровадженням 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ та рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, встановлено в Господарському суді Дніпропетровської області особливий режим роботи суду.

Так, з метою забезпечення розумного балансу між нормами статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також положеннями статті 2 ГПК України, якою закріплено, що основними засадами господарського судочинства є розумність строків розгляду справи, господарський суд фактично надав додатковий час відповідачу для того, щоб він скористався наданим йому правом на подання відповіді на відзив.

Господарський суд взяв до уваги, що позивач зареєстрований у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, а тому господарський суд, з урахуванням фактичної ситуації в Дніпропетровській області у період з 30.03.2022 по 04.05.2022, вважає, що позивач мав можливість скористатися наданим йому правом на подання відповіді на відзив.

Станом на 04.05.2022 позивач відповіді на відзив не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (ч. 4 ст. 161 ГПК України).

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався, про судове провадження був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням, зазначеним у матеріалах справи та у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

Як зазначалось вище, з урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

01.02.2014 позивача визначено управителем будинку, споруди або групи будинків і споруд, розташованих на території Центрально-Міського району міста Кривого Рогу.

Таким чином, з 01.02.2014 позивач здійснює функції з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території Центрально-Міського району, забезпечення функціонування будинку, споруди або групи будинків та прибудинкових територій відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Так, на обслуговуванні позивача знаходиться житловий будинок №199 по вулиці Кобилянського у місті Кривому Розі в якому споживачем житлово-комунальних послуг по нежитловому приміщенню загальною площею 1.124,46 кв.м є відповідач, що підтверджується копією договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за №465-128107/14, укладеного між сторонами, за адресою нежитлового приміщення по вулиці Кобилянського, будинок 199 загальною площею 1.124,46 кв.м від 17.03.2014.

За період з 01.06.2020 по 01.10.2021 (червень, жовтень, грудень 2020 року, січень, лютий, квітень, липень, вересень 2021 року) позивачем за адресою вулиця Кобилянського, 199/100 надані послуги, однак відповідач сплачував нараховане лише частково, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 27.586,95 грн.

Позивач наголосив, що заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості, помісячною інформацією про витрати на утримання будинку, копіями первинних документів.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач наголошує, що позивачем у період з 01.06.2020 по 01.10.2021 надано послуги з утримання будинків і прибудинкової території споживача та вказано перелік послуг, які були надані за умовами договору.

На підтвердження наданих послуг позивач до позовної заяви долучив первинні документи, однак відповідач вважає їх неналежними, у зв`язку з тим, що на них відсутні дати і підтвердження періодів їх вчинення, а також не зазначено адрес, за якими надано послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідач зазначає, що до матеріалів справи не надано рахунки, виставлені відповідачу за надані послуги у період з 01.06.2020 по 01.10.2021, і відсутні докази направлення вказаних рахунків відповідачу.

Посилаючись на п. 3.5 договору відповідач стверджує, що неотримання рахунку від позивача позбавило відповідача можливості оплатити послуги.

Відповідач звертає увагу суду, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази надання до суду первинних документів, що довели б правильність нарахування заборгованості.

Водночас відповідач пояснює, що спірна заборгованість виникла за певні місяці через те, що рахунки виставлені позивачем на оплату послуг містили помилки або не знаходили свого підтвердження у інших первинних документах, або суперечили податковій накладній, тощо.

Відповідач стверджує, що всі рахунки оплачені і на підтвердження відсутності заборгованості за період, вказаний у позовній заяві, а саме за період з 01.06.2020 по 01.10.2021 відповідач надає акт звіряння від 18.02.2022 та платіжні доручення №10515, №11256, №11892, №14289, №1448, №14924, №1681, №1684, №1691, №175, №17597, №17598, №18733, №19990, №21206, №21207, №21208, №21209, №21210, №380, №381, №382, №587053.

Таким чином відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи позивача щодо відзиву на позовну заяву

Позивач відповідь на відзив не надав.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять такі обставини: укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій; строк дії договору; строк та порядок надання послуг; питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами; розмір та порядок оплати за надані послуги; наявність заборгованості за надані послуги; періоди прострочення оплати за надані послуги.

Суд встановив, що 18.11.2013 між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради та позивачем (далі позивач) укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі (об`єкт №1) (далі договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі).

Предметом договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі, відповідно до п. 1 якого, є передача замовником (Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради) управителю (позивачу) функцій управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі - об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі мешканці об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги), а замовник (Управління благоустрою та житлової політики виконкому міськради) надає право управителю (позивачу) відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли Управитель (позивач) отримав на такі витрати письмову згоду замовника (Управління благоустрою та житлової політики виконкому міськради).

Метою договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі, відповідно до п. 2 якого, є управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території відповідного району створення мешканцями належних умов проживання згідно з діючими стандартами, нормативами, нормами та правилами.

Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі, відповідно до п. 4.1 якого, набуває чинності з моменту підписання та діє протягом 1 року. Функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях розпочинають здійснювати з 01.02.2014. Даний договір може бути пролонговано за згодою сторін на той самий термін. Якщо одна із сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про свій намір не менш як за місяць до його розірвання.

17.03.2014 між позивачем (далі позивач, виконавець) та відповідачем (далі відповідач, замовник) укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №465-128107/14 (далі - договір).

Предметом договору, відповідно до п. 1.1 якого, є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно додатку 1 (далі - послуги), а замовник своєчасної оплати вищевказаних послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені цим договором у будинку за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 199, площа оренди 1.124,46кв.м.

Перелік послуг, періодичність і строки їх надання виконавцем замовнику, їх ціни, що встановлені згідно рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 27.12.2011 №435 та рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 12.04.2017 №176 погоджуються обома сторонами (додаток №1 договору) (п. 1.2 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №2/2464/17 від 01.05.2017).

Згідно п. 3.1 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №2/2464/17 від 01.05.2017 ціни на послуги та інші витрати по договору встановлені згідно рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 27.12.2011 №435 та рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 12.04.2017 №176.

Пунктом 9.1 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №2/2464/17 від 01.05.2017 закріплено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014 включно. Сторони домовилися, що згідно статті 631 Цивільного кодексу України умови цього договору, поширюються на відносини між ними, що виникли з 01.02.2014. У разі відсутності письмової заяви сторін про припинення або зміну умов цього договору за місяць до закінчення його дії, цей договір вважається пролонгованим на такий же самий строк і на тих же самих умовах.

Докази припинення дії договору у матеріалах справи відсутні, отже договір є чинним.

Позивач долучив до матеріалів справи акти здачі-прийняття робіт на загальну суму 27.705,00 грн, а саме:

- від 30.06.2020 на суму 3.705,32 грн;

- від 31.10.2020 на суму 2.916,51 грн;

- від 31.12.2020 на суму 3.705,32 грн;

- від 31.01.2021 на суму 2.556,57 грн;

- від 28.02.2021 на суму 3.705,32 грн;

- від 30.04.2021 на суму 3.705,32 грн;

- від 31.07.2021 на суму 3.705,32 грн;

- від 30.09.2021 на суму 3.705,32 грн.

Господарський суд встановив, що акти здачі-прийняття робіт не підписано представниками відповідача.

Матеріали справи містять рахунки на оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 27.705,00 грн, на підставі яких заявлені позовні вимоги, а саме:

- №63 від 30.06.2020 на суму 3.705,32 грн;

- №63 від 31.10.2020 на суму 2.916,51 грн;

- №63 від 31.12.2020 на суму 3.705,32 грн;

- №63 від 31.01.2021 на суму 2.556,57 грн;

- №63 від 28.02.2021 на суму 3.705,32 грн;

- №63 від 30.04.2021 на суму 3.705,32 грн;

- №63 від 31.07.2021 на суму 3.705,32 грн;

- №63 від 30.09.2021 на суму 3.705,32 грн.

Всі рахунки мають номер 63.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією №961 від 16.09.2020 на суму 15.524,31 грн про сплату боргу за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В якості додатків до претензії №961 від 16.09.2020 на суму 15.524,31 грн зазначено рахунки №63 від 31.03.2020, №63 від 31.07.2020 та акти здачі-приймання робіт за березень, червень та липень 2020 року. Направлення на адресу відповідача претензії №961 від 16.09.2020 на суму 15.524,31 грн з додатками підтверджується описом вкладення до цінного листа, накладною №193 від 22.09.2020 та фіскальним чеком від 22.09.2020.

Вдруге позивач звернувся до відповідача з претензією №187 від 11.03.2021 на суму 23.586,00 грн про сплату боргу за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В якості додатків до претензії №187 від 11.03.2021 на суму 23.586,00 грн зазначено рахунки №63 від 31.03.2020, №63 від 30.04.2020, №63 від 31.05.2020, №63 від 30.06.2020, №63 від 31.08.2020, №63 від 30.11.2020, №63 від 31.12.2020 та акти здачі-приймання робіт за березень, квітень, травень, червень, липень та грудень 2020 року. Направлення на адресу відповідача претензії №187 від 11.03.2021 на суму 23.586,00 грн з додатками підтверджується описом вкладення до цінного листа, накладною №234 від 24.03.2021 та фіскальним чеком від 15.03.2021.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив 27.586.95 грн основної заборгованості за отримані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у період з 01.06.2020 по 01.10.2021.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено вище, між сторонами укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Договір, укладений між сторонами у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Укладений сторонами правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги», статтею 1 якого унормовано, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік житлово-комунальних послуг, а саме до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами законодавства договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно.

Якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги (ч. ч. 1, 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до п. 2.2 договору приймання-передачі наданих послуг здійснюється за участю обох сторін зі складанням відповідного акта.

Замовник, згідно з п. 2.3 договору, здійснює перевірку наданих послуг та відповідних документів протягом 5 банківських днів з дня передачі виконавцем, підписує їх або надає мотивовані зауваження.

Як зазначалось вище, позивач долучив до матеріалів справи акти здачі-прийняття робіт на загальну суму 27.705,00 грн, а саме:

- від 30.06.2020 на суму 3.705,32 грн;

- від 31.10.2020 на суму 2.916,51 грн;

- від 31.12.2020 на суму 3.705,32 грн;

- від 31.01.2021 на суму 2.556,57 грн;

- від 28.02.2021 на суму 3.705,32 грн;

- від 30.04.2021 на суму 3.705,32 грн;

- від 31.07.2021 на суму 3.705,32 грн;

- від 30.09.2021 на суму 3.705,32 грн.

Господарський суд встановив, що акти здачі-прийняття робіт не підписано представниками відповідача. Водночас спірні акти здачі-приймання робіт не містять і мотивованих зауважень відповідача.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією №961 від 16.09.2020 на суму 15.524,31 грн про сплату боргу за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В якості додатків до претензії №961 від 16.09.2020 на суму 15.524,31 грн зазначено рахунки №63 від 31.03.2020, №63 від 31.07.2020 та акти здачі-приймання робіт за березень, червень та липень 2020 року. Направлення на адресу відповідача претензії №961 від 16.09.2020 на суму 15.524,31 грн з додатками підтверджується описом вкладення до цінного листа, накладною №193 від 22.09.2020 та фіскальним чеком від 22.09.2020.

Вдруге позивач звернувся до відповідача з претензією №187 від 11.03.2021 на суму 23.586,00 грн про сплату боргу за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В якості додатків до претензії №187 від 11.03.2021 на суму 23.586,00 грн зазначено рахунки №63 від 31.03.2020, №63 від 30.04.2020, №63 від 31.05.2020, №63 від 30.06.2020, №63 від 31.08.2020, №63 від 30.11.2020, №63 від 31.12.2020 та акти здачі-приймання робіт за березень, квітень, травень, червень, липень та грудень 2020 року. Направлення на адресу відповідача претензії №187 від 11.03.2021 на суму 23.586,00 грн з додатками підтверджується описом вкладення до цінного листа, накладною №234 від 24.03.2021 та фіскальним чеком від 15.03.2021.

Так, отримуючи претензії позивача, відповідач заперечень та мотивованих зауважень щодо послуг позивача останньому не висував.

При цьому відповідачу було відомо про існування між сторонами чинного договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №465-128107/14 від 17.03.2014.

В якості доказу надання послугз утримання будинку і прибудинкової території за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 199, зокрема відповідачу, позивач долучив до матеріалів справи помісячну інформацію про витрати та копії первинної документації.

Відповідач вважає, що надані позивачем первинні документи не можна брати до уваги, оскільки на них відсутні дати і підтвердження періодів їх вчинення, а також не вказано адрес, за якими надано послуги з утримання будинків та прибудинкової території.

Водночас відповідач пояснює виникнення спірної заборгованості через помилки у рахунках на оплату.

При цьому відповідач надав суду платіжні доручення, серед яких є платіжні доручення, яким частково погашено спірну заборгованість за виставленими позивачем та зазначеними вище рахунками, що фактично свідчить про визнання відповідачем частини спірної заборгованості перед позивачем. А саме це такі платіжні доручення:

- платіжне доручення №1691 від 02.02.2022 на суму 3.705,32 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 04/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 30.04.21, в т.ч. ПДВ 617,55»;

- платіжне доручення №1681 від 02.02.2022 на суму 3.705,32 грн. з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 02/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 28.02.21, в т.ч. ПДВ 617,55»;

- платіжне доручення №18733 від 06.12.2020 на суму 3.705,32 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 09/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 30.09.21, в т.ч. ПДВ 617,55»;

- платіжне доручення №382 від 12.01.2022 на суму 2.556,56 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 01/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.01.21, в т.ч. ПДВ 426,09»;

- платіжне доручення №58 від 05.01.2022 на суму 3.705,32 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 07/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.07.21, в т.ч. ПДВ 617,55».

За таких обставин матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем та факт отримання відповідачем послуг з утримання будинку і прибудинкової території.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Ціни на послуги та інші витрати за договором встановлені рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 27.12.2011 № 435 та рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 12.04.2017 № 176 (п. 3.1 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №2/2464/17 від 01.05.2017).

Розмір щомісячної плати, відповідно до п. 3.2 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №2/2464/17 від 01.05.2017, за надані послуги на 01.05.2017 становить 3.705,32 грн.

Тобто сторони у договорі узгодили фіксовану суму за надані позивачем послуги з утримання будинку і прибудинкової території.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

В силу ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до п. 3.4 договору розрахунковий період щомісячно.

Оплату послуг згідно цього договору замовник здійснює до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунків виконавця та відповідних актів приймання-передачі наданих послуг за місяць і податкових накладних (в разі сплати ПДВ), що надаються замовнику до 12-го числа місяця, наступного за розрахунковим. В разі затримки передачі рахунків строки оплати коригуються на відповідну кількість банківських днів.

Як вбачається з умов договору, строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 27.586.95 грн виникли за період з 01.06.2020 по 01.10.2021.

Відповідач надає платіжні доручення в якості доказу погашення заборгованості. Господарський суд проаналізував платіжні доручення надані відповідачем та дійшов таких висновків.

Платіжне доручення №10515 від 12.04.2021 на суму 2.253,08 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 05/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 77 від 31.05.21, в т.ч. ПДВ 375,51» не береться до уваги з огляду на те, що рахунок №77 не підлягає оплаті в межах справи №904/133/22, оскільки на підставі нього не нараховувалась спірна заборгованість.

Платіжне доручення №11256 від 08.07.2020 на суму 2.363,17 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та приб. території за 04/2020 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 30.04.20, в т.ч. ПДВ 393,86» не береться до уваги з огляду на те, що спірним є період з 01.06.2020 по 01.10.2021, а не квітень 2020 року.

Платіжне доручення №11892 від 04.08.2021 на суму 2.253,08 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 06/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 77 від 30.06.21, в т.ч. ПДВ 375,51» не береться до уваги з огляду на те, що рахунок №77 не підлягає оплаті в межах справи №904/133/22, оскільки на підставі нього не нараховувалась спірна заборгованість.

Платіжне доручення №14289 від 26.08.2020 на суму 2.778,77 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 05/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.05.20, в т.ч. ПДВ 463,13» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість травня 2021 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №1448 від 26.01.2022 на суму 3.705,32 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 12/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 62 від 31.12.21, в т.ч. ПДВ 617,55» не береться до уваги з огляду на те, що рахунок №62 та заборгованість грудня 2021 року не підлягає оплаті в межах справи №904/133/22, оскільки на підставі нього не нараховувалась спірна заборгованість.

Платіжне доручення №14924 від 27.09.2021 на суму 3.705,32 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 08/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.08.21, в т.ч. ПДВ 617,55» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість серпня 2021 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №1684 від 02.02.2022 на суму 1.002,00 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 09/2020 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 30.09.20, в т.ч. ПДВ 167,00» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість вересня 2020 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №175 від 05.01.2022 на суму 3.705,32 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 11/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 30.11.21, в т.ч. ПДВ 167,00» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість листопад 2021 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №17597 від 19.10.2020 на суму 3.498,42 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 07/2020 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.07.20, в т.ч. ПДВ 583,07» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість липень 2020 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №17598 від 19.10.2020 на суму 3,041,66 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 08/2020 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.08.20, в т.ч. ПДВ 506,94» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість серпня 2020 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №19990 від 28.12.2021 на суму 3.705,32 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 10/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.10.21, в т.ч. ПДВ 617,55» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість жовтня 2021 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №21206 від 14.12.2020 на суму 3.513,83 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 08/2019 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 64 від 31.08.19, в т.ч. ПДВ 585.64» не береться до уваги з огляду на те, що рахунок №64 та заборгованість 2019 року не підлягає оплаті в межах справи №904/133/22, оскільки на підставі нього не нараховувалась спірна заборгованість.

Платіжне доручення №21207 від 14.12.2020 на суму 2.072.94 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 09/2019 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 30.09.19, в т.ч. ПДВ 345.49» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість 2019 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №21208 від 14.12.2020 на суму 2.072.94 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 10/2019 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.10.19, в т.ч. ПДВ 288.09» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість 2019 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №21209 від 14.12.2020 на суму 2.038.98 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 11/2019 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 30.11.19, в т.ч. ПДВ 339.83» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість 2019 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №21210 від 14.12.2020 на суму 1.831.30 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 12/2019 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.12.19, в т.ч. ПДВ 305.22» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість 2019 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №380 від 12.01.2022 на суму 2.916.52 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 10/2020 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.10.20, в т.ч. ПДВ 486.09» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість жовтня 2020 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №381 від 12.01.2022 на суму 2.585,24 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 11/2020 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 30.11.20, в т.ч. ПДВ 430,87» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість листопада 2020 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Платіжне доручення №7053 від 05.05.2021 на суму 3.975,42 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 03/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.03.21, в т.ч. ПДВ 662,57» не береться до уваги з огляду на те, що заборгованість березень 2021 року позивач не заявляв до стягнення в межах справи №904/133/22.

Водночас:

Платіжне доручення №1691 від 02.02.2022 на суму 3.705,32 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 04/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 30.04.21, в т.ч. ПДВ 617,55» суд приймає.

Платіжне доручення №1681 від 02.02.2022 на суму 3.705,32 грн. з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 02/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 28.02.21, в т.ч. ПДВ 617,55» суд приймає.

Платіжне доручення №18733 від 06.12.2020 на суму 3.705,32 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 09/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 30.09.21, в т.ч. ПДВ 617,55» суд приймає.

Платіжне доручення №382 від 12.01.2022 на суму 2.556,56 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 01/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.01.21, в т.ч. ПДВ 426,09» суд приймає.

Платіжне доручення №58 від 05.01.2022 на суму 3.705,32 грн з призначенням платежу: «Утримання будинку та прибудинкової території за 07/2021 зг. Дог 465-128107/14 від 17.03.2014, РАХ 63 від 31.07.21, в т.ч. ПДВ 617,55» суд приймає.

Отже матеріали справи містяться докази часткової оплати спірної заборгованості.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача є доведеними у сумі 10.327,16 грн.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача на акт звіряння від 18.02.2022 (т. 1 а.с. 164 - 165), згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18.02.2022 становить 3.705,32 грн, оскільки вказаний акт звірки є одностороннім актом, складеним позивачем, та підписаним лише представником позивача.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги усе наведене у його сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги є частково доведеними та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 10.327,16 грн.

Оцінка аргументів учасників справи

Твердження відповідача, що неотримання рахунку від позивача позбавило відповідача можливості оплатити послуги відхиляються судом як необґрунтовані з огляду на таке.

Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського судуу постанові від 18.02.2020 у справі №908/771/19, рахунок або рахунок - фактура, що за своїми функціями є тотожними документами, за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, оскільки ними не фіксується будь - яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а вони мають лише інформаційний характер. Рахунок є розрахунковим документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти.

Ненадання рахунка - фактури, у контексті спірних правовідносин, не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність рахунка - фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити грошові кошти за договором. Близька за змістом правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 02.07.2019 зі справи №918/537/18, від 29.08.2019 зі справи №905/2245/17, від 26.02.2020 зі справи №915/400/18, від 29.04.2020 зі справи №915/641/19.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач довів обставини наявності спірної заборгованості лише частково.

Водночас, належних доказів на підтвердження у повному обсязі своїх доводів, викладених у відзиві на позов, відповідач суду не надав.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників справи суд з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги із зазначених позивачем підстав підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 849,66 грн, оскільки 37,43% позовних вимог судом задоволено.

Керуючись ст. ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІСЕРВІС-КР" до Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" (Україна, 01601, місто Київ, БУЛЬВАР ТАРАСА ШЕВЧЕНКА, будинок 18; ідентифікаційний код 21560766) в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" (Код ЄДРПОУ ВП:25543196, Місцезнаходження: Україна, 49101, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ХЕРСОНСЬКА, будинок 26) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІСЕРВІС-КР" (Україна, 50008, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ ГЕНЕРАЛА РАДІЄВСЬКОГО, будинок 34А, офіс 3; ідентифікаційний код 38788964) 10.327,16 грн (десять тисяч триста двадцять сім грн 16 коп) основної заборгованості та 849,66 грн (вісімсот сорок дев`ять грн 66 коп) судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Дніпропетровської філії акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІСЕРВІС-КР" 17.259,79 грн відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк