ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 квітня 2022 року м. Рівне Справа № 918/984/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )

про: неплатоспроможність

керуючий реструктуризацією: І.Мельник;

кредитор: ОСОБА_2

кредитор: ПАТ АБ "Укргазбанк"

секретар судового засідання: С.Коваль;

представники:

від заявника: не з`явився;

від арбітражного керуючого: І.Мельник;

від ПАТ АБ "Укргазбанк": В.Панас;

від ОСОБА_3 : не з`явився;

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року прийнято заяву до розгляду, підготовче засідання призначено на 23 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника, введено процедуру реструктуризації боргів, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією боржника ОСОБА_4 , заборонено боржнику відчужувати майно, попереднє засідання призначено на 11 січня 2021 року.

23 листопада 2021 року оприлюднено на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

22 грудня 2021 року до Господарського суду Рівненської області від ОСОБА_5 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, відповідно до якої кредитор просить суд визнати грошові вимоги кредитора до боржника в розмірі 251 300,00 грн..

Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року прийнято заяву ОСОБА_5 з грошовими вимогами до боржника до розгляду, розгляд заяви призначено на 11 січня 2022 року.

23 грудня 2021 року до Господарського суду Рівненської області від ПАТ АБ "Укргазбанк" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, відповідно до якої кредитор просить суд визнати грошові вимоги кредитора до боржника в розмірі 3 113 839,52 грн. сума заборгованості за договором, 1 619 735,91 грн. заборгованості по пені, 135 362,90 грн. 3% річних, 274 000,00 грн. штраф. загальна заборгованість 5 142 938,33 грн., з яких: 772 700,00 грн. забезпечені вимоги, решта конкурсні.

Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року прийнято заяву ПАТ АБ "Укргазбанк" про визнання грошових вимог до розгляду, розгляд заяви призначено на 11 січня 2022 року.

Згідно із супровідним листом №918/984/21/7/22 від 04 січня 2022 року, матеріали справи №918/984/21 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність направлено до Північно-західного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги в межах даної справи.

Ухвалою суду від 11 січня 2022 року попереднє судове засідання відкладено до повернення матеріалів справи до суду першої інстанції

30 березня 2022 року до Господарського суду Рівненської області повернулись матеріали справи №918/984/21.

Ухвалою суду від 31 березня 2022 року призначено попереднє засідання на 12 квітня 2022 року.

В судовому засіданні представник заявника кредиторських вимог (представник банку) підтримав подану заяву про визнання грошових вимог.

В судовому засіданні арбітражний керуючий зазначив про визнання кредиторських вимог ОСОБА_6 та часткове визнання кредиторських вимог ПАТ АБ "Укргазбанк".

В судове засідання представник боржника не з`явився.

В судове засідання представник ОСОБА_6 не з`явився.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розрізі даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 122 КУзПБ, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно з умовами статті 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було здійснено 23 листопада 2021 року, тобто, строк на пред`явлення грошових вимог закінчується 23 грудня 2021 року (включно).

Відповідно до статті 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з положеннями статті 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 913/479/18).

Відповідно до норм визначених КУзПБ за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включені до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена статтею 133 даного Кодексу.

Отже, розглянувши письмові заяви кредиторів з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

Кредиторські вимоги ОСОБА_5 .

22 грудня 2021 року до Господарського суду Рівненської області від ОСОБА_5 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, відповідно до якої кредитор просить суд визнати грошові вимоги кредитора до боржника в розмірі 251 300,00 грн.

Вказана заява подана в межах строків встановлених частиною 1 статті 45 КУзПБ.

За результатами розгляду вказаної заяви судом встановлено, що 21 серпня 2019 року між ОСОБА_5 (позикодавець/заявник кредиторських вимог) та ОСОБА_1 (позичальник/боржник) було укладено договір позики (надалі - договір), відповідно до предмету якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в сумі 251 300 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму позики в строк встановлений цим договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк до 21 серпня 2020 року, при цьому повернення позики має бути здійснено рівною часткою.

Згідно з умовами пункту 4 договору, сторони домовились про те, що договір позики укладається безвідсотковим. Позичальник має право достроково повернути позикодавцю суму позики.

Згідно з умовами пункту 5 договору, за домовленістю сторін сплата позики повинна підтверджуватися позикодавцем відповідними розписками про одержання грошей, які позикодавець зобов`язаний видати позичальнику одночасно із отриманням платежу від позичальника.

Відповідно до пункту 7 договору, в разі, коли позичальник своєчасно не поверне позикодавцю позику згідно з визначеним у пункті 3 цього договору строку, у тому числі при порушенні умов повернення позики частинами згідно із цим же пунктом договору, позикодавець вправі пред`явити цей договір до стягнення в порядку і в строки, передбачені чинним законодавством України.

Згідно із розпискою від 21 серпня 2019 року ОСОБА_1 підтвердила отримання від ОСОБА_5 251 300,00 грн.

Заявник кредиторських вимог вказує, що боржник свої зобов`язання за договором позики не виконала, кошти у погоджений договором строк не повернула.

Відповідно до частини 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормами частини 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас нормами частини 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передання грошової суми позичальнику. Суд установив, що наявність між сторонами позикових відносин підтверджується наявним доказами. Оскільки у визначений у розписці строк кошти повернуті не були, в позивача були підстави для звернення з даним позовом (постанова Верховного Суду України від 13 грудня 2017 року у справі №309/3458/14-ц).

Доказів повернення позики згідно з умовами договору від 21 серпня 2019 року на суму 251 300,00 грн. боржник суду не надав.

05 січня 2022 року керуючим реструктуризацією подано звіт про надіслані кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду заяв, у відповідності до якого керуючим реструктуризацією визнаються вимоги ОСОБА_5 в повному обсязі.

Суд встановив, що від кредитора чи боржника до суду не надходили пояснення з доказами щодо забезпечення заявлених вимог, а отже суд робить висновок, що заявлені кредиторські вимоги є конкурсними.

Згідно з нормами статті 133 КУзПБ, для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати вимоги кредитора ОСОБА_5 в розмірі 251 300,00 грн. (друга) черга задоволення.

Згідно з нормами частини 2 статті 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Суд також встановив, що ОСОБА_5 понесено сплачено судовий збір в розмірі 4 962,00 грн., тоді як розмір судового збору за подання кредиторської вимоги складає 4 540,00 грн., відтак до визнання підлягають понесені кредитором витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність в розмірі 4 540,00 грн. судового збору, решта може бути повернута особі яка сплатила судовий збір в порядку встановленому статтею 7 Закону України "Про судовий збір"

Кредиторські вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк".

23 грудня 2021 року до Господарського суду Рівненської області від ПАТ АБ "Укргазбанк" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, відповідно до якої кредитор просить суд визнати грошові вимоги кредитора до боржника в розмірі 3 113 839,52 грн. сума заборгованості за договором, 1 619 735,91 грн. заборгованості по пені, 135 362,90 грн. 3% річних, 274 000,00 грн. штраф. загальна заборгованість 5 142 938,33 грн., з яких: 772 700,00 грн. забезпечені вимоги, решта конкурсні.

Вказана заява подана 22 грудня 2021 року, тобто в межах строків встановлених частиною 1 статті 45 КУзПБ.

За результатами розгляду вказаної заяви судом встановлено, що 26 квітня 2007 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №51/07/КЖ-Ф за яким боржник отримав кредит в сумі 45 000,00 доларів США. Кредитні кошти були отримані з метою купівлі квартири.

26 квітня 2007 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі продажу квартири, відповідно до якого, ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту, боржник та банк уклали договір іпотеки №51/07/ІЖ-Ф, відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно - двокімнатну квартиру, загальною площею 41,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Надалі банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, вказаний позов було задоволено.

Як слідує з матеріалів справи, Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2011 року по справі №2-1145/11р задоволено позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" грошові кошти в сумі: строкова заборгованість по кредиту 33 505,00 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту 7 315,00 доларів СІЛА, прострочені відсотки 14 384,89 доларів США, пеня за простроченими відсотками та кредитом 42 615,31 грн., штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета за не страхування предмету іпотеки 13 700,00 грн., а всього на загальну суму в 55 204 дол. США та 56 315 грн.

13 жовтня 2021 року приватним виконавцем Ярмошевич Н.О. відкрито виконавче провадження №67140199, що стверджується відповідною постановою.

19 жовтня 2021 року приватним виконавцем Ярмошевич Н.О. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано та арештовано двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , що є предметом іпотеки, відповідно до договору іпотеки та належить ОСОБА_1 .

01 листопада 2021 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні про що свідчать відомості про виконавче провадження.

Згідно із висновком про вартість майна двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що є предметом іпотеки становить 772 700,00 грн.

Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Припис абз. 2 частини 1 статті 1048 ЦК України встановлює, що про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Як зазначалося вище, банк у 2011 році звернувся до суду про дострокове стягнення всієї наявної заборгованості за кредитним договором, що підтверджено відповідним судовим рішенням.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось, у зв`язку з пред`явленням до боржника вимоги про дострокове погашення боргу по кредиту згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.

Враховуючи вищевказане, кредитор не може нараховувати проценти за кредитним договором після закінчення строку кредиту, або у разі пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту у порядку, передбачених положенням статті 1050 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постановах Великої Палати Верховного суду: № 127/15672/16-ц від 08.11.2019 року, № 723/304/16-ц від 23.10.2019 p.. № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, № 1519/2-3165/11 від 03.07.2019 року та № 461/10610/13-ц від 10.04.2019 року.

Оскільки рішенням суду від 28 травня 2011 року було стягнуто заборгованість по відсотках, що існувала на дату звернення з позовною заявою, то відповідно до вказаних вище норм, проведення нарахування відсотків після прийняття вказаного рішення є неправомірним.

З врахуванням наведеного до визнання підлягають вимоги банку за кредитом та відсотками що стверджені судовим рішенням а саме: 33 505,00 дол. США строкова заборгованість за кредитом, 7 315,00 дол. США прострочена заборгованість за кредитом, 14 384,89 дол. США прострочені відсотки.

Оскільки судовим рішенням Рівненського міського суду не визначено грошовий еквівалент в національній валюті України, відповідно склад і розмір грошових вимог слід визначати з врахуванням вимог абзацу 4 статті 45 КУзПБ.

Згідно із абзацом 4 статті 45 КУзПБ, склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Водночас положеннями абзацу 6 пункту 5 розділу "Прикінцеві та Перехідні положення" КУзПБ встановлено, що склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.

Провадження у даній справі відкрито 23 листопада 2021 року.

Станом на 23 листопада 2021 року офіційний курс національної валюти України до долару США складає 26,6588.

А тому, строкова заборгованість боржника за договором кредиту становить 33 505,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 893 203,09 грн.

Прострочені заборгованість боржника за договором кредиту становить 7 315,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 195 009,12 грн.

Заборгованість за простроченими відсотками становить 14 384,89 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 383 483,91 грн.

Загальна сума вимог за строковою, простроченою заборгованістю та відсотками за кредитом становить 1 471 696,12грн. (893 203,09+195 009,12+383 483,91). Такі вимоги мають бути визнаними.

Водночас вимоги кредитора про визнання 1 642 143,40 грн. заборгованості за основним боргом відхиляються з огляду на їх необґрунтованість.

Крім того, враховуючи факт наявністю судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, правовідносини між сторонами врегульовуються уже не умовами кредитного договору, а наявними судовими рішеннями.

Таким чином, інтереси банку в разі не повернення грошового зобов`язання вчасно забезпечені не нарахуванням процентами за користування кредитними коштами, а частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме банк має право на погашення, крім суми боргу, також і на проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання (користування грошовими коштами понад встановлений договором термін). Натомість банк продовжував нараховувати боржнику проценти у розмірах визначених умовами кредитного договору, що суперечить встановленим судом обставинам.

Кредитором пред`явлено вимоги до боржника щодо трьох процентів річних за несвоєчасно сплачену заборгованість по кредиту за період з 24 листопада 2018 року по 21 листопада 2021 року в розмірі 4 965,66 дол. США.

Суд здійснив перерахунок пред`явлених заявником 3 % річних та встановив, що мають бути визнані вимоги в розмірі 132 378,54 грн., а тому вимоги про визнання 2 984,36 грн. відхиляються.

Щодо заявленої вимоги про визнання грошових вимог в розмірі 1 619 735,91 грн. пені та 274 000,00 грн. штрафу суд зазначає наступне.

Як було зазначено вище, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2011 року по справі №2-1145/11р задоволено позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Вирішено зокрема стягнути з боржника пеню за простроченими відсотками та кредитом 42 615,31 грн. та штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета за нездійснення страхування предмету іпотеки 13 700,00 грн.

Згідно з положеннями статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 3 статті 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

З огляду на зазначене, враховуючи, що станом на день розгляду справи договірне врегулювання питання щодо повернення боргу за кредитним договором між сторонами припинило існування (оскільки з дати винесення судового рішення, дане питання врегульовується саме даним рішенням суду та передбаченим порядком його виконання) нарахування та стягнення пені на підставі договору кредиту є неправомірним. Доказів існування інших правочинів, укладених в письмовій формі між сторонами у спірному періоді суду не подано.

Крім того суд вважає за доцільне зазначити, що 12 серпня 2015 набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" №1304-VII від 03.06.2014, пунктом 1 якого визначено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Абзацом четвертим пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ визначено, що Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., №28, ст. 940; 2015 р., №43, ст. 386) втрачає чинність через один рік з дня введення (21.10.2019) в дію цього Кодексу, а саме з 21.10.2020.

Законом України №895-IX від 16.09.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" внесено зміни до абзацу четвертого пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ та пролонговано строк дії Закону України №1304-VII від 03.06.2014 на вісімнадцять місяців з дня введення в дію КУзПБ, а саме до 21 квітня 2021 року.

Згідно з нормами статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Водночас пунктом 5 розділу "Прикінцеві та Перехідні положення" КУзПБ установлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Цим пунктом КУзПБ також передбачені особливості здійснення провадження у справі про відновлення платоспроможності фізичних осіб, особливості складу кредиторських вимог до боржника, що можуть бути визнані судом, особливості реструктуризації заборгованості фізичної особи, умов у плані реструктуризації та порядку його виконання.

У своїй постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 908/2536/20 Верховний Суд відзначив, що наведені в пункті 5 розділу "Прикінцеві та Перехідні положення" КУзПБ особливості застосовуються судом протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу, а провадження у справі про відновлення платоспроможності фізичних осіб за цими особливостями здійснюється (з розглядом та визнанням вимог кредиторів, розробленням, затвердженням та виконанням плану реструктуризації боргів боржника - фізичної особи тощо) за таких передумов:

- заборгованість фізичної особи виникла до дня введення в дію цього Кодексу;

- ця заборгованість фізичної особи виникла за кредитом в іноземній валюті;

- такий кредит забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку;

- предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

А тому при розгляді заяв фізичних осіб про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також і на будь якій іншій стадії провадження у такій справі, тобто і при здійсненні провадження у цих справах (розгляді та затвердженні плану реструктуризації боргів боржника тощо) суду, що розглядає цю справу, у разі, коли боржник - фізична особа обґрунтовує свої вимоги неможливістю погашення заборгованості за кредитом в іноземній валюті, належить дослідити та оцінити, зокрема ті обставини, чи мають місце (підтверджені належним чином) імперативно визначені законом підстави для застосування до відповідних правовідносин та процедур у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи особливостей, передбачених положеннями пункту 5 розділу "Прикінцеві та Перехідні положення" КУзПБ.

У цьому висновку cуд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25.05.2021 у справі № 904/1454/20, що також уточнена в постанові Верховного Суду від 10.08.2021 у справі № 918/127/20.

Як видно з матеріалів справи, боржник звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначивши трьох кредиторів, серед яких заборгованість перед кредитором ПАТ АБ "Укргазбанк" обґрунтована наявністю судового рішення від 2011 року про стягнення заборгованості за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири. Як слідує з наданих суду документів, боржник зареєстрований за адресою квартири, яка перебуває в іпотеці, а як місце проживання боржником вказано адресу, що відповідає місцю його реєстрації.

Оскільки банк (іпотекодержатель) не є єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи (боржником вказано 3 потенційних кредитори), судом не було застосовано положення абзацу 2-4 пункту 5 розділу "Прикінцеві та Перехідні положення" КУзПБ, які були доповнені згідно із Законом № 1382-IX від 13.04.2021 .

Таким чином суд констатує, що положеннями пункту 5 розділу "Прикінцеві та Перехідні положення" КУзПБ установлено особливий порядок реструктуризації заборгованості фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Наведений пункт 5 розділу "Прикінцеві та Перехідні положення" КУзПБ визначає правовий механізм при введенні процедури банкрутства фізичних осіб, який має на меті надати боржнику можливість реструктуризувати свої боргові зобов`язання для унеможливлення негайної реалізації житла, переданого в іпотеку банкам за валютними кредитами (постанова Верховного Суду від 16 березня 2021 року справа №916/169/20).

Згідно абзацу 6 пункту 5 розділу "Прикінцеві та Перехідні положення" КУзПБ слідує, що, до розміру вимог забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.

Законодавець визначив тимчасові особливості процедури неплатоспроможності фізичної особи, згідно з якими до розміру вимог забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.

Вказаної позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 11 травня 2021 року (справа № 927/844/20).

Таким чином, вимоги банку як кредитора, виникли на підставі кредитного договору, є забезпеченими майном боржника, та відповідно підлягають погашенню за рахунок такого майна позачергово та визначаються з урахуванням положень пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ. За таких обставин до розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня. З огляду на таке суд робить висновок про відсутність підстав для визнання грошових вимог на суму пені.

Водночас, до визнання підлягають вимоги які визнані судом за наслідками розгляду спору про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки рішення суду набрало законної сили та є обов`язковим до виконання відповідно до статті 129-1 Конституції України.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що визнаними мають бути вимоги кредитора в розмірі 42 615,31 грн. пені та 13 700,00 грн. штрафу, як присуджені судовим рішенням, котре набрало законної сили. Решта вимог в розмірі 1 577 120,60 грн. пені та 260 300,00 грн. штрафу відхиляються.

Крім того суд не приймає до уваги клопотання кредитора про розподіл кредиторських вимог на забезпечені (в розмірі забезпечення) та конкурсні (як залишок непогашеної суми) з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 1 КУзПБ, забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника. Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно з нормами статті 45 КУзПБ, кредитор, забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

А проте суд наголошує, що відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктурується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором. Залишок заборгованості такого кредитора підлягає прощенню (списанню) в порядку, визначеному цим пунктом.

Суд зауважує, що усі вимоги пред`явлені банком виникли з надання кредитором боржнику кредиту в іноземній валюті та забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором іпотекою квартири, для придбання якої боржнику і надавався відповідний кредит та яка є єдиним місцем проживання боржника.

А тому клопотання кредитора про розподіл кредиторських вимог на забезпечені (в розмірі забезпечення) та конкурсні суперечить вимогам п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, якими законодавець визначив тимчасові особливості процедури неплатоспроможності фізичної особи для окремих спірних правовідносин, що стверджується сталою судовою практикою Верховного Суду.

Згідно з нормами частини 2 статті 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Суд також встановив, що ПАТ АБ "Укргазбанк" понесено витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність в розмірі 4 540,00 грн. судового збору.

Згідно з положеннями статті 122 КУзПБ, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 45, 47, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредитора ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 ) в розмірі: 251 300,00 грн. (друга) черга задоволення.

2. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 ) у розмірі 4 540 грн. 00 коп.

3. Визнати вимоги забезпеченого кредитора Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" (0387, м. Київ, вул. Єреванська 1, код ЄДРПОК 23677280) в загальному розмірі 1 660 389,97 грн., з яких:

- 893 203,09 грн. заборгованість за кредитом;

- 195 009,12 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

- 383 483,91 грн. прострочені відсотки;

- 42 615,31 грн. пеня;

- 13 700,00 грн. штраф;

- 132 378,54 грн. три відсотки річних

4. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" (0387, м. Київ, вул. Єреванська 1, код ЄДРПОК 23677280) у розмірі 4 540 грн. 00 коп.

5. Решту вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" в розмірі 3 482 548,36 грн. (0387, м. Київ, вул. Єреванська 1, код ЄДРПОК 23677280) відхилити.

6. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення даної ухвали.

7. Зобов`язати керуючого реструктуризацією надати суду: реєстр вимог кредиторів боржника; докази організації та проведення зборів кредиторів.

8. Призначити судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на "24" травня 2022 р. на 12:00 год.

9. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, в залі судових засідань №11.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до вимог 235 ГПК України та може бути оскаржена у десятиденний строк до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя А.Качур