ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/91/22
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.

Секретар судового засідання Матіяш М. П.

За участю представника позивача Гаращенко І. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: ФОП ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , про стягнення заборгованості в сумі 39 773, 89 грн та судових витрат,

встановив, що ФОП ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 39 773, 89 грн та судових витрат.

В обґрунтування вимог позивач вказала на те, що відповідач всупереч вимогам ЦК України, ГК України та умовам разового договору - заявки № 204П/2021 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 27.10.2021, не виконав в обумовлені строки, взяті на себе зобов`язання по оплаті наданих послуг.

В підтвердження зазначеного, надав суду копії: разового договору - заявки № 204П/2021 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 27.10.2021, рахунку на оплату №593 від 01.11.2021, акту надання послуг №593 від 01.11.2021, міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR), докази направлення новою поштою, лист (претензія) про сплату боргу від 14.01.2022 з доказами направлення, витяги з ЄДРЮОФОПГФ щодо позивача та відповідача, договір про надання правової допомоги № 01/02/22 від 01.02.2022, додаток №1 до договору про надання правової допомоги №01/02/22 від 01.02.2022, ордер про надання правничої (правової) допомоги серія АА №1198228 від 04.02.2022 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №5373 від 19.04.2013.

09.02.2022, судом відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи та зобов`язано, зокрема, позивача подати суду для огляду в судовому засіданні оригінали документів, долучених до позовної заяви.

Позивач вимог суду не виконав, оригіналів документів для огляду суду в судовому засіданні не надав.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, правом на надання відзиву на позов не скористався, про причини неявки суду не повідомив, хоча в силу вимог ГПК України, Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 та висновків ВС, викладених у постановах, зокрема винесених у справах №910/16249/19, № 910/9791/18, № 904/2584/19, вважається таким, що повідомлений про розгляд даної справи судом (ухвали суду направленні відповідачу за адресою, яка відповідає даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Ухвали суду від 09.02.2022 та 23.03.2022, повернулася з відміткою відділення поштового зв`язку - "адресат відсутній за вказаною адресою").

Суд, враховуючи приписи ст.165 ГПК України, зокрема, право суду розглянути справу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи, заслухав представника позивача та вважає, що в позові слід відмовити.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом позову є стягнення плати за організацію і виконання перевезень вантажу на підставі разового договору - заявки № 204П/2021 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 27.10.2021.

Отже, доведенню підлягає факт надання послуг з організації і виконання перевезень вантажів обумовлених вищевказаним договором, а відповідно підставності стягнення 39 773,89 грн плати за надані послуги.

З поданого в підтвердження вказаних обставин договору встановлено, що 27.10.2021, між ФОП ОСОБА_1 (перевізник) та ФОП ОСОБА_2 (експедитор) укладено разовий договір - заявку № 204П/2021 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні ( далі договір). Згідно умов Договору, експедитор замовляє, а перевізник надає послуги з організації виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні (п.1.1. Договору).

В п. 1.2. Договору сторони погодили наступні умови здійснення перевезення:

замовник - ФОП ОСОБА_2 ;

перевізник - ФОП ОСОБА_1 ;

вантаж - пляшка скляна, на палетах, палети штабелюються Кришечки на палетах, масою 21 т.;

маршрут - Болгарія - Україна;

автомобіль- марки Рено, держ. № тягача НОМЕР_1 , держ. № причепа НОМЕР_2 ;

водій ОСОБА_3 ;

завантаження дата/час - 28.10.2021, 09:00- 18:00;

вантажовідправник - ВА Glass Bulgaria;

місце завантаження 1- Болгарія, София-1220, ул. Проф. Иван Георгов, 1;

місце завантаження 2- Завод Херти, Болгарія, 9920, Индустриална зона;

місце замитнення 1. на завантаженні; 2. Митническо бюро Шумен, BG002008 бул. "Ришки проход", № 54 (бул. Шипченский проход);

пункт перетину кордону - Орлівка;

необхідні документи - супровідні документи, страхування, ЦМР, фіто;

ціна перевезення - 1300 євро , по курсу НБУ на день розвантаження;

умови оплати- 15 днів по оригіналах документів ( рахунок, два акти, оригінал ЦМР-2 шт.);

Пунктом 3. Договору передбачено, що розрахунки здійснюються експедитором згідно погоджених з перевізником умов викладених у п. 1.2. цього Договору та у строки визначені в п. 1.2. цього Договору після отримання експедитором документів погоджених сторонами у п. 1.2. цього Договору.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приписами ст. 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Статтею 10 Конституції України передбачено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Крім того, ст. 91 ГПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною 1 ст.76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У разі, коли письмові докази подаються до господарського суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Враховуючи викладене та те, що матеріали справи не містять документів, які, в силу викладеного, є належними і допустимими доказами факту надання позивачем послуг обумовлених разовим договором - заявкою № 204П/2021 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 27.10.2021, відповідно настання обставин, за наявності яких відповідач повинен був розрахуватись за вищевказаним договором, позов є необґрунтованим.

Подана суду копія Акту наданих послуг №593 від 01.11.2021, як доказ обставин, на які посилається позивач, судом не приймається, оскільки не містить особистого підпису експедитора або інших даних, що дадуть змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції і, як наслідок, саму господарську операцію по наданню послуг з організації і виконання перевезення вантажу масою 21 тонну .

Долучена до матеріалів справи копія CMR також не є в розумінні вказаних норм належним та допустимим доказом, оскільки заповнена іноземною мовою. Засвідченого у встановленому порядку перекладу українською мовою суду не подано.

Не подано суду і документів в підтвердження настання обставин обумовлених п.3 договору, на який посилається позивач, як на підставу позову. Долучені докази направлення експедитору документів, підтверджують направлення листа - прохання погашення заборгованості, а не документів направлення яких обумовлено п. 3.1. договору.

За наведених обставин, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарсько процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.05.2022.

Суддя Скапровська І. М.