ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.04.2022м. ДніпроСправа № 904/9234/21
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" ("Aspi Aqro" MMC), м. Габала Республіки Азербайджан
про розподіл судових витрат на правову допомогу
У справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" ("Aspi Aqro" MMC), м. Габала Республіки Азербайджан
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Одд Тайм Трейд", м. Дніпро
про стягнення 146 959,97 євро
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Секретар судового засідання Чернявська Е.О.
Від позивача: не з`явився
Від відповідача: не з`явився
У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" ("Aspi Aqro" MMC) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Одд Тайм Трейд" заборгованість у розмірі 146 959,97 євро, з яких: основний борг у розмірі 50 146,20 євро; пеня у розмірі 92 770,47 євро; 3 % річних у розмірі 4 043,30 євро; судовий збір у розмірі 2204,40 євро, що складає 66 876,21грн, відповідно до курсу встановленого Національним Банком України на день сплати; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1400євро.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" ("Aspi Aqro" MMC) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Одд Тайм Трейд" про стягнення 146 959,97 євро задоволено частково.

22 лютого 2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" ("Aspi Aqro" MMC) до господарського суду надійшла заява, якою просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Одд Тайм Трейд" витрати на професійну допомогу в розмірі 2 000 євро.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 призначено розгляд заяви про розподіл судових витрат на правову допомогу у судовому засіданні на 01 березня 2022 року.

Судове засідання 01.03.2022 не відбулось у зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану.

Згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента №133/2022 від 14.03.2022, який затверджено Верховною Радою України 15.03.2022 та № 259/2022 від 18.04.2022, який затверджено Верховною Радою України 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб та з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб відповідно.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2022 відкладено розгляд заяви про розподіл судових витрат на правову допомогу; зазначено, що про дату, час та місце розгляду заяви буде повідомлено сторін додатково ухвалою суду.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.2 ст.12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про необхідність подальшого розгляду заяви та визначення дати судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2022 призначено розгляд заяви про розподіл судових витрат на правову допомогу на 27 квітня 2022 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Сторони у судове засідання призначене для розгляду заяви не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Направлена судом на адресу відповідача ухвала від 06.04.2022 не вручена. Поштове відправлення з ухвалою суду від 06.04.2022, яке направлялось судом на юридичну адресу відповідача: 49000, м. Дніпро, вул. Барикадна, будинок 10 та повернулися з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наявність провадження з розгляду даної заяви у суді.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Згідно з частинами 3, 4, 5 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 240 ГПК України).

Дослідивши та оцінивши надані позивачем докази у сукупності, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2021 року між Гнєзділовою Наталєю Володимирівною (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 87-90 том 1).

Відповідно до п. 1 договору адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту з метою захисту інтересів клієнта в якості його захисника (відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та Кодексу України про адміністративні правопорушення, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського процесуального кодексу України) та представника зі всіма правами, що має клієнт.

Визначений цим договором об`єм правової допомоги може бути змінений збільшений/зменшений) виключно за згодою сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди (п. 3 договору).

За надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір і порядок оплати якого погоджується сторонами шляхом укладення відповідного додатку до даного договору (п. 4 договору).

У випадку, якщо для надання правової допомоги необхідно здійснювати виїзд за м. Києва, клієнт має сплатити кошти відрядження адвоката у місце надання правової допомоги не пізніше 3 діб до такого відрядження (п. 5 договору).

Згідно п. 9 договору договір укладений сторонами у двох автентичних примірниках - по одному для кожної із сторін, на термін до 31 грудня 2023 року, крім випадків її дострокового припинення за згодою сторін, за ініціативою однієї сторони або внаслідок обставин непереборної сили.

Зміст цього договору є предметом адвокатської таємниці, за виключенням повноважень, наданих адвокату клієнтом для виконання доручення. Повноваження адвоката щодо захисту/представництва інтересів клієнта перед особами, які не є сторонами цього договору підтверджуються копією даного договору та іншими документами, визначеними законодавством (п. 10 договору).

05 листопада 2021 року Гнєзділовою Наталєю Володимирівною (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" (клієнт) складено та підписано додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 05.11.2021(а.с. 91-92 том 1).

Відповідно до п. 1 додатку адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту з метою захисту інтересів клієнта у справі про стягнення заборгованості по контракту UА-1 від 07.06.2018, укладеного між ТОВ "Аспі Агро" та ТОВ "Спіріт-Дрінк, договору про переведення боргу від 14.01.2019, укладеного між ТОВ "Аспі Агро", ТОВ "Спіріт-Дрінк" та ТОВ "Альянс Українських Приватних Компаній".

За надання правової допомоги відповідно до пункту 1 цього додатку, клієнт сплачує адвокату:

- гонорар, виходячи з розрахунку його погодинної вартості, яка складає 100 (сто) євро за 1 (одну) годину;

- гонорар, за участь судовому засіданні по справі у розмірі 100 (сто) євро за одне удове засідання (п. 2 додатку).

Витрати на відрядження обраховуються із розрахунку 4 години за добу до яких додаються витрати на проїзд. У випадку, якщо обсяг робіт у відрядженні впродовж будь-якого дня перевищує 4 години, оплаті підлягають фактичні витрати часу (п. 3 додатку).

До визначеної вартості послуг не включаються додаткові витрати (послуги перекладачів, нотаріусів, експертів, державні мита, збори та інші обов`язкові платежі) (п. 4 додатку).

Оплата гонорару адвокату здійснюється на підставі рахунку-фактури та акту приймання-передачі наданих послуг. Клієнт має сплатити гонорар адвокату не пізніше 21 робочого дня з дати підписання акту прийому-передачі наданих послуг шляхом перерахування суми зазначеної у рахунку-фактурі на розрахунковий рахунок адвоката (п.п. 5, 6 додатку).

16 лютого 2022 року Адвокатом Гнєзділовою Наталєю Володимирівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" складено та підписано Акт №1 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 05.11.2021 (а.с. 201-202 том 1).

Сторони підтверджують, що виконавець надав клієнту такі послуги:

проведення правового аналізу та документів по справі, 5год., 100,00євро/за год., загальна вартість 500,00євро;

проведення аналізу судової практики щодо предмета спору, 2год., 100,00євро/за год., загальна вартість 200,00євро;

підготовка та направлення вимоги про сплату заборгованості, 1год., 100,00євро/за год., загальна вартість 100,00євро;

підготовка та направлення позовної заяви по справі, формування додатків до позовної заяви, 6год., 100,00євро/за год., загальна вартість 600,00євро;

участь адвоката у судових засіданнях, 4год., 150,00євро/за год., загальна вартість 600,00євро.

Всього 14год./4 судових засідання, загальна вартість 2 000,00євро (п. 1 акту).

Визначені послуги були виконані адвокатом Гнєзділовою Н.В. згідно умов договору в повному обсязі та належним чином (п. 2 акту).

Адвокат Гнєзділова Н.В. виставила Товариству з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" інвойс №001/22 від 16.02.2022 на оплату послуг згідно договору від 05.11.2021, додатку 1 до договору від 05.11.2021 на суму 2 000,00євро.

Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у справі є: договір про надання правової допомоги від 05.11.2021 (а.с. 87-89 том 1), ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АР №1071905 від 25.11.2021 (а.с. 94 том 1).

За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI, представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст.123 ГПК України).

За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина друга та третя статті 126 ГПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див. також, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач заперечення проти заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

За своєю категорією ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію.

Суд вважає, що вартість кожної складової послуг адвоката є завищеною, не відповідає принципу співмірності та розумності, є неспіврозмірною з часом, витраченим на їх надання.

Зокрема, не відповідає принципу розумності й співмірності визначена адвокатом вартість таких послуг, як:

проведення правового аналізу та документів по справі 500,00євро, проведення аналізу судової практики щодо предмета спору 200,00євро, підготовка та направлення позовної заяви по справі, формування додатків до позовної заяви 600,00євро. Виокремлення адвокатом таких послуг, як: "проведення правового аналізу та документів по справі", "проведення аналізу судової практики щодо предмета спору" є необгрунтованим, охоплюється діями адвоката з підготовки та направлення позовної заяви по справі, формування додатків до позовної заяви;

підготовка та направлення вимоги про сплату заборгованості 100,00євро. Згідно рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) від 09.07.2002 № 15-рп (справа № 1-2/2002) досудовий порядок врегулювання спору не є обов`язковим. Суд вказав, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

З огляду на зазначені приписи національного законодавства, останнє не встановлює обов`язкового досудового врегулювання спору як безумовної передумови для звернення особи, яка вважає, що її права були порушені, невизнані або оспорені іншою особою, із позовом до суду;

участь адвоката у судових засіданнях (тривалість відповідно до протоколів судових засідань) 28.12.2021 (30хв, а.с. 119 том 1), 25.01.2022 (7хв, а.с. 156 том 1), 03.02.2022 (47хв, а.с. 164 том 1), 11.02.2022 (13хв, а.с. 181 том 1).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Господарський суд, розподіляючи витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За таких обставин, враховуючи відсутність складних розрахунків в позовній заяві; оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, ціну позову, наявність усталеної судової практики, суд вважає за можливе не присуджувати на користь позивача заявлену суму повністю, а зменшити розмір витрат позивача на правову допомогу та покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 200 євро.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Одд Тайм Трейд" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Барикадна, буд. 10; ідентифікаційний код 42040276) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспі Агро" ("Aspi Aqro" MMC) (Республіка Азербайджан, AZ3600, Габалінський район, м. Габала, вул. Заріфи Алієвої, будинок 10, державний реєстраційний номер ) частину витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 200 (двісті) євро 00 євроцентів, видати наказ.

В іншій частині заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 29.04.2022.

Суддя Н.М. Євстигнеєва