ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" лютого 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3137/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» (49051, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Журналістів, буд. 13, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» (65082, Одеська обл., м. Одеса, вул. Софіївська, буд. 7А, )

про стягнення 45600,60 грн. -

за участю представників сторін:

від позивача: Андрюхов С.Г., керівник

від відповідача: Агеєва Д.М., в порядку положень про самопредставництво; Бегларян Л.А., адвокат, діє на підставі ордеру

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» про стягнення 45600,60 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення умов укладеного між сторонами договору транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА», м. Одеса, як експедитор, проявило халатність та недбалість, приймаючи вантаж для експедирування, в зв`язку з чим прийняло вантаж у контейнері від представництва морського перевізника у морському порту Одеса, за описом у коносаменті, інвойсі та вазі у 20000 кг нетто/20120 кг брутто, вказавши в товаротранспортному документі CMR вантаж за одним описом, а транспортувало із порту інший вантаж за описом та вагою 18000 кг нетто (менше на 2000 кг від зазначеної ваги), ввівши в оману позивача та митні органи, з огляду на ці обставини позивач поніс збитки, пов`язані з недоставкою вантажу під митним контролем до пункту розмитнення вантажу та місця призначення, 100% втратою вантажу, а тому позивач просить повернути йому суму попередньо оплати за договором транспортного експедирування.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 30.11.2021 об 11:45.

25.11.2021 за вх.№31738/21 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду, та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне:

- відповідач зазначає, що належним чином оформлена заявка клієнта про надання послуг з експедирування в порту та оформлення всіх необхідних документів, отримання та доставку кінцевому отримувачу вантажу, що прибув на адресу клієнта в контейнері №CSLU2202446 по коносаменту №COSU в Одеський морський торгівельний порт від клієнта на адресу експедитора не надходила, відповідна додаткова угода до договору не підписувалась;

- за посиланнями відповідача, позивач умисно надав до суду неправдиві докази, з неправдивими власноруч дописаними свідченнями, адже додаткова угода не була узгоджена сторонами та не була підписана між сторонами. Відповідач вказує, що судовою колегією Південно-західного апеляційного господарського суду при розгляді справи №916/192/20 було встановлено, що обумовлена п.1.2 договору заявка клієнта до відповідача не надходила, а відповідна додаткова угода також між сторонами укладена не була, а твердження позивача не є обґрунтованими;

- як зазначає відповідач, зважування контейнеру під час його прийняття не входило до обов`язків експедитора, що виключає його відповідальність за не проведення цих дій. Відповідач вказує, що позивачем не підтверджено обов`язку експедитора на зважування вантажу, ані прохання/доручення клієнта здійснити зважування вантажу після його отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСКО ШИППІНГ ЛАЙНЗ КО., ЛДТ», ані під час його внутрішнього портового експедирування; доказів здійснення такого зважування до суду також не було представлено;

- відповідач посилається на те, що перевезення вантажу із Одеського морського порту до м. Маріуполь здійснювалось під митним контролем (відповідна відмітка Одеської митниці ДФС у СМR); Одеською або Донецькою митницею ДФС не порушувалось будь-яке провадження стосовно порушення цілісності пломби на вантажі, який переміщувався під митним контролем;

- відповідач вказує, що цілісність пломби вантажовідправника на контейнері по прибутті контейнера у місце призначення було підтверджено вказаними документами, а саме: актом, складеним Донецькою митницею ДФС, про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю, про пошкодження товарів, їх упаковки чи маркування або про їх втрату б/н від 05.03.2019; актом, складеним митним брокером позивача та позивачем, про проведення попереднього фізичного (ідентифікаційного) огляду вантажу від 05.03.2019. Отже, як зазначає відповідач, вказане свідчить про те, що митницею було підтверджено цілісність пломби вантажовідправника №1863252 на момент доставки контейнера №CSLU2202446 в місце призначення;

- за посиланнями відповідача, вищезазначеними актами також підтверджено, що під час огляду був присутній, в т.ч. генеральний директор позивача, який підписав вказані акти без зауважень та заперечень, чим підтвердив, як і цілісність контейнера, в якому надійшов його вантаж, так і цілісність пломби відправника вантажу та відповідність її супровідним документам, а саме коносаменту №COSU;

- відповідач вважає, що з урахуванням того, що контрольне зважування у присутності представника перевізника не проводилось, твердження позивача, що відповідач прийняв від морського перевізника без зауважень 20 місць вантажу «лом мідного дроту», вага брутто - 20120 кг, а відтак відповідач як експедитор прийняв на себе відповідальність за збереження саме цього вантажу з моменту прийняття його від морського перевізника і до видачі вантажу клієнту, є безпідставними, оскільки контрольне зважування у присутності представника перевізника не замовлялось позивачам, а тому не здійснювалось, що в свою чергу виключає можливість стверджувати, що під час перевезення вантажу його було втрачено/замінено тощо, як на те посилається позивач, оскільки в пункт призначення було доставлено контейнер, вміст якого не перевірявся, при цьому, вказаний контейнер доставлено технічно справним, без механічних пошкоджень та з цілісними пломбами, які повністю відповідали товаросупровідним документам;

- на думку відповідача, позивачем не було доведено суду в позовній заяві та підтверджено належними доказами, що під час доставки контейнера в місце призначення він був технічно несправний, мав механічні пошкодження або була пошкоджена пломба вантажовідправника;

- відповідач зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що під час доставки контейнера в місце призначення, контейнер: був технічно справний, не мав механічних пошкоджень, був опломбований непошкодженими пломбами вантажовідправника, що виключає будь-яку відповідальність відповідача за кількість та/або якість вантажу та/або його пакування;

- на думку відповідача, оскільки вантаж позивача прибув в місце призначення у непошкодженому контейнері та з непошкодженими пломбами, що підтверджується самим позивачем, то підстави покладати відповідальність за невідповідність вантажу супровідним документам на експедитора відсутні;

- відповідач вказує, що позивач фактично визнав, що вантажовідправником (продавцем) вантажу помилково поставлено вантаж, що не відповідає товаросупровідним документам та вжив заходи щодо реекспорту вантажу, а також визнав, що додаткові витрати, понесені позивачем у зв`язку із наведеним, виникли внаслідок порушення умов контракту від 29.10.2018 №20181112 з боку китайської компанії - вантажовідправника (продавця). На думку відповідача, всі заявлені позивачем доводи щодо втрати вантажу відповідачем та взагалі факт втрати вантажу - є спростованими;

- як зазначає відповідач, позивач самостійно надав митному брокеру вказаний лист вантажовідправника Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD від 11.03.2019, засвідчений директором позивача, та на підставі цього просив оформити вантаж у митному режимі реекспорт, а тому твердження позивача про його сумніви щодо існування вказаного листа є спробою приховування фактів та обґрунтування його завідомо безпідставного позову;

- на думку відповідача, листами №03/17 від 19.03.2019 та №03 від 19.03.2019 позивач підтверджує факт помилкової поставки вантажу з боку вантажовідправника; лист №03/17 від 19.03.2019 був поданий для цілей митного оформлення за митною декларацією №UA700100/2019/001080, вказаний у графі «Товар №1 до графи 44» (Графа 44 «Додаткова інформація / Подані документи / Сертифікати і дозволи»);

- як вказує відповідач, додаткової уваги заслуговує інвойс №2 від 15.03.2019 за контрактом №20181112 від 29.10.2018, копія якого засвідчена директором позивача, та який поданий для цілей митного оформлення за митною декларацією №UA700100/2019/001080, вказаний у графі «Товар №1 до графи 44» (Графа 44 «Додаткова інформація / Подані документи / Сертифікати і дозволи»); вказаний інвойс виданий вантажовідправником на товар «вогнетривкий пісок», таким чином, вантажовідправник надав позивачу новий інвойс на помилково поставлений вантаж;

- відповідач вважає, що позивач був добре обізнаний про те, що саме вантажовідправник поставив йому неналежний вантаж;

- за посиланнями відповідача, позивач фактично визнав, що вантажовідправником (продавцем) вантажу помилково поставлено вантаж, що не відповідає товаросупровідним документам та вжив заходи щодо реекспорту вантажу, а також визнав, що додаткові витрати, понесені позивачем у зв`язку із наведеним, виникли внаслідок порушення умов контракту від 29.10.2018 №20181112 з боку китайської компанії - вантажовідправника (продавця);

- як зазначає відповідач, у справі №916/192/20 було встановлено, що саме позивач відмовляється від вантажу, отриманого від Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD, Китай за контрактом від 29.10.2018 №20181112 за коносаментом №COSU, контейнер №CSLU2202446 в зв`язку з його невідповідністю; у зазначеному листі позивачем було повідомлено, що вантаж, який був помилково поставлений, має бути повернений на адресу вантажовідправника та просив вантажовідправника повідомити про готовність прийняти помилково поставлений вантаж згідно пункту 17 контракту від 29.10.2018 №20181112;

- за посиланнями відповідача, господарським судом Одеської області та Південно-Західним апеляційним судом при розгляді справи №916/192/20 було встановлено та не спростовано, що вищезазначені докази свідчать про те, що в даному випадку невідповідність отриманого вантажу товаросупровідним документам сталась через його помилкове направлення Компанією HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD, Китай, як продавцем за міжнародним контрактом, укладеним між нею та первісним позивачем у справі. Обставини, які викладені у вказаному листі, фактично підтверджуються самим позивачем, оскільки відображені у його ж листі на адресу Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD, Китай від 19.03.2019 №03, який було надано суду в якості доказу по справі №916/192/20 самим позивачем, однак не був наданий для розгляду цієї справи;

- відповідач вказує стосовно листа від 03.03.2021, отриманого від Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD, що наданий лист не може вплинути на результати розгляду справи та яким-небудь чином спростувати докази стосовно того, що позивач самостійно надав своєму брокеру для цілей митного контролю та митного оформлення вантажу: лист від 11.03.2019 Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD; лист TOB «НК «НАФТОТРАНС» №03/17 від 19.03.2019 щодо помилкової поставки та відмови від вантажу; лист TOB «НК «НАФТОТРАНС» №03 від 19.03.2019 щодо помилкової поставки та відмови від вантажу; лист ТОВ «НК «НАФТОТРАНС» №10/15 від 19.03.2019 щодо гарантії про сплату послуг; лист ТОВ «НК НАФТОТРАНС» №18/04 від 18.04.2019; інвойс №2 від 15.03.2019 за контрактом №20181112 від 29.10.2018. На думку відповідача, матеріалами справи не встановлено, яким чином даний лист був отриманий позивачем; немає підтвердження його отримання поштою в оригіналі з Китаю, не було надано до суду будь-яких підтверджуючих доказів;

- відповідач зазначає, що він належним чином виконав свої зобов`язання за договором, своєчасно здійснив отримання вантажу та його доставку в технічно справному опломбованому контейнері, що виключає відповідальність відповідача та свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог;

- за посиланнями відповідача 19.03.2019 позивачем був відправлений гарантійний лист №10/15 на ім`я відповідача, згідно з яким позивач гарантував оплатити послуги з транспортно-експедиторського обслуговування помилково відправленого вантажу відповідно до умов договору;

- відповідач звертає увагу на те, що компанія відправник не надала підтвердження на отримання невідповідного товару, лінійний агент-компанія Cosco Shipping Lines Co LTD відмовилась приймати контейнер до перевезення, про що було зазначено в листі від 20.03.2019 вих.№13/1, який був направлений експедитором на адресу клієнта;

- відповідач вказує, що автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 та причіп з реєстраційним номером ВН1905X1, на якому знаходився вантаж клієнта - контейнер №CSLU2202446, знаходився на стоянці Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ТЕРРА ІНВЕСТ», і тільки 19.04.2019 виїхав до Одеського морського порту, однак позивачем не були сплачені послуги відповідача, відповідачем за власний рахунок було вжито необхідних заходів з надання товарно-експедиторських послуг щодо повернення помилкового поставленого вантажу з м. Маріуполь до Одеського морського торгівельного порту. Разом з тим, відповідач зазначає, що 19.04.2019 контейнер був опломбований пломбою №700/78, перед заїздом в Одеський морський порт контейнер було додатково опломбовано пломбою №0264593, на підставі приймального акту від 20.04.2019 №1407672 контейнер з вантажем (пломби №700/78 та №0264593) передано на зберігання до контейнерного терміналу ТОВ «Бруклін Київ Порт»;

- відповідач зазначає, що згідно з умовами договору встановлення факту настання шкоди, причини її виникнення і розміру заподіяної шкоди здійснюється на підставі оригіналу акту незалежної експертизи про стан вантажу за участю представників Торгово- промислової палати країни вантажоодержувача, проте такий акт позивачем не надано. Натомість, як вказує відповідач, в матеріалах справи наявний акт експертизи від 11.03.2019 №Э-48, складений відділенням в місті Маріуполь Донецької торгово-промислової палати та згідно з зазначеним актом експертизи встановлено факт невідповідності отриманого вантажу заявленому у товаро-супровідних документах, але даний акт не містить інформацію про факт втрати чи пошкодження вантажу, причини його виникнення і розмір заподіяної шкоди. Таким чином, на думку відповідача позивачем порушено порядок, передбачений договором, для цілей визначення факту втрати вантажу;

- відповідач звертає увагу на те, що факт належного виконання експедитором встановлених договором №02/25-02 обов`язків, було підтверджено Господарським судом Одеської області в рішенні від 08.10.2021 та Південно-західним апеляційним господарським судом у постанові від 22.02.2021 року по справі №916/192/20, в якій було залишено без задоволення позовні вимоги ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» щодо стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 2360000 грн., яка також включала в себе суму оплати за надання транспортно-експедиторських послуг в розмірі 45600,60 грн;

- на думку відповідача позивачем не доведено факту вчинення відповідачем господарського правопорушення, а саме не доведено, що втрата вантажу відбулась під час виконання ним визначеного умовами договору зобов`язання, як не доведено і сам факт втрати вантажу, то відсутні підстави вважати, що поведінка (бездіяльність) відповідача була протиправною та призвела до понесення позивачем збитків, окрім того, відповідач вказує, що позивачем не доведено наявності вини відповідача у завданні збитків позивачу, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наслідками у вигляді збитків;

- відповідач вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили заявлені позовні вимоги та свідчили про обов`язок відповідача сплатити заявлену до стягнення суму збитків у розмірі 45600,60 грн.;

- відповідач зазначає, що за умови наявних у матеріалах справи доказів - позивачем подано завідомо безпідставний позов, що є зловживанням процесуальними правами з боку позивача, оскільки позивач достеменно знає, що вантаж не було втрачено під час перевезення територією, а вантажовідправник помилково направив інший вантаж, що виключає вину відповідача, а отже на думку відповідача, враховуючи умисне подання завідомо безпідставного позову, розмір заявлених позовних вимог, то на розсуд суду до позивача має бути застосований захід процесуального примусу у вигляді штрафу.

29.11.2021 за вх.№31878/21 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданій відповіді на відзив позивач посилається на наступне:

- позивач відзив на позовну заяву не визнає в повному обсязі у зв`язку з безпідставністю заявлених доводів;

- позивач вказує, що відповідач надає заздалегідь неправдиві доводи, а саме те, що відповідач отримав контейнер з вантажем, проте за довіреністю №15, яку надав позивач, було чітко вказано про отримання вантажу у контейнері, а не навпаки;

- позивач зазначає, що товаро-транспортна накладна CMR є одним з найважливіших документів для перевізника, експедитора, вантажовідправника, отримувача. У товаро-транспортній накладній CMR вписано найменування вантажу, кількість місць, вага вантажу - яку відповідач отримав та зобов`язався доставити до пункту розмитнення у м. Маріуполь, проте навіть пункт призначення доставки у CMR не збігається;

- позивач вказує, що у видатковому ордері №0427984 від 04.03.2019 не правильно вказано найменування отримувача - замовника, його адресу, водій ОСОБА_1 , за твердженнями позивача, розписався за отримання вантажу та контейнеру за іншу людину, проте на час перевезення водій ОСОБА_1 працював на іншому підприємстві, а не в ТОВ «ТЕЛК ЮВІС»;

- на думку позивача при передачі будь-чого необхідно підписувати акти прийому-передачі;

- позивач ставить під сумнів твердження, викладені у відзиві стосовно розкриття контейнеру та зруйнування пломб. Так, на думку позивача, відповідач не уточнює, хто саме зруйнував пломбу, хто дав команду на злам пломби без інспектора митниці, чи досліджувалась пломба на відсутність кримінального втручання в її цілісність. У всіх актах, які підписані з зауваженнями, ніде не вказано, що пломба перевірялася та підтверджена її цілісність;

- позивач наголошує, що позовні вимоги заявлені на повернення передоплати за недоставлений вантаж, який відповідач отримав згідно документів;

- на думку позивача посилання на лист від 11.03.2019, який отриманий від вантажовідправника з Китаю про помилкову поставку та представлений до брокерської фірми, а та в свою чергу надала його позивачу та митниці, не можуть братись до уваги, оскільки ані відповідач, ані брокерська фірма не звернули уваги на те, що в цьому листі вказано інший номер контейнеру, інший номер пломби, не має дати листа, не має відомостей про підписанта цього листа, лист ніким не завірявся, окрім самого відповідача, та на думку позивача наданий лист відсутній в оригіналі;

- позивач посилається на те, що 03.03.2021 надійшов лист вантажовідправника з Китаю про належність виконання своїх обов`язків за контрактом, вантаж супроводжувався усіма належними документами державних органів КНР, морський перевізник справно прийняв вантаж до перевезення та видав його своєму представнику в м. Одесі, а останній видав його представнику відповідача без будь-яких зауважень;

- як вказує позивач, за результатами аналізу, який здійснив позивач за допомогою гемологічних інституцій, походження піску, що знаходився у контейнері є аналогічним піскам України;

- на думку позивача умисне надання завідомо неправдивого відзиву з порушенням законодавства про завіряння документів, умислу уникнути відповідальності, умислу заплутати суд, є підставою на розсуд суду застосувати до відповідача захід процесуального примусу у вигляді штрафу.

30.11.2021 за вх.№32123/21 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які прийнято судом до розгляду, та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих запереченнях відповідач посилається на наступне:

- щодо посилань позивача про виїзд під митним наглядом без пломби та свідчення водія, відповідач зазначає, що на підставі видаткового ордера №0427984 від 04.03.2019, Одеською митницею ДФС було видано перевізнику ТОВ «ТЕЛК ЮВІС» контейнер з вантажем із м. Одеса до м. Маріуполь, де вказано вагу вантажу нетто 20120 (кг) та номер пломби J863252. Водієм компанії-перевізника ТОВ «ТЕЛК ЮВІС» та співробітниками Одеської митниці ДФС перед виїздом з території Одеського морського порту було здійснено перевірку документів та проведений візуальний огляд контейнера та пломби. Наявності пошкоджень пломби та/або контейнера не було виявлено та на підтвердження цілісності контейнера та пломби Одеською митницею ДФС контейнер із вантажем поставлено під митний контроль, що підтверджується довідкою з місця пропуску, а перевізником видано міжнародну автомобільну накладну CMR. На думку відповідача матеріалами справи доведено, що контейнер прибув до Одеського морського порту опломбований пломбою вантажовідправника і в подальшому доставлений у м. Маріуполь у доброму технічному стані із непошкодженою пломбою вантажовідправника та вантажовідправник помилково поставив невідповідний вантаж позивачу, що виключає вину та відповідальність відповідача відповідно до поставки позивачу невідповідного вантажу;

- відповідач зазначає, що відповідно до акту від 05.03.2019 про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю, про пошкодження товарів, їх упаковки чи маркування або про їх втрату, позивачем самостійно, без надання згоди іншими підписантами акту, були дописані пункти про зруйнування пломби та її не перевірку, невідповідність товарів відомостям CMR №043670, зазначення втрату товару та інші зауваження;

- відповідач вказує на безпідставність позовних вимог із посиланням на відповідь на адвокатський запит до перевізника ТОВ «ТЕЛК ЮВІС», який зазначив, що контейнер прийнято перевізником у технічно справному стані з непошкодженими пломбами, директор позивача, ОСОБА_2 , супроводжував водія з моменту виїзду з Одеського морського порту і до пункту призначення - Донецька область, м. Маріуполь, вул. Купріна, 10, ТОВ «ГРАНД ТЕРРА ІНВЕСТ», контейнер було доставлено до пункту призначення 05.03.2019 в справному технічному стані з непошкодженою пломбою вантажовідправника №J863252, після прибуття контейнеру до місця призначення у присутності, за згодою та вимогою клієнта та менеджера з логістики ТОВ «БА «Каяніс» ОСОБА_3 під митним наглядом Донецької митниці ДФС був проведений попередній фізичний (ідентифікаційний) огляд вантажу, внаслідок чого первинна пломба вантажовідправника №J863252 була знята у присутності представників Донецької митниці ДФС, менеджера з логістики ТОВ «БА «Каяніс» Маслової T.Л. та директора ТОВ «НК «НАФТОТРАНС» ОСОБА_2 ;

- на думку відповідача документи позивача, подані з позовною заявою, не містять доказів невиконання відповідачем своїх зобов`язань, в тому числі навіть частково та базуються лише на власних припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами з боку позивача;

- щодо послуг по зважуванню контейнера відповідно до додаткової угоди №1, відповідач вказує, що додаткова угода не була узгоджена сторонами та не була підписана між сторонами, разом з тим, відповідач зазначає, що відповідно до договору у відповідача не було повноважень щодо здійснення зазначених операцій, письмової заяви від власника або уповноваженої особи не було направлено, а також органи доходів і зборів або правоохоронні органи не вимагали його проведення;

- відповідач на спростування тверджень позивача про сумнів в існуванні листа вантажовідправника - Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD, зазначає, що митний брокер у відповіді на адвокатський запит підтвердив, що позивачем особисто надано митному брокеру копію листа вантажовідправника - Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD та на підставі цього просив оформити вантаж у митному режимі реекспорт;

- на думку відповідача підпис і печатка позивача на листах №03/17 від 19.03.2019 та №03 від 19.03.2019 підтверджує факт помилкової поставки вантажу з боку вантажовідправника та підтверджує, що позивач був обізнаний про те, що саме вантажовідправник поставив йому неналежний вантаж;

- відповідач вказує, що відповідно до висновку лабораторних досліджень Державного гемологічного центру України (висновок від 19.03.2019 №23423/430304-Д) в контейнері знаходився вантаж походження - Китай.

30.11.2021 за вх.№32174/21 до суду від позивача надійшла нотаріально засвідчена заява свідка - ОСОБА_2 , яка залучена судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 30.11.2021 судом у протокольній формі оголошено перерву до 21.12.2021 о 10:30.

06.12.2021 за вх.№32625/21 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів із заявою про поновлення строку.

07.12.2021 за вх.№32969/21 до суду від позивача надійшли додаткові заперечення, які прийнято судом до розгляду. В поданих запереченнях позивач надає додаткові спростування доводів відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 21.12.2021 судом у протокольній формі з метою дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого, неупередженого вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, винесено ухвалу в порядку ст. 250 ГПК України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 18.01.2022 о 16:30.

12.01.2022 за вх.№852/22 до суду від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. В поданій заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 9037,97 грн. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

18.01.2022 за вх.№1381/22 до суду від відповідача надійшли додаткові заперечення на клопотання позивача про поновлення строку, витребування доказів та додаткових заперечень позивача.

У підготовчому засіданні 18.01.2022 судом у протокольній формі задоволено клопотання позивача за вх.№32625/21 про витребування доказів.

У підготовчому засіданні 18.01.2022 судом у протокольній формі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в підготовчому засіданні 18.01.2022 за згодою сторін.

У судовому засіданні 18.01.2022 судом проведено окрему процесуальну дію, а саме: допит свідка - ОСОБА_2 , який підтвердив інформацію, викладену у заяві свідка від 12.10.2021, повідомивши про розуміння своїх дій та обізнаність про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань.

У судовому засіданні 18.01.2022 судом у протокольній формі оголошено перерву до 01.02.2022 о 15:30.

31.01.2022 за вх.№2747/22, на етапі розгляду справи по суті, до суду від відповідача надійшло клопотання про допит свідка - ОСОБА_3 та сама заява вказаного свідка.

31.01.2022 за вх.№2750/22 до суду від відповідача надійшли пояснення до судових дебатів, які залучено судом до матеріалів справи.

01.02.2022 за вх.№2860/22 до суду від відповідача надійшло клопотання про відшкодування судових витрат та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому клопотанні відповідач просить суд стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

У судовому засіданні 01.02.2022 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 08.02.2022 о 16:00.

07.02.2022 за вх.№3342/22 до суду від позивача надійшло клопотання про стягнення судових витрат та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданій заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 3965,78 грн. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

07.02.2022 за вх.№3343/22 до суду від позивача надійшли заперечення проти клопотання відповідача про допит свідка та пояснень до судових дебатів. В поданих запереченнях позивач просить суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про допит свідка, оскільки подане клопотання подано з пропущенням процесуального строку.

07.02.2022 за вх.№3344/22 до суду від позивача надійшли заперечення проти клопотання відповідача про стягнення судових витрат.

07.02.2022 за вх.№3425/22 до суду від позивача надійшли заява до судових дебатів та вступна промова, залучена судом до матеріалів справи.

08.02.2022 за вх.№3594/22 до суду від відповідача надійшли докази надсилання клопотання про допит свідка та письмових поясненнях позивачу, які залучено судом до матеріалів справи.

08.02.2022 за вх.№3600/22 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення на заперечення відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та на заяву про допит свідка, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 08.02.2022 судом у протокольній формі відмовлено у задоволенні клопотання відповідача за вх.№2747/22 від 31.01.2022 про допит свідка у зв`язку з порушенням відповідачем вимог ГПК України при наданні до суду заяви свідка, а саме: за вимогами ч.3 ст. 88 ГПК України заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів; у суду відсутні підстави для прийняття заяви свідка, поданої без поважних причин на етапі розгляду судом справи по суті, тому така заява судом до уваги та розгляду не приймається.

У судовому засіданні 08.02.2022 судом у протокольній формі оголошено перерву до 15.02.2022 о 10:00.

Представник позивача у судовому засіданні 15.02.2022 підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 15.02.2022 представники відповідача просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Справа №916/3137/21 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, та про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Керуючись головною метою внесених законодавцем змін до господарського процесуального законодавства у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, господарський суд при розгляді даної справи та інших справ, які перебували та перебувають в провадженні суду в період дії загальнодержавного карантину - керується головними завданнями господарського судочинства та водночас важливістю не формального дотримання процесуальних строків розгляду справи, обчислення яких в період карантину законодавцем змінювалось із визначенням критеріїв оцінки - забезпечення сторонам можливості отримати повний та справедливий розгляд господарських справ по суті виниклих між сторонами спірних правовідносин. Господарський суд зі свого боку забезпечив сторонам можливість вчинити процесуальні дії повної мірою задля забезпечення гарантованого Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод - права на справедливий суд, а також забезпечення сторонам процесуальних гарантій на отримання справедливого, незалежного та неупередженого судочинства.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В судовому засіданні 15.02.2022 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 15.02.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Між тим, повний текст складено 27.04.2022 у зв`язку з запровадженням з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України, початком військових дій, після виходу судді з відповідної відпустки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

29.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» (покупець) та Компанією HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD, Китай (продавець) укладено контракт №20181112, відповідно до якого покупець та продавець погодились укласти угоду стосовно товарів у відповідності до міжнародних правил перевезення та оформлення вантажів при торгівельних операціях INCOTERMS 2010, режим поставки CIF. Вказаним договором сторони узгодили поставку лому міді у кількості 20 т.

29.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» (покупець) та Компанією HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD, Китай (продавець) було укладено додаток №1 до контракту (специфікація), відповідно до якого предмет договору - лом мідної проволоки у кількості 20 т.

Відповідно до наявного у матеріалах справи комерційного інвойсу, 08.01.2019 Компанія HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD, Китай з порту Тяньцзінь направила до Одеського морського порту обумовлений контрактом вантаж.

25.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» (клієнт) укладено договір транспортного експедирування №02/25-02, за умовами якого клієнт доручає експедитору, а експедитор в інтересах клієнта забезпечує надання послуг з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, які перевозяться залежно від конкретного комбінованого транспортного ланцюга, який розробляється для перевезення кожної партії вантажу, морським (у тому числи контейнера), залізничним та автомобільним транспортом по території України, країн СНД та інших держав. При цьому, на кожне перевезення вантажу, шляхом підписання додаткової угоди до договору до відповідної заявки клієнта, фіксуються умови перевезення, вид та найменування вантажу, вид транспорту, вартість послуг експедитора, пункти призначення та відправлення вантажу, порядок узгодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта, строки доставки вантажу, а також інші умови, які пов`язані з виконанням даного договору, угоджені між сторонами.

Відповідно до п.2.1 договору сторони погодили обов`язки експедитора, зокрема:

- відповідно з даним договором експедитор зобов`язується за рахунок і плату клієнта забезпечувати ТЕО, а також організацію перевезення вантажів клієнта різними видами транспорту по території України та за її межами, а також надавати інші послуги клієнту по узгодженню сторін (п.2.1.1);

- експедитор сплачує перевезення та інші послуги третіх осіб самостійно з подальшим відшкодуванням понесених витрат за рахунок клієнта тільки після попереднього узгодження з клієнтом (п.2.1.3);

- експедитор не несе відповідальності за кількість та/або якість вантажу та/або його пакування, доставленого в місце призначення вантажу при наявності непошкоджених пломб відправника, якими було опломбовано технічно справний та не маючий механічних ушкоджень контейнер та/або транспортний засіб на місці загрузки/митного оформлення вантажу (п.2.1.9);

- у випадку виявлення слідів пошкодження контейнера (порушення цілісності контейнера та/або пломб) представником клієнта або співробітниками складу вантажоодержувача разом з представником експедитора здійснюється огляд та підрахунок товару. В даному випадку оформлюється «Акт про невідповідність якості та кількості». Акт підписується водієм, як представником експедитора та представником клієнта або вантажоодержувача. Акт складається з трьох примірників в той же день, коли було виявлено невідповідність та надається представнику експедитора (п.2.1.10);

- експедитор приймає на себе матеріальну відповідальність за збереження (втрату, пошкодження, недостачу) вантажу з моменту отримання експедитором або іншою особою, якій експедитор довірив право на отримання вантажу, вантажу до перевезення і до моменту передачі клієнту, або іншій особі, вказаною клієнтом, або вивантаження на СТЗ/ТС, відповідно до умов договору та чинного законодавства України (п.2.1.11);

- відповідальність за вантаж під час його морського перевезення несе морський перевізник згідно з правилами і умовами даного перевізника, викладених в його коносаменті чи інших його правилах/умовах. Відповідальність експедитора визначається з урахуванням положень коносаментів, на підставі яких експедирується вантаж (п.2.1.12);

- за втрату, псування, пошкодження або недостачу вантажу, що сталася з вини експедитора, експедитор відшкодовує клієнту збитки в повному обсязі, на підставі оригінального акту незалежної експертизи про стан вантажу за участю представників Торгово-промислової штати країни вантажоодержувача, який встановлює факт настання шкоди, причини його виникнення і розмір заподіяної шкоди. Оплата послуг по незалежній експертизі відноситься на рахунок клієнта з подальшим віднесенням вищеназваних витрат на винну сторону. Клієнт зобов`язаний надати експедитору претензію з калькуляцією шкоди, а також інвойси на пошкоджений вантаж для підтвердження вартості вантажу. У разі відсутності таких документів претензії до розгляду не приймаються. Вантаж вважається втраченим після закінчення 60 днів з моменту закінчення терміну доставки (п.2.1.14).

Згідно з п.2.2.8 договору експедитор має право на відшкодування додаткових витрат, які виникли в нього при виконанні даного договору, якщо такі витрати були здійснені в інтересах клієнта.

За п.3.2.7 договору клієнт несе відповідальність перед експедитором за користування контейнерним та іншим устаткуванням понад встановлений строк (demurrage та/або detention), навіть у разі зберігання вантажу в порту, у відповідності з умовами встановленої суднохідної лінії, у власності якої перебуває таке обладнання.

Згідно з п.3.2.10 договору у випадку відмови клієнта від вантажу, що прибув на його адресу, або відмови вантажоотримувача від вантажу, що прибув на його адресу від клієнта, клієнт сплачує всі фактичні витрати, які понесені експедитором/його субпідрядником/морським перевізником, вартість простою транспортних засобів, demurrage та/або detention суднохідної контейнерної лінії - власника контейнерного устаткування, а також витрати, необхідні для повернення вантажу вантажовідправнику або клієнту або видалення/утилізації вантажу.

Відповідно до п.п. 4.1-4.3 договору послуги експедитора сплачуються клієнтом на умовах 100% передоплати на підставі виставленого експедитором рахунку в строк, обумовлений п.4.2 цього договору. У разі виникнення в експедитора додаткових витрат, сплати штрафів та проведення інших платежів в інтересах клієнта та пов`язаних з виконанням даного договору, експедитор виставляє клієнту додатковий рахунок, який підлягає оплаті клієнтом в строк, передбачений п.4.2 даного договору. Клієнт оплачує рахунки експедитора протягом 3-х банківських днів з дати його отримання шляхом перерахування вказаних коштів на розрахунковий рахунок експедитора. За прострочення оплати рахунку експедитора клієнт сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Згідно з п.п. 5.1.1-5.1.3 договору сторони несуть взаємну відповідальність за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором. Сторони несуть взаємну відповідальність за дії чи бездіяльність третіх осіб, залучених до виконання договору, при умовах належного виконання сторонами умов договору. У випадку спричинення шкоди одній стороні з вини іншої сторони, винувата сторона зобов`язана відшкодувати збитки в повному обсязі, відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п.5.2.1 договору експедитор несе відповідальність за втрату чи пошкодження вантажу та/або його упаковки, викликані діями або бездіяльністю залученим ним автоперевізників при умові належного виконання клієнтом зобов`язань, передбачених п.3.2.6 договору.

За п.5.2.4 договору експедитор не несе відповідальності за кількість та/або якість вантажу та/або його пакування, доставленого в місце призначення вантажу при наявності неушкоджених пломб, якими було опломбовано контейнер та/або транспортний засіб на місці завантаження/митного оформлення вантажу.

Згідно з п.5.2.6 договору експедитор несе відповідальність за порушення строків доставки вантажу. При затримці строків доставки вантажу через технічні причини автотранспорта, особистим справам та причинам водія більш ніж на 24 години, експедитор сплачує штраф у розмірі еквівалентному 50 доларів США за комерційним курсом НБУ, за кожну наступну добу затримки доставки вантажу (контейнера).

Наявна в матеріалах справи Додаткова угода №1 від 25.02.2019 до договору транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 підписана тільки з боку позивача, тому не береться судом до уваги в якості підстави для виникнення у відповідача господарських зобов`язань; суд виходить з факту того, що сторонами у спірних правовідносинах були вчинені дії при недосягнення ними згоди у конкретизації (визначенні) умов спірного перевезення, як це визначав договір транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019, оскільки передбачена договором Додаткова угода підписана не була.

27.02.2020 директором Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» була видана на ім`я Товариством з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» довіреність №15 на експедирування в порту та оформлення всіх необхідних документів, отримання та доставку кінцевому отримувачу вантажу, який прибув на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» в контейнері: CSLU2202446 по коносаменту №COSU в Одеський морський торгівельний порт. Строк дії довіреності до 31.12.2019.

27.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» виставило Товариству з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» рахунок на оплату №18286 на загальну суму 45600,60 грн., з яких: вантажно-розвантажувальні роботи 9219,06 грн., автодоставка вантажу за маршрутом Одеський морський торгівельний порт - м. Маріуполь 24734,05 грн., транспортно-експедиторські послуги 4047,39 грн., який був сплачено відповідно до платіжного доручення №36 від 27.02.2019 на суму 45600,60 грн. Вказана сума фактично є передоплатою за договором транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 і повернення її становить предмет позову у даній справі.

Згідно з коносаментом №COSU від 16.01.2019 вантажовідправником зазначена Компанія HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD, Китай; вантажоодержувач - до замовлення; сторона сповіщення - ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС»; морське судно - СOSCO SHIPPING VIRGO 004W; вантаж - брухт мідного дроту, вага нетто 1000 кг, вага брутто - 1006 кг, 20 піддонів, загальна вага брутто - 20120 кг. На коносаменті проставлені відмітки Одеської митниці - 04.03.2019 та Донецької митниці 05.03.2019.

В матеріалах справи також наявні:

- митна декларація UA70000/2019/900588 від 27.02.2019, подана з відмітками: декларант/представник - ТОВ Брокерське агентство «Каяніс»; вантаж - лом мідного дроту з рафінованої міді у кількості 20 тон. Хімічний склад: мідь-99,95%, вуглець-0,023%, кобальт-0,00035%, залізо-0,0033%, фосфор-0,008%, сірка-0,001%, цинк-0,0028%, діаметр мідного дроту - 0,5мм-6мм, зв`язаний в упаковках без механічного пресування, розмір упаковки не більше як 800ммх500ммх400мм, виробник - HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD;

- видатковий ордер №0427984 від 04.03.2019, в якому зазначено: судоходна лінія - СOSCO; експедитор - МІТРІДАТ ОДЕСА ТОВ; пломба - J863252; перевізник - МІТРІДАТ ОДЕСА ТОВ; автомобіль - НОМЕР_1 , ВН1985XІ, ОСОБА_1 ; вантажовідправник - НЕФТЕТРАНС НК ТОВ; вантаж - лом і відходи кольорових металів; к/с або ттн - 2346 від 27.02.2019; нетто - 20120 кг, брутто - 22370 кг, кількість місць - 20; відмітка контейнерного терміналу ТОВ «Бруклін-Київ Порт», Одеський морський торговельний порт - 04.03.2019;

- міжнародна товарно-транспортна накладна СМR №043670 від 04.03.2019, згідно з якою відправник - Компанія HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD; одержувач - ТОВ «НК «НАФТОТРАНС»; місце розвантаження - Дружковка; місце завантаження - ОМТП; документи, що додаються: коносамент; інвойс; вантаж - лом мідного дроту, 20 місць, вага брутто - 20120 кг, машина - НОМЕР_1 , ВН1985XІ, ОСОБА_1 ; перевізник - ТОВ «ТЕЛК ЮВІС».

05.03.2019 посадовими особами Донецької митниці ДФС складено акт про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю, про проходження товарів, їх упаковки чи маркування або про їх втрату, в якому вказано, що у контейнері №CSLU2202446/211 на вантажному автомобілі НОМЕР_1 /ВН1985XІ з пломбою №J863252, яка відповідає заявленому у супровідних документах (к/с COSU від 16.01.2019) виявлено, що найменування товару, який зазначено в документах: лом (брухт) мідного дроту з рафінованої міді без сплавів, чистий від ізоляції та інших покриттів і сміття у кількості 20 шт., кількість вантажних місць - 20, вага брутто - 20120, вага нетто - 20000, країна походження - 156 Китай - не відповідає фактичному та зафіксовано, що наявною є - невідома речовина сипучого вигляду коричневого кольору у мішках, та зафіксовано також, зокрема, що фактична наявність товару не відповідає заявленому у товаросупровідних документах (CMR №043670), пакування виявленого фактичного товару не порушено.

11.03.2019 Донецькою торгово-промисловою палатою України складено акт експертизи №Є-48, яка була проведена на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС». Вказаним актом зафіксовано, що вантаж, який фактично знаходиться в контейнері №CSLU2202446 не відповідає товаротранспортним документам та умовам контракту №20181112 від 29.10.2018, додатку №1 до контракту, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» та Компанією HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD, Китай.

Таким чином, відправлений з Китаю в Україну на адресу позивача у справі вантаж, транспортним експедируванням та організацією перевезення якого займався відповідач у справі на підставі укладеного між сторонами господарського договору, виявився по факту не отриманим позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що на Донецькій залізниці в процесі оформлення вантажу виявилось, що у тому контейнері, де мав знаходитись замовлений позивачем вантаж (брухт мідного дроту), насправді знаходився інший вантаж (пісок).

Господарський суд не є правоохоронним органом та в силу своєї компетенції не займається встановленням обставин, які мають встановлюватись іншими компетентними органами, тому не може з`ясувати, що саме, коли та через які дії/події/обставини трапилось з вантажем позивача, встановити можливих винних осіб та/або інші обставини. Натомість, розглядаючи даний господарський спір, господарський суд встановлює лише обставини того, чи є підстави повернути (стягнути з відповідача) отримані в якості передоплати за договором транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 кошти.

З матеріалів даної справи вбачається, що у 2020-2021 роках між сторонами у справі існував господарський спір у судах за наслідками спірних правовідносин на підставі договору транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.10.2020 у справі №916/192/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» про стягнення матеріальних збитків за договором транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 у розмірі 2360000 грн. відмовлено; зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» про стягнення 138799,82 грн. задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» заборгованість у розмірі 138799,82 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі №916/192/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» на рішення господарського суду Одеської області від 08.10.2020 у справі №916/192/20 задоволено частково; рішення господарського суду Одеської області від 08.10.2020 у справі №916/192/20 скасовано частково; відмовлено у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» про стягнення 138799,82 грн.; в іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 08.10.2020 у справі №916/192/20 залишено без змін.

Висновки апеляційного суду у справі №916/192/20 ґрунтувались, зокрема, на листі відправника - Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD №б/н від 11.03.2019 щодо помилкової поставки вантажу та листі отримувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» №03 від 19.03.2019 про відмову від вантажу.

Так, у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі №916/192/20, зазначено, що:

- наявний в матеріалах справи лист Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD від 11.03.2019 та лист Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» від 19.03.2019 №03 свідчать про те, що в даному випадку невідповідність отриманого вантажу товаросупровідним документам сталась через його помилкове направлення Компанією HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD як продавцем за міжнародним контрактом, укладеним між нею та первісним позивачем у справі;

- колегія суддів зазначила, що первісним позивачем належними та допустимими доказами по справі не підтверджено, що збитки, які він поніс в зв`язку з отриманням вантажу, який не було обумовлено міжнародним контрактом та всіма товаросупроводжуючими документами, … що свідчить про відсутність складу цивільного правопорушення та виключає покладання на відповідача за первісним позовом обов`язку з відшкодуванням заявлених до стягнення збитків.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.06.2021 касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі №916/192/20 закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 296 ГПК України.

Таким чином, в основу рішень судів у справі №916/192/20 покладений лист Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD від 11.03.2019, в якому вказано, що за договором №20181112 від 29.10.2018, додатком до договору №1 від 29.10.2019, коносаментом СOSU Компанією було помилково переплутано контейнер та направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» ще один вантаж, який був призначений для отримувача в Іспанії; в листі зазначено, що будуть надіслані всі необхідні документи для вантажу, який відправлений помилково; вказано про бажання залишити цей вантаж, тому що в разі повернення вогнетривкого матеріалу, це буде коштувати доволі багато; вказано про намір знову надіслати позивачу мідь.

В матеріалах справи відсутній оригінал вказаного листа Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD від 11.03.2019; за поясненнями сторін, наданими суду у судовому засіданні 15.02.2022, оригінал вказаного листа був відсутній і під час розгляду справи №916/192/20, наявний в обох справах лише нотаріально засвідчений переклад копії цього листа, натомість сам лист нібито був наданий брокером, а останнім нібито отриманий від позивача (за посиланнями відповідача) і навпаки (за посиланнями позивача), між тим, ані позивач, ані відповідач оригіналу вказаного листа до суду не надали і не вказали суду на особу, яка має такий оригінал такого доказу.

Відповідно до вимог ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За таких обставин у зв`язку з відсутністю оригіналу листа Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD від 11.03.2019 та неможливістю підтвердити достовірність його походження як письмового доказу за наявності сумнівів щодо його достовірності, суд на підставі ст. 91 ГПК України не бере вказаний лист до уваги.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що предметом позову у справі №916/192/20 було стягнення з відповідача збитків у розмірі вартості непоставленого товару, упущеної вигоди та вимушених втрат за первісним позовом, а також вартості додатково наданих Експедитором послуг за зустрічним позовом; у задоволенні обох позовів обом сторонам відмовлено судом апеляційної інстанції. Предмети та підстави позовів позивача по обом справам є різними.

При цьому у справі №916/192/20 відсутні нові докази, які подані у даній справі, зокрема, що стосується позиції китайської сторони - Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD.

Так, в матеріалах справи наявні:

- лист від 19.03.2019 №03/17, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» направило на адресу Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD повідомлення про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» відмовляється від вантажу, отриманого від Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD за договором від 29.10.2018 №20181112 за коносаментом СOSU, контейнер №CSLU2202446 в зв`язку з його невідповідністю, а також про готовність прийняти помилково відправлений вантаж та повернення 50000 доларів США за сплачений товар;

- лист Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD від 03.03.2021, в якому позивача повідомлено про виконання китайською компанією першої частини контракту №20181112 від 29.10.2018 на поставку на територію України 20 метричних тон лому мідного дроту на суму 50000 доларів США; про прийняття вказаного товару перевізником COSCO SHIPPING LINES CO., LTD у КНР; про передання морським перевізником товару експедитору та про те, що Компанія HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD не надсилала листи про помилкову поставку іншого товару.

Судом у засіданні від 30.11.2021 оглянуті надані позивачем оригінали обох цих листів та обидва ці листи приймаються судом до уваги в якості доказів у справі.

В матеріалах справи також наявні документи, які стосуються митного оформлення вантажу, який не стосується того вантажу, що був замовлений позивачем на підставі контракту з китайською компанією, та реекспорту вказаного вантажу, зокрема:

- лист №03/20 від 19.03.2019, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» просило Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокерське агентство «Каяніс» здійснити митні процедури щодо оформлення в режимі реекспорту помилково ввезеного на митну територію вантажу за коносаментом СOSU, CMR №043670 від 04.03.2019. Додатками до листа було зазначено: лист відправника щодо помилкової поставки б/н від 11.03.2019; відмова отримувача ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» №03/03 від 19.03.2019; проформа-інвойс на помилково поставлений вантаж №2 від 15.03.2019; висновок гемологічної експертизи №23423/430304-Д від 19.03.2019;

- лист від 20.03.2019 №13/1 Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» на адресу Донецької митниці ДФС, в якому повідомлено про відмову від прийняття вантажу до перевезення до надання листа від відправника про прийняття вантажу, а також вирішення всіх фінансових питань, оскільки як зазначив експедитор, клієнт відмовився від отримання товару та вирішив здійснити його реекспорт, незважаючи на наявний лист Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD, в якому зазначено прохання не відправляти вантаж до Китаю, оскільки це дуже затратно, відсутністю підтвердження вказаної компанії на прийняття вантажу та покриття всіх витрат щодо його транспортування, що в свою чергу унеможливлює прийняття даного контейнеру лінійним агентом СOSCO SHIPPING CO., LTD до перевезення;

- лист Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» від 19.03.2019 №03, яким повідомлено Компанію HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD про відмову від вантажу, отриманого від Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD за контрактом від 29.10.2018 №20181112 (коносамент СOSU, контейнер №CSLU2202446) в зв`язку з його невідповідністю;

- лист Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» від 18.04.2019 №18/04 на адресу ТОВ «БА «Каяніс» щодо здійснення митних процедур оформлення в режимі реекспорту помилково ввезеного на митну територію вантажу за коносаментом СOSU, ЦМР 043670 від 04.03.2019, повторно, із гарантуванням оплати. Додатками до листа вказані: лист відправника щодо помилкової поставки від 11.03.2019, відмова отримувача ТОВ «НК «НАФТОТРАНС» №03/03 від 19.03.2019; проформа інвойс на помилково поставлений вантаж №2 від 15.03.2019, висновок гемологічної експертизи №23423/430304-Д від 19.03.2019;

- митна декларація від 29.04.2019 UA700100/2019/001769, подана з відмітками: декларант/представник - ТОВ Брокерське агентство «Каяніс»; помилкова поставка, повернення помилкової поставки Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD товару: вогнетривкий пісок вагою 18000 кг у контейнері №CSLU2202446 на підставі ст. 190 МКУ.

05.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» направило Товариству з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» повідомлення про розірвання договору №02/25-02 від 25.02.2019 із вимогою про повернення суми боргу/передоплати за вказаним договором у розмірі 45600,60 грн.

В матеріалах справи наявна нотаріальна засвідчена 12.10.2021 заява свідка, попередженого про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, директора ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» - ОСОБА_2 , в якій свідок засвідчив, зокрема, наступне: «До Господарського суду Одеської області подається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» про повернення передоплати за договором транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019. Між TOB «НК «НАФТОТРАНС» (даті за текстом - позивач або Клієнт) та ТОВ «МІТРІДАТ ОДЕСА» (далі за текстом - відповідач або Експедитор) було укладено договір транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 року (далі за текстом - договір), укладено та узгоджено додаткову угоду №1 від 25.02.2019р. Я свідчу, що в порушення умов укладеного між сторонами договору транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА», м. Одеса, як Експедитор, проявило халатність та недбалість, приймаючи вантаж для експедирування, в зв`язку з чим прийняло вантаж у контейнері від представництва морського перевізника у морському порту Одеса, за описом у коносаменті, інвойсі та вазі у 20000 кг нетто/20120 кг брутто, вказавши в товаротранспортному документі CMR вантаж за одним описом, а транспортувало із порту інший вантаж за описом та вагою 18000 кг нетто, ввівши в оману мене та митні органи, з огляду на ці причинно-наслідкові події я поніс збитки, пов`язані з не доставкою вантажу під митним контролем до пункту розмитнення вантажу та місця призначення 100% втратою вантажу. Я здійснив згідно договору №02/25-02 від 25.02.2019 та додатку до договору №1, рахунку №18268 від 27.02.2019 передоплату послуг на користь відповідача у сумі 45600 грн. 60 коп. за вантажно-розвантажувальні роботи в порту, у тому числі і зважування контейнеру, транспортні послуги з перевезення вантажу у контейнері з порту Одеса до м. Маріуполь, за експедиторські послуги. Цей вантаж я купив у китайського Постачальника, вантаж мав прибути до порту Одеса у морському контейнері з 01 до 03 березня 2019р. Я надав ТОВ «МІТРІДАТ ОДЕСА» довіреність №15 від 27.02.2019р. як Експедитору, у якій надав право Експедитору на належне отримання ла доставку до кінцевою одержувача саме вантажу за належним описом згідно наданим йому документам - коносаменту, інвойсу, пакувальному листу, сертифікатів. На виконання зобов`язань за договором транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 та отриманих від позивача документів Експедитор здійснив 04.03.2019р. отримання вантажу (Лом мідного дроту) у контейнері від морського перевізника - офіційного представника COSCO SHIPPING LINES CO., LTD в Україні - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОСКО ШИГІПИНГ ЛАЙНЗ (УКРАИНА) КО., ЛТД» та можливо здійснив внутрішньо портове експедирування контейнера з вантажем (ломом мідного дроту), який прибув до Одеського морського торгівельного порту (далі - ОМТП) та був вивантажений з борта судна у ночі з 02.03.2019 на 03.03.2019 через термінал ТОВ «Бруклін Київ Порт». За моєю згодою Експедитор 04.03.2019 організував на свій розум внутрішньо портове експедирування та перевезення вантажу (лому мідного дроту). Я домовлявся з Експедитором згідно Додатку №1 та усно також провести контроль за вагою брутто/нетто вантажу та провести радіологічний контроль. Цей обов`язок Експедитора було узгоджено у додатковій угоді №1 до чинного договору. Ця послуга була оплачена. В цей же день Перевізник, визначений Експедитором, надав під завантаження автомобіль марки DAF модель 95 XF 380, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп з реєстраційним номером НОМЕР_2 , водієм якого був ОСОБА_1 (далі за текстом - водій). Приймання, передача вантажу та контейнера від представництва морського перевізника «COSCO» до Експедитора підтверджується видатковим ордером №0427984 від 04.03.2019, де вказано вагу вантажу нетто 20120 (кг), кількість місць 20, вантаж - лом та брухт кольорового металу. Контейнер з вантажем був завантажений на автомобіль, що надав Перевізник. Подальша передача вантажу від Експедитора Перевізнику була оформлена Міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №043670 від 04.03.2019. Перевізник отримав саме вантаж у контейнері - лом мідного дроту, а Водій розписався про отримання саме вантажу - лому мідного дроту та за 20 місць у контейнері , за вагу нетто - 20000 кг , та за обов`язок доставити вантаж в обумовлений договором термін. Будь-яких заперечень до опису вантажу та його вазі ні Експедитор, ні перевізник не внесли до товарно-транспортної накладної, номера пломби контейнера не було вписано до CMR. Це означає можливе пересування контейнера без пломбування по території порту та за межами порту. Після прибуття вантажу до Донецької митниці ДФС за моєю згодою та за вимогою менеджера логістики ТОВ «БА «Каяніс» ОСОБА_3 під митним наглядом Донецької митниці ДФС була почата процедура попереднього фізичного (ідентифікаційного) огляду вантажу. Без моєї згоди первинна пломба, яка мала би номер №J863252 була умисно зламана водієм без присутності представників Донецької митниці ДФС. До справи додаються докази у вигляді свідчення водія ОСОБА_1 , що саме він зруйнував пломбу. Ні я, ні інспектор митниці не встигли оглянути пломбу. Саме водій зламав пломбу на контейнері, чим зашкодив дослідженню пломби на її цілісність та дослідження пломби на можливий кримінальний злам пломби у період експедирування водієм контейнеру, втрату вантажу у цей період, його підміну, крадіжку вантажу. Потім при відкритті контейнера працівниками Донецької митниці ДФС була виявлена невідповідність опису вантажу у контейнері та вантажу, вказаному у товарно-супровідних документах CMR, про що було складено Акт про проведення фізичного (ідентифікаційного) огляду товарів та інших предметів б/н від 05.03.2019 з зауваженнями. Замість лому мідного дроту у контейнері опинився пісок, лом міді вкрадено. Після проведення попереднього фізичного (ідентифікаційного) огляду вантажу Донецькою митницею ДФС була навішена нова пломба з відтиском «Митниця 700/156». Одразу позивачем було викликано представників Торгово-Промислової Палати України у м. Маріуполь для оформлення експертизи відповідності або невідповідності вантажу заявленому товару та на наступний день 06.03.2019 було проведено експертизу, внаслідок чого представниками митниці було знято пломбу Донецької митниці ДФС (700/156). Після проведення огляду та проведення експертизи ТППУ, головним інспектором митного посту «Маріуполь спеціалізований» Донецької митниці ДФС - Ігнатушиним А.А. на контейнер CSLU 2202446 була навішена нова пломба з відтиском «Митниця 700/078». У зв`язку з цим фактор, шо Експедитор не доставив чинний вантаж, позивачем було прийнято рішення про повернення вантажу до порту ОМТП Одеса, через невідповідність товару, вказаному у товарно-розпорядчих документах, товарно-транспортному документу. Так, Клієнтом був відправлений гарантійний лист №10/15 від 19.03.2019 на ім`я Експедитора, відповідно до якого я гарантував оплатити послуги з транспортно- експедиторського обслуговування по поверненню вантажу до порту ОМТП, відповідно до умов договору. 19.03.2019 була оформлена митна декларація режиму реекспорту вантажу згідно митних правил. Комплект провізних митних документів було надано на пост «Маріуполь спеціалізований» Донецької митниці ДФС для випуску машини для транспортування вантажу до митного посту в порту ОМТП у м. Одеса, усі додаткові послуги по стоянці автотранспорту, експертизи, брокерські послуги позивачем були своєчасно оплачені. Але Експедитор відмовився від перевезення та прийняв не узгоджене самостійне рішення про зупинку у наданні послуг за договором. Менеджер з логістики ТОН «БА Каяніс» ОСОБА_3 також без відома Клієнта через деякий строк скасувала митну декларацію у режимі реекспорте до настання 30 денного терміну декларації за самостійним проханням Експедитора та листом від Експедитора без відома та без згоди або узгодженням зі мною. Таким чином, Експедитор не виконав умови договору, порушив умови договору, відмовився від виконання договору, не доставив чинний вантаж. Для транспортних компаній самий головний показник безпеки перевезення - це вага вантажу та її безпечна упаковка, особливо після морських перевезень у контейнерах. Експедитор ввів мене в оману, що перевірив вагу та наявність вантажу та упаковку вантажу перед перевезенням на дальність перевезення 700 км. Я та ТОВ «НК «НАФТОТРАНС» звертаються до суду за захистом своїх прав споживача за сплачені послуги, за відшкодуванням втраченого майна, за нарахуванням штрафу, пені за несвоєчасне виконання строку доставки вантажу, та не сплаченого до бюджету України податку на прибуток».

У судовому засіданні 18.01.2022 судом проведено окрему процесуальну дію, а саме: допит свідка - ОСОБА_2 , який підтвердив інформацію, викладену у заяві свідка від 12.10.2021, повідомивши про розуміння своїх дій та обізнаність про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань.

Стягнення з відповідача суми передоплати за договором транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 у розмірі 45600,60 грн. склало предмет позову, з яким позивач звернувся до господарського суду.

Окрім того, в матеріалах справи наявні також наступні докази, на які позивач посилається на підтвердження заявлених позовних вимог:

- електронна переписка між позивачем та відповідачем стосовно оплати послуг за договором;

- акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2019 року по серпень 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» за договором ТЕО №02/25-02, який підписаний з боку позивача;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

На спростування заявлених позовних вимог відповідач посилається також на наступні докази:

- гарантійний лист №10/15 від 19.03.2019, яким Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» гарантувало Товариству з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» оплатити послуги з транспортно-експедиторського обслуговування по поверненню вантажу до Одеського морського торговельного порту, відповідно до умов договору №02/25-02 від 25.02.2019;

- висновок експертизи визначення виду матеріалу вантажу Державного гемологічного центру України від 19.03.2019 №23423/430304-Д, в якому вказано про проведення експертного дослідження матеріалу вогнетривкого (пісок) 18 т, код товару згідно з УКТВЕД, країна походження Китай, контракт від 20.10.2018 №20181112, проформа-інвойс від 15.03.2019 №2 та встановлено, що вартість товару складає 720 USD;

- відповідь на адвокатський запит Азовської митниці Держмитслужби від 12.11.2020 №6271/8.19-08-02-26 про надання копій пояснень водія ОСОБА_1 та самі пояснення водія ОСОБА_1 ;

- лист Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» №1903/19 від 19.03.2019, адресований всім заінтересованим особам, із проханням не здійснювати митні оформлення вантажу «матеріал вогнетривкий пісок» в контейнері CSLU2202446 в режимі реекспорт у зв`язку з відсутністю підтвердження від отримувача - Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD стосовно сплати локальних витрат та отримання вантажу;

- договір транспортно-експедиційного обслуговування при перевезеннях вантажів автомобільним транспортом №1/230918 від 23.09.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЛК ЮВІС»;

- електронний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА», направлений на електронну пошту Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD (; ) із проханням направити лист/дозвіл на розпорядження вантажем в контейнері CSLU2202446, B/L СOSU;

- договір №2912/18-81 від 29.12.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОСКО ШИППІНГ Лайнз (Україна) КО., ЛДТ» (агент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» (експедитор), яким регламентується права та обов`язки сторін, пов`язаних з організацією морського перевезення та експедирування вантажів в контейнерах, що знаходяться у власності/лізингу/іншому праві користуванні судноплавної контейнерної лінії морського перевізника - Cosco Shipping Lines Co LTD;

- лист/відповідь на адвокатський запит від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСКО ШИППІНГ Лайнз (Україна) КО., ЛДТ»;

- рахунок-фактура №КО-00002498 від 01.03.2019 на суму 10598,54 грн. за договором №2912/18-81 від 29.12.2018; меморіальний ордер №4767 від 01.03.2019 на суму 10598,54 грн.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №2594 від 01.03.2019; акт надання послуг №859 від 20.04.2019 на суму 89906 грн.; рахунок на оплату №623 від 20.04.2019 та платіжне доручення №5531 від 10.05.2019 на суму 89906 грн.;

- лист/відповідь на адвокатський запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокерське агентство «Каяніс» №14 від 26.03.2020;

- лист директору Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСКО ШИППІНГ Лайнз (Україна) КО., ЛДТ» про надходження електронного листа від Компанії HEBEI DUOFENG IMPORT AND EXPORT TRADE CO LTD стосовно помилкового направлення вантажу;

- лист/відповідь на адвокатський запит Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛК ЮВІС» №10042020/01 від 10.04.2020.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з п.п. 5,6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вимогами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

За ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 930 ЦК України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Клієнт повинен видати експедиторові довіреність, якщо вона є необхідною для виконання його обов`язків.

За ст.ст. 931-935 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату. Експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору. Клієнт зобов`язаний надати експедиторові документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, а також інформацію, необхідну для виконання експедитором обов`язків, встановлених договором. Експедитор повинен повідомити клієнта про виявлені недоліки одержаної інформації, а в разі її неповноти - вимагати у клієнта необхідну додаткову інформацію. У разі ненадання клієнтом документів та необхідної інформації експедитор має право відкласти виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування до надання документів та інформації в повному обсязі. Клієнт відповідає за збитки, завдані експедиторові у зв`язку з порушенням обов`язку щодо надання документів та інформації, визначених частиною першою цієї статті. За порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу. Клієнт або експедитор має право відмовитися від договору транспортного експедирування, попередивши про це другу сторону в розумний строк. Сторона, яка заявила про таку відмову, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки, завдані їй у зв`язку із розірванням договору.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку. За необхідності відступати від вказівок клієнта, зокрема в разі виникнення загрози пошкодження вантажу, безпеці людей і довкіллю, експедитор зобов`язаний попередньо отримати згоду клієнта на таке відступлення. У разі якщо немає можливості попередньо повідомити про це або якщо відповідь на такий запит не отримано експедитором у належний за наявними обставинами строк, експедитор має право діяти на свій розсуд, повідомивши клієнта про свої дії, як тільки таке повідомлення стане можливим. Договором транспортного експедирування можуть бути передбачені й інші обов`язки експедитора.

Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» (клієнт) було укладено договір транспортного експедирування №02/25-02, предметом якого є виконання або організація виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

На виконання умов укладеного договору №02/25-02 від 25.02.2019, позивач видав відповідачу довіреність №15 від 27.02.2019 на експедирування в порту та оформлення всіх необхідних документів, отримання та доставку кінцевому отримувачу вантажу, який прибув на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» в контейнері: CSLU2202446 по коносаменту №COSU в Одеський морський торгівельний порт; строк дії довіреності до 31.12.2019.

Таким чином, позивач мав на меті, щоб відповідач як його контрагент за господарським договором виконав належні дії по отриманню вантажу, який йшов за коносаментом - брухту мідного дроту вагою 20120 кг.

Натомість, проаналізувавши наявні матеріали справи та позиції обох сторін, суд дійшов висновку, що відповідачем не було вчинено належних та достатніх дій по тому, щоб навіть пересвідчитись, чи надійшов на адресу позивача належний вантаж та що саме надійшло і щодо якого саме вантажу відповідачем надаються послуги з транспортного експедирування, перевезення.

За таких обставин господарський суд вважає, що відповідачем не забезпечено виконання предмету укладеного між сторонами договору транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019, що завадило досягти цілей замовлених послуг.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про доведеність позивачем заявлених позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Згідно з ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків. Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Господарський суд зауважує відповідачу, що посилання на візуальний огляд Одеською митницею ДФС перед виїздом з території Одеського морського порту контейнера та пломби, не виявлення пошкоджень пломби та/або контейнера та поставлення під митний контроль не свідчить про вжиття експедитором/перевізником належних та достатніх заходів для виконання предмету та завдань господарського договору транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019, за яким позивач сплатив відповідачу суму коштів в якості передоплати у розмірі 45600,60 грн., послуги на які відповідачем належним чином не надані виходячи з наявних матеріалів справи при розгляді справи за заявленим предметом і підставами позову та доказовою базою у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» позовних вимог в повному обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи не спростовують вищевикладені висновки суду.

Підстави вважати, що сторони під час розгляду даної справи зловживали процесуальними правами у суду відсутні, так само як відсутні підстави для покладення штрафів.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТРІДАТ ОДЕСА» (65082, Одеська обл., м. Одеса, вул. Софіївська, буд. 7А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОВА КОМПАНІЯ «НАФТОТРАНС» (49051, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Журналістів, буд. 13, ) 45600 /сорок п`ять тисяч шістсот/ грн. 60 коп. суми передоплати та 2270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2022 р. у зв`язку з запровадженням з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України, початком військових дій, після виходу судді з відповідної відпустки.

Суддя Ю.С. Бездоля