ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2022 справа № 914/122/22

Суддя Юркевич М.В., за участю секретаря Кравчук І.В., розглядаючи матеріали

позовної заяви: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісмаш», м. Львів,

про: стягнення 104 558,79 грн заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача: Петрів Л.П. - представник

від відповідача: Зарічний І.Я. - представник

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісмаш» про стягнення 104 558,79 грн заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.01.2022 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та надано строк для подання відзиву.

Ухвалою від 03.02.2022 суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22.02.2022.

В межах підготовчого провадження розгляд справи відкладався з підстав викладених в ухвалах суду від 22.02.2022р. та 15.03.2022р.

15.03.2022р. від представника відповідача поступило клопотання про закриття провадження у справі, відповідь на відзив та клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій при ухваленні рішення у даній справі.

Ухвалою від 15.03.2022р. в задоволенні клопотання про закриття провадження було відмовлено. Крім того, у зв`язку з відсутністю інших заяв та клопотань, ухвалою від 15.03.2022р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.04.2022р.

В судове засідання 12.04.2022р. з`явилися представники сторін, виступили зі вступними словами, після чого суд перейшов до стадій дослідження обставин справи та поданих доказів.

Перед судовими дебатами було оголошено перерву в судовому засіданні до 19.04.2022р.

В судовому засіданні 19.04.2022р. сторони виступили в судових дебатах, в ході яких позивач повністю підтримував свої позовні вимоги. Відповідач заперечував позовні вимоги та просив суд при ухваленні рішення зменшити нараховані штрафні санкції на 90%.

В ході розгляду справи по суті судом було встановлено наступне:

23.12.2020 за результатами проведення відкритих торгів в електронній системі закупівель "Прозоро" між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лісмаш" (постачальник) укладений договір №Л/НХ-20622/НЮ, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар, зазначений у специфікації №1 (додаток №1 до договору), а саме: мотокоси, кущорізи (косарки) у кількості, визначеній у специфікації №1 (додатку №1 до договору), на суму 2 099 400,00 грн.

Відповідно до п.6.3.1 договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені умовами договору.

Згідно п.5.4. договору доставка товару проводиться партіями, протягом не більше 15 днів з моменту подання заявки покупця, згідно п. 5.4.4. договору, яка вважається дозволом на доставку товару та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Пунктом 5.4.4. договору передбачено, що відправлення заявки покупцем здійснюється з електронної адреси покупця () на електронну адресу постачальника (). Датою подання заявки вважається дата відправлення її на електронну адресу постачальника.

Пунктом 5.2. договору визначено місце поставки товару: (НХ) Служба організації та проведення закупівель - код філії 937, 79025, м. Львів вул. Широка,2. Моментом доставки товару відповідно до п.5.1. договору є дата фактичного прибуття товару за адресою, зазначеною в договорі, що підтверджується товаросупроводжувальними документами.

Покупець на електронну адресу постачальника надіслав заявку №НГ/НЗІ-40/11 від 24.12.2020 на поставку мотокос (кущорізів) у кількості 106 шт. за ціною 16 531,03 грн. (з ПДВ) на загальну суму 1 752 289,39 грн.

На виконання заявки №НГ/НЗІ-40/11 від 24.12.2020 постачальник здійснив поставку визначеного у заявці товару - мотокос (кущорізів):

- 29.12.2020 - 28 шт. на суму 462 868,90 грн. (акт приймання-передачі від 29.12.2020, №б/н);

- 29.12.2020 - 1 шт. на суму 16 531,03 грн. (акт приймання-передачі від 29.12.2020, №б/н, на загальну суму 89 092,54 грн.);

- 30.12.2020 - 1 шт. на суму 16 531,03 грн. (акт приймання-передачі від 30.12.2020, №б/н, на загальну суму 49 559,88 грн.);

- 30.12.2020 - 25 шт. на суму 413 275,80 грн. (акт приймання-передачі від 30.12.2020, №б/н);

- 30.12.2020 - 26 шт. на суму 429 806,83 грн. (акт приймання-передачі від 30.12.2020 №б/н);

- 27.07.2021 - 25 шт. на суму 413 275,80 грн. (акт приймання-передачі від 04.08.2021 №б/н);

Всього поставлено на підставі заявки № НГ/НЗІ-40/11 від 24.12.2020 106 шт. товару на загальну суму 1 752 289,39 грн.

Позиція позивача.

Як стверджує позивач, згідно умов договору, поставка товару згідно заявки №НГ/НЗІ-40/11 від 24.12.2020 повинна була бути здійснена до 08.01.2021р., однак частково товар у кількості 25 шт. на суму 413 275,80 грн. було відповідачем допоставлено лише 27.07.2021р., тобто з терміном прострочення - 200 днів.

Відповідно до п. 7.2. договору, за порушення строку поставки товару за даним договором, з урахуванням фактичної дати доставки товару, передбаченої п. 5.1. цього договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості товару, з якого покупцю допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

З огляду на наведене, за прострочення з поставки товару на суму 413 275,80 грн., позивач нарахував відповідачу 75 629,48 грн. пені та 28 929,31 грн. штрафу, які просить стягнути в судовому порядку.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував щодо наявності прострочки у поставці частини товару, однак не погоджувався з позивачем щодо строку такого прострочення та власне вини відповідача у виникненні прострочення.

Зокрема, у листі до відповідача відповідач пояснював, що у зв`язку з тим, що термін виконання заявки збігся з новорічними та різдвяними святами, на поставку реально було тільки 5 з 15 днів. Крім того, представництво виробника STIHL припинило відвантаження продукції з 24.12.2020. У зв`язку з тим, що термін дії договору до 31.12.2021, ТзОВ "Лісмаш" просило надати можливість допоставити кущорізи у кількості 25 шт.

Листом від 06.04.2021 ТзОВ "Лісмаш" повідомило залізницю, що готове до поставити кущорізи згідно договору у кількості 25 шт.

08.04.2021 ТзОВ "Лісмаш" просило залізницю надати довіреність і вказати контакти відповідальної особи для до поставки кущорізів по заявці від 24.12.2020.

Відповіді на дані листи-прохання залізниця не надала.

Водночас, відповідач зазначив, що позивач все ж прийняв недопоставлений товар, однак лише 27.07.2021р., про що свідчить наявний в матеріалах справи акт приймання-передачі.

Таким чином, відповідач вважає, що позивач безпідставно нараховує пеню до моменту фактичної поставки товару, оскільки готовність допоставити спірний товар відповідач виявив ще 31.03.2021р., звернувшись до позивача з відповідним листом. Однак, відповідач відповіді не надав.

Крім того, в ході розгляду даної справи відповідач просив суд при ухваленні рішення зменшити нараховані позивачем штрафні санкції (пеня, штраф) на 90% пояснюючи це тим, що на даний момент в силу об`єктивних обставин, пов`язаних з військовою агресією з боку РФ підприємство не працює на повну потужність, а також перебуває у скрутному фінансовому становищі.

При прийнятті рішення, суд виходить з наступного.

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону.

Як було встановлено судом та визнано відповідачем, що відповідно до укладеного договору відбулася прострочка з поставки товару на суму 413 275,80 грн. Так, згідно договірних умов, крайньою датою поставки товару було 08.01.2021р., однак фактично відповідач допоставив вказаний товар 27.07.2021р., про що свідчить акт приймання-передачі.

Відповідно до п. 7.2. договору, за порушення строку поставки товару за даним договором, з урахуванням фактичної дати доставки товару, передбаченої п. 5.1. цього договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості товару, з якого покупцем допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Таким чином, позивач визначив період прострочення виконання зобов`язання з 08.01.2021р. по 27.07.2021р., протягом якого нарахував відповідачу пеню та штраф.

Водночас, суд не погоджується з позивачем в частині визначеного ним періоду прострочення. Так, як вже зазначалося вище, відповідачем ще задовго до дати фактичної поставки - 27.07.2021р. вчинялися дії щодо належного виконання договору. Зокрема, доказами, які свідчать про намагання відповідача допоставити товар позивачу є неодноразові листи зі зверненнями до позивача (31.03.2021р., 06.04.2021р., 08.04.2021р.).

Позивач підтвердив факт отримання таких листів від відповідача, однак відповіді на них не надавав.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що фактично відповідач ще 31.03.2022р. вчинив всі дії щодо якнайшвидшої допоставки товару, однак позивач на звернення не реагував. Отже, на думку суду після 31.03.2021р. вина відповідача у прострочці поставки товару є відсутньою, у зв`язку з безпідставним невчиненням з боку позивача дії щодо прийняття товару. Тому, безпідставно нараховувати відповідачу пеню та штраф протягом періоду, в якому вина відповідача у прострочці є відсутньою.

Відтак, судом встановлено, що правильним розрахунковим періодом щодо нарахування пені є з 08.01.2021р. по 31.03.2021р. Отже, за наслідками здійсненого судом перерахунку, підлягаюча до стягнення з відповідача пеня складає 34 301,88 грн. та 7% штрафу в розмірі 28 929,31 грн.

Щодо заяви відповідача про зменшення нарахованих штрафних санкцій, суд зазначає наступне:

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими Господарським кодексом України та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина 1 статті 199 ГК України).

Штрафними санкціями відповідно до частини 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні принципи наведено у статті 233 ГК України, за змістом якої, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій

За змістом наведених вище норм, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. Відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. (Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №924/709/17.)

Так, суд зазначає, що предметом розгляду у даній справі стягнення суто штрафних санкцій за неналежне виконання договору. Водночас, суд констатує, що вцілому, згідно договору поставки, відповідач свої зобов`язання виконав повністю.

Крім того, судом в ході розгляду справи було встановлено, що у позивача по інших договорах з відповідачем існує заборгованість перед останнім на понад три мільйони гривень.

З огляду на наведене, беручи до уваги також воєнний стан, в якому перебуває вся територія України, суд дійшов висновку про можливість зменшення підлягаючих до стягнення з відповідача пені та штрафу на 50%.

В той же час, суд відхиляє пропозицію відповідача про зменшення штрафних санкцій на 90%.

В даному випадку суд вважає, що розумним та таким, що збалансовує права та інтерес сторін є можливість зменшення відповідачу штрафних санкцій саме на 50%.

Враховуючи все вищенаведене, за наслідками розгляду спору суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково у розмірі 17 150,94 грн. пені та 14 113,65 грн. штрафу.

Судовий збір в розмірі 1 562,16 грн., відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Клопотання про зменшення підлягаючих до стягнення штрафних санкцій задовольнити частково.

3. Зменшити підлягаючі до стягнення пеню та штраф на 50%.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісмаш» (79044, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 87-3а, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) 17 150,94 грн. пені, 14 113,65 грн. штрафу та 1 562,16 грн. витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.04.2022р.

Суддя Юркевич М.В.