ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" квітня 2022 р., м. Київ Справа № 911/392/22

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., перевіривши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей Ді Дизель" (02222, місто Київ, вулиця Закревського, будинок 16, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кагарлик Зернопродукт" (09201, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Став`янка, буд. 95, )

про стягнення боргу, 3 % річних, втрат від інфляції,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області через систему Електронний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей Ді Дизель" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кагарлик Зернопродукт" про стягнення боргу, 3 % річних, втрат від інфляції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.02.2022 вказану позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу надати суду відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися та надати суду докази ненадходження коштів від відповідача (довідки з банку, банківські виписки, за весь період спірних правовідносин з моменту виникнення грошового зобов`язання до моменту подачі позову до Господарського суду Київської області).

15.02.2022 до Господарського суду Київської області через систему електронний суд позивачем було подано заяву про усунення недоліків. У вказаній заяві позивач зазначає що суд, ухвалюючи рішення про залишення позовної заяви без руху з вищенаведених підстав, допустив надмірний формалізм, що унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи, а тому такі дії суду є неприпустимими. Позивач вказує, що спростування факту нездійснення оплати вартості отриманих послуг з використанням матеріалів позивача законодавством покладається виключно на відповідача. Позивач зазначає, що в наведених діях суду вбачає упереджене ставлення суду до позивача.

З урахуванням тверджень наведених позивачем у заяві про усунення недоліків, суд зазначає, що дотримання судом вимог процесуального закону - не є формалізмом. Подання позивачем заяви такого змісту, назвавши її заявою про усунення недоліків навіть без намагання усунути недоліки позову не сприяє швидшому призначенню розгляду справи, а є лише констатацією невиконання позивачем вимог Господарського процесуального кодексу України та ухвали суду. Направлення відповідної заяви суд розцінює, як недобросовісне виконання стороною своїх обов`язків щодо доказів.

Водночас, враховуючи формальне дотримання позивачем вимог процесуального закону щодо надання заяви про усунення недоліків та враховуючи право останнього на доступ до правосуддя, суд вважає за можливе прийняти до розгляду дану позовну заяву.

Як визначено ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше; за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки, ціна поданого позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2022, відповідна справа підлягає розгляду виключно у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки така справа є малозначною.

Суд акцентує увагу на тому, що згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, принцип обов`язковості судового рішення. Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України ухвала є видом судового рішення.

За приписами частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Враховуючи, що подана позовна заява підлягає розгляду виключно в порядку спрощеного позовного провадження, а докази в силу положень статті 80 ГПК України повинні бути подані позивачем разом з позовом, суд перевіривши заяву про усунення недоліків та позовну заяву встановив, що їх зміст свідчить про недобросовісне здійснення позивачем своїх процесуальних обов`язків в частині дотримання вимог п. 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України щодо не зазначення та не подання доказів на підтвердження наведених у позові обставин несплати відповідачем за виконані позивачем роботи.

Так у позовній заяві позивач зазначає "з підписанням вище вищеперелічених актів прийому-передачі Відповідач прийняв на себе зобов`язання здійснити на протязі 3-х робочих днів з дати їх підписання, оплату вартості отриманих послуг з використанням матеріалів Постачальника. Відповідне застереження, також, міститься у вказаних актах прийому-передачі виконаних робіт. Однак у вказаний строк відповідач оплату не здійснив, чим допустив порушення грошового зобов`язання перед Позивачем, яке триває до сьогодні". Проте стверджуючи про обставину неоплати не посилається на жодний доказ, який може підтвердити цю обставину та не надає його.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне з власної ініціативи у порядку частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України витребувати у позивача докази ненадходження коштів від відповідача (довідки з банку, банківські виписки, за весь період спірних правовідносин з моменту виникнення грошового зобов`язання до моменту подачі позову до Господарського суду Київської області), оскільки суд вбачає у діях позивача недобросовісне ставлення до процесуальних обов`язків та ознаки можливого приховування дійсних обставин справи.

Позивачем у заяві про усунення недоліків трактується власне бачення положень пункту 7 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, посилання на безпідставність вимоги суду щодо надання відомостей про забезпечення. Проте, позивач навіть не намагався довести до відома суду все ж чи було ним вжито будь яких заходів щодо забезпечення позову чи доказів.

З огляду на це, суд зобов`язує позивача надати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, як того вимагає процесуальний закон.

Суд встановлює позивачу строк для виконання вимог цієї ухвали щодо надання доказів та відомостей про вжиття заходів про забезпечення доказів до 19.05.2022.

Також суд попереджає позивача, що відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України наслідком неподання позивачем без поважних причин доказів може стати залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 74, 176, 234, 247 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей Ді Дизель" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кагарлик Зернопродукт" про стягнення боргу, 3 % річних, втрат від інфляції.

2. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

3. Встановити строк для подання:

- відповідачу відзиву на позов (з дотриманням вимог ст. 165 ГПК України) з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача та доказів, що підтверджують надіслання відзиву з додатками позивачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

- позивачу відповіді на відзив (з дотриманням вимог ст. 166 ГПК України) з доказами в обґрунтування викладених у ньому обставин та доказів направлення копії відповідачу до 20.05.2022;

- відповідачу заперечення (з дотриманням вимог ст. 167 ГПК України) з доказами в обґрунтування його доводів та доказами направлення копій позивачу до 27.05.2022 .

4. Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в силу ч.2 ст. 178 ГПК України, а у разі ненадання копії відзиву на позов (у разі якщо відзив подається) іншому учаснику справи постановити ухвалу про стягнення штрафу відповідно до п. 4 ч.1 ст.135 ГПК України.

5. Довести до відома сторін, що будь-які письмові заяви, клопотання, заперечення повинні відповідати вимогам ст.170 ГПК України, та можуть бути повернуті заявнику у випадку недотримання вказаних вимог на підставі ч. 4 ст.170 ГПК України.

6. Витребувати у позивача у порядку частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України докази на підтвердження наведених в позові обставин щодо ненадходження коштів від відповідача (довідки з банку, банківські виписки, за весь період спірних правовідносин з моменту виникнення грошового зобов`язання до моменту подачі позову до Господарського суду Київської області). Строк для виконання позивачем вимог ухвали в частині витребування доказів до 19.05.2022.

7. Зобов`язати позивача надати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися у строк до 19.05.2022.

8. Попередити позивача, що неподання ним без поважних причин доказів у строк встановлений судом може стати підставою для залишення позову без розгляду у порядку пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 27.04.2022.

Суддя А.Ф. Черногуз