ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" квітня 2022 р. м. Рівне Справа №918/469/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у матеріалах справи

за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк"

до боржника Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Фрост"

про визнання банкрутом

скаргу представника кредитора Національного банку України на бездіяльність арбітражного керуючого ліквідатора Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Фрост" Сокотуна В.А.

В судовому засіданні приймали участь:

від кредитора (скаржника): НБУ-Порало Т.І.; від ПАТ АБ "Укргазбанк", ДПС у Рівненській обл.-не з"явились;

від боржника: не з"явився;

від ліквідатора: не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Рівненської області від 06.12.2016 року Приватне підприємство виробничокомерційну фірму "Фрост" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Сокотуна В. А.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури про банкрутство Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Фрост" було опубліковано на сайті Вищого господарського суду України за № 38189 від 07.12.2016 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.02.2020 року продовжено строк ліквідаційної процедури та строк повноважень ліквідатора.

17.01.2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника кредитора Національного банку України надійшла скарга на бездіяльність арбітражного керуючого ліквідатора Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Фрост" Сокотуна В.А., в якій просить:

- визнати бездіяльність ліквідатора ПП ВКФ "Фрост" Сокотуна В.А. щодо невжиття своєчасних заходів направлених на завершення ліквідаційної процедури неправомірною;

- зобов"язати ліквідатора ПП ВКФ "Фрост" Сокотуна В.А. до 01.04.2022 року вжити ефективних заходів, спрямованих на закінчення ліквідаційної процедури відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Дану скаргу кредитор обгрунтовує тим, що бездіяльність Ліквідатора у справі №918/469/16 та відсутності ефективних наслідків його діяльності протягом тривалого проміжку часу призводить до порушення балансу інтересів Банкрута та кредиторів, зумовлює настання ряду негативних правових наслідків, що виражаються зокрема, у збільшенні судових витрат на здійснення провадження у ліквідаційній процедурі.

Ухвалою суду від 17.01.2022 року Скаргу представника кредитора Національного банку України на бездіяльність арбітражного керуючого ліквідатора Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Фрост" Сокотуна В.А. прийнято до розгляду. Скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на "01" лютого 2022 р. на 14:30 год.

У зв"язку із перебуванням у відпустці судді Марач В.В. з 01.02.2022 року по 04.02.2022 року (наказ ГГСРО №04-44/24/22 від 31.01.2022 року) розгляд справи, призначений на "01" лютого 2022 р. на 14:30 год. не відбувся.

Ухвалою суду від 07.02.2022 року розгляд скарги призначено на "01" березня 2022 р..

01.03.2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від ліквідатора Сокотуна В.А. надійшло клопотання разом із звітом про роботу ліквідатора Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Фрост" Сокотуна В.А..

В судовому засіданні з 01.03.2022 року по 15.04.2022 року оголошувалась перерва.

Ухвалою суду від 15.04.2022 року розгляд скарги Національного банку України на дії та бездіяльність ліквідатора відкладено на "27" квітня 2022 року.

В судове засідання 27.04.2022 року не з"явились представники кредиторів ПАТ АБ "Укргазбанк", ДПС у Рівненській області та арбітражний керуючий Сокотун В.А., про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від ДПС у Рівненській області та арбітражного керуючого Сокотуна В.А. надійшли клопотання про розгляду скарги у їх відсутності.

Відповідно до ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши скаргу представника Національного Банку України кредитора на бездіяльність арбітражного керуючого ліквідатора Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Фрост" Сокотуна В.А., заслухавши представника скаржника, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, безпосередньо дослідивши докази, які мають значення для її розгляду, суд встановив наступне.

Постановою Господарського суду Рівненської області від 06.12.2016 року Приватне підприємство виробничокомерційну фірму "Фрост" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Сокотуна В. А.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури про банкрутство Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Фрост" було опубліковано на сайті Вищого господарського суду України за № 38189 від 07.12.2016 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.02.2020 року продовжено строк ліквідаційної процедури та строк повноважень ліквідатора.

Як встановлено судом, від представника кредитора Національного банку України надійшла скарга на бездіяльність арбітражного керуючого ліквідатора Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Фрост" Сокотуна В.А.(том 7, а.с. 106-111), в якій просить визнати бездіяльність ліквідатора ПП ВКФ "Фрост" Сокотуна В.А. щодо невжиття своєчасних заходів направлених на завершення ліквідаційної процедури неправомірною, зобов"язати ліквідатора ПП ВКФ "Фрост" Сокотуна В.А. до 01.04.2022 року вжити ефективних заходів, спрямованих на закінчення ліквідаційної процедури відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

В обґрунтування скарги кредитор зазначає, що арбітражний керуючий ліквідатор під час реалізації своїх прав та обов`язків не діє добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Окрім того, як вважає кредитор - скаржник, бездіяльність ліквідатора у справі №918/469/16 та відсутності ефективних наслідків діяльності Ліквідатора протягом тривалого проміжку часу призводить до порушення балансу інтересів Банкрута та кредиторів, зумовлює настання ряду негативних правових наслідків, що виражаються зокрема, у збільшенні судових витрат на здійснення провадження у ліквідаційній процедурі.

Таким чином, на думку кредитора, вчинення за період ліквідаційної процедури, ліквідатором дії у ліквідаційній процедурі банкрута, які зводяться до направлення типових запитів до державних органів та ігнорування запитів кредитора щодо перебігу ліквідаційної процедури, свідчать про неналежне, недобросовісне та неефективне виконання ліквідатором своїх повноважень, а також вказують на неповноту дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

А тому, бездіяльність ліквідатора у справі № 918/469/16 та відсутність ефективних наслідків діяльності ліквідатора протягом тривалого проміжку часу призводить до порушення балансу інтересів банкрута та кредиторів, зумовлює настання ряду негативних правових наслідків.

Ліквідатором банкрута, в свою чергу, подано звіт про проведену роботу на вказану скаргу, та в судових засіданнях надав суду усні пояснення, що у скарзі кредитор формально посилається на перелік обов`язків ліквідатора, що закріплений нормою ст. 61 КУзПБ, зокрема щодо обов`язку вжиття заходів, спрямованих на виявлення дебіторів банкрута, здійснення аналізу укладених правочинів тощо. Водночас, як вважає ліквідатор банкрута, останнім здійснено повний комплекс дій щодо виявлення майнових активів боржника, включення наявних активів до ліквідаційної маси, проведення інвентаризації, тощо.

Крім того, на думку ліквідатора банкрута, зазначена скарга подана Національним банком України з метою відмовити арбітражному керуючому у виплаті основної грошової винагороди за результатами проведеної роботи у ліквідаційній процедурі, а тому ліквідатор банкрута просить відмовити у задоволенні вказаної скарги.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII (далі Кодекс), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон про банкрутство.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 61 Кодексу Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

За змістом статей 61, 62, 63, 64 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, формує ліквідаційну масу з усіх видів майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлених в ході ліквідаційної процедури, за рахунок коштів, одержаних від продажу якого (майна та майнових активів боржника), здійснюється задоволення вимог кредиторів.

Правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього законом повноважень повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Отже КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Аналогічний принцип передбачався Законом про банкрутство в редакції чинній на момент введення ліквідаційної процедури щодо боржника у цій справі.

На необхідності дотримання зазначеного принципу неодноразово зверталася увага Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду під час касаційного перегляду судових рішень, зокрема у постановах від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 02.07.2019 у справі № 5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15, від 28.11.2019 у справі № 18/1971/12, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, від 25.06.2020 у справі № 44/484-б, від 27.10.2020 у справі № 28/29-б-43/212-2012.

Завданням ліквідатора у ліквідаційній процедурі є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута. Отже, під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси (висновки сформульовані у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 903/975/14, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, від 25.06.2020 у справі № 44/484-б).

Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора встановлює, зокрема, критерій обґрунтованості сумнівів щодо повноти дій ліквідатора, таким чином покладає на особу, яка оспорює дотримання цієї домінанти, обов`язок обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 904/4863/13, від 28.11.2019 у справі № 904/6144/16, від 10.12.2020 у справі № 916/95/18).

Поряд із зазначеним, судом встановлено, що ліквідатором банкрута подано документи, якими підтверджується вчинення ним послідовних заходів, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства спрямованих на виявлення та повернення майна банкрута, тобто дій спрямованих на виконання основної мети ліквідаційної процедури максимального задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається із звіту ліквідатора про проведену роботу (том7, а.с. 168-311) на виконання вимог пункту 6 статті 41 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом 21.12.2016 року ліквідатором ПП ВКФ Фрост прийнято установчі документи та печатку підприємства від керівника, проведено інвентаризацію майна ПП ВКФ Фрост.

Відповідно до ст. ст. 37, 38, 41 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ліквідатором вжито заходи щодо розшуку та повернення майна банкрута, а саме, відправлено запити до реєструючи органів:

21.12.2016 за № 01-21/918/469/16/381 ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, для отримання інформації щодо наявності або відсутності відкритих банківських рахунків;

21.12.2016 за № 01-21/918/469/16/382 Управління держпраці у Рівненській області для отримання інформації щодо наявності рухомого майна;

21.12.2016 за № 01-21/918/469/16/383 Державній інспекції сільського господарства у Рівненській області для отримання інформації щодо наявності зареєстрованої сільськогосподарської техніки;

21.12.2016 за № 01-21/919/469/16/384 Територіальному сервісному центру № 5641 регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області для отримання інформації щодо наявності зареєстрованих транспортних засобів.

В подальшому 02.08.2021 року ліквідатором додатково подано запити про наявність зареєстрованого майна за ППВКФ Фрост до реєструючи органів зокрема: Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку України, Державної служби морського та річкового транспорту України Морської адміністрації, Департамент льотної придатності Державної авіаційної служби України, Державної митної служби України, АТ Укрзалізниці, Державної архітектурної будівельної інспекції України та Державного космічного агентства України.

30.01.2017 року направлено звернення Національному банку України з проханням надати згоду на продаж майна підприємства-банкрута ПП ВКФ Фрост, що перебуває в заставі Національного банку України.

10.03.2017 року від Національного банку України ліквідатору прийшла відмова від надання згоди на продаж майна, що є предметом забезпечення Національного банку України.

16.03.2017 року в газеті Вільне Слово за номером № 12 (14995) оприлюднено оголошення щодо проведення конкурсу з визначення торгівельної організації, яка буде задіяна як організатор проведення торгів (аукціону) з реалізації майна ПП ВКФ Фрост.

16.03.2017 року до господарського суду Рівненської області направлено клопотання на зняття обмежень, арештів, заборон з рухомого на нерухомого майна ПП ВКФ Фрост.

30.03.2017 року ліквідатором проведено конкурс з визначення організатора на проведення торгів (аукціону) з продажу майна ПП ВКФ Фрост. Переможцем конкурсу визначено Рівненську товарну біржу.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 10.05.2017 року задоволено клопотання ліквідатора, та знято арешти з рухомого та нерухомого майна ПП ВКФ Фрост.

20.07.2017 року ліквідатором направлено звернення до ПАТ Укрсоцбанк з проханням надати згоду на продаж майна ПП ВКФ Фрост яке забезпечує вимоги та перебуває в заставі ПАТ Укрсоцбанк.

01.08.2017 року ліквідатором повторно направлено звернення до Національного банку України щодо отримання згоди на реалізацію майна, що перебуває в заставі Національного банку України.

23.08.2017 року від Національного банку України надійшов лист з проханням звернутись до суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки майна банкрута, що перебуває в заставі.

19.10.2017 року ПП ЕКФ Приватна Справа проведено оцінку нерухомого майна ПП ВКФ Фрост.

20.10.2017 року ліквідатором повторно направлено звернення до Національного банку України щодо погодження продажу заставного майна.

08.11.2017 року повторно відправлено звернення до ПАТ Укрсоцбанку для погодження продажу заставного майна.

28.11.2017 року Національним банком України погоджено відчуження об`єктів нерухомого майно, переданого ПП ВКФ Фрост в іпотеку Національному банку України.

26.12.2017 року ухвалою господарського Рівненської області погоджено продаж майна, що знаходиться в заставі ПАТ Укрсоцбанк.

25.01.2018 року з Рівненською товарною біржою укладено договір про надання послуг по організації та проведенню аукціону з реалізації майна.

12.03.2018 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 49842 оприлюднено оголошення про проведення аукціону з реалізації цілісного майнового комплексу ПП ВКФ Фрост.

26.03.2018 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 50188 оприлюднено повідомлення про визначення аукціону таким, що не відбувся в зв`язку з відсутністю заяв на участь. Граничний термін подачі заяв 23.03.2018 року.

29.03.2018 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 50289 оприлюднено оголошення про проведення аукціону з реалізації майна ПП ВКФ Фрост. Початковою вартістю майна на даному аукціоні є ринкова вартість згідно експертних висновків, а саме 4 638 580,00 грн. Аукціон призначено на 07.05.2018 року.

16.04.2018 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 50642 оприлюднено повідомлення про визначення аукціону таким, що не відбувся в зв`язку з відсутністю заяв на участь. Граничний термін подачі заяв 13.04.2018 року.

16.04.2018 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 50654 оприлюднено оголошення про проведення повторного аукціону з реалізації майна ПП ВКФ Фрост. Відповідно до частини 3 статті 65 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом - початковою вартістю повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, та становить 3710864,00 грн. Аукціон заплановано на 25.05.2018 року.

25.05.2018 року відбувся аукціон з реалізації лоту № 2 Автомобіль KIA MAGENTIS легковий, седан-В, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1998, тип пального бензин, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано Сторожук Юлію Петрівну, яка за Лот № 2 запропонувала ціну в розмірі 71 680,00 грн., без ПДВ.

По лоту № 1 аукціон визначено таким, що не відбувся в зв`язку з відсутністю заяв на участь.

Інформаційне повідомлення про результати проведення аукціону опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України 25.05.2018 року за номером публікації 51560.

15.06.2018 року ліквідатором скликано збори комітету кредиторів у справі про банкрутство ПП ВКФ Фрост для вирішення питання щодо подальшого продажу майна. Загальними зборами комітету кредиторів прийнято рішення виставити майно на другий повторний аукціон на у мовах визначених рішенням Правління Національного банку України № 764-рш від 28.11.2017 року.

15.06.2018 року на офіційному сайті Міністерства юстиції України та 18.06.2018 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України за номером публікації 52142 оприлюднено оголошення про проведення другого повторного аукціону з реалізації майна ПП ВКФ Фрост. Початкова вартість майна на повторному аукціоні становила 3 567 504,00 грн. Аукціон заплановано на 20.07.2018 року.

03.07.2018 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 52532 оприлюднено інформаційне повідомлення про визначення аукціону таким, що не відбувся, в зв`язку з відсутністю заяв на участь.

04.07.2018 року повторно направлено звернення до заставного кредитора Національного банку України для прийняття рішення щодо подальшого продажу заставного майна.

13.07.2018 року від Національного банку України ліквідатором отримано лист № 12-0007/38429 з проханням надати пропозиції щодо реалізації нерухомого майна,, для подальшого їх погодження.

26.07.2018 року ліквідатором направлено лист Національному банку України з пропозицією виставити нерухоме майно на продаж з можливістю пониження початкової вартості та встановити граничну вартість реалізації майна на другому повторному аукціоні не нижче 20% від експертної оцінки, а саме 891876,00 грн.

21.08.2018 року від Національного банку надійшов лист з проханням провести актулізацію звіту про оцінку нерухомого майна ПП ВКФ Фрост.

Ліквідатором повторно укладено договір про проведення оцінки нерухомого майна з ПП ЕКФ Приватна Справа.

Станом на 31.08.2018 року згідно експертного висновку визначено ринкову вартість об`єктів нерухомого майна, а саме:

- нежитлова будівля, виробничий корпус та цех з виготовлення поліетиленових виробів (літ. А-2) - 3 850 900,00 грн.

- нежитлова будівля, адмінприміщення (літ. В-2) 893100,00 грн.

- нежитлова будівля, майстерня-гараж (літ. В-1) 105900,00 грн.

- нежитлова будівля, склад-вагова (літ. Г-1) 292 700,00 грн.

- нежитлова будівля, трансформаторна (літ. Д-1) 58 0000,00 грн.

25.09.2018 року ліквідатором повторно направлено звернення на погодження продажу майна, що перебуває в заставі Національного банку України.

04.12.2018 року від Національного банку України надійшло Рішення № 817-рш про погодження умов реалізації нерухомого майна переданого ПП ВКФ Фрост в іпотеку, яким погоджено початкову ціну реалізації у розмірі 5200600 грн., що відповідає оціночній вартості такого майна, а також мінімальну ціну нерухомого майна в розмірі 2080240 грн.

16.01.2019 року ліквідатором скликано збори комітету кредиторів для прийняття рішення щодо подальшого продажу майна. Зборами кредиторів прийнято рішення виставити на перші електронні торги майно ПП ВКФ Фрост на умовах визначених рішенням Правління Національного банку України № 817-рш від 04.12.2018 року з початковою вартістю згідно експертної оцінки 5 200 600,00 грн.

24.01.2019 року в газеті Вільне Слово № 4 (15092) опубліковано оголошення про проведення конкурсу з визначення торгівельної організації, яка буде задіяна як організатор проведення електронних торгів (аукціону) з реалізації майна ПП ВКФ Фрост.

12.02.2019 року ліквідатором проведено конкурс з визначення організатора на проведення електронних торгів (аукціону) з продажу майна ПП ВКФ Фрост. Переможцем конкурсу визначено Товариство з обмеженою відповідальністю Електронні торги України.

14.03.2019 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 58140 оприлюднено оголошення про проведення аукціону з реалізації майна ПП ВКФ Фрост. Початкова вартість нерухомого майна на даному аукціоні становила 5 200 600,00 грн.

01.04.2019 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 58533 оприлюднено інформаційне повідомлення, про визначення аукціону таким, що не відбувся в зв`язку з відсутністю заяв на участь.

04.04.2019 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 58628 оприлюднено оголошення про проведення повторного аукціону з реалізації майна ПП ВКФ Фрост. Початкова вартість нерухомого майна на повторному аукціоні становила 4160480,00 грн.

16.04.2019 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 58873 оприлюднено інформаційне повідомлення, про визначення повторного аукціону таким, що не відбувся в зв`язку з відсутністю заяв на участь.

23.04.2019 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 59029 оприлюднено оголошення про проведення другого повторного аукціону з реалізації майна ПП ВКФ Фрост. Початкова вартість нерухомого майна на другому повторному аукціоні становила 3328384,00 грн.

15.05.2019 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 59475 оприлюднено інформаційне повідомлення, про визначення другого повторного аукціону таким, що не відбувся в зв`язку з відсутністю заяв на участь.

15.05.2019 року ліквідатором направлено лист до Національного банку України з проханням прийняти рішення щодо подальшого продажу майна ПП ВКФ Фрост.

18.06.2019 року від Національного банку України надійшов лист з проханням провести актуалізацію звіту про оцінку нерухомого майна ПП ВКФ Фрост.

18.06.2019 року на засіданні зборів комітету кредиторів було прийнято рішення відкласти вирішення питання щодо подальшого продажу майна ПП ВКФ Фрост після проведення актуалізації оцінки.

У зв`язку з закінченням терміну дії звіту про оцінку майна, ліквідатором укладено новий договір на проведення незалежної оцінки з ПП ЕКФ Приватна Справа.

Станом на 01.07.2019 року згідно експертного висновку визначено ринкову вартість об`єктів нерухомого майна, а саме:

- нежитлова будівля, виробничий корпус та цех з виготовлення поліетиленових виробів (літ. А-2) - 3854480,00 грн.

- нежитлова будівля, адмінприміщення (літ. В-2) 900 930,00 грн.

- нежитлова будівля, майстерня-гараж (літ. В-1) 105640,00 грн.

- нежитлова будівля, склад-вагова (літ. Г-1) 287 980,00 грн.

- нежитлова будівля, трансформаторна (літ. Д-1) 57 820,00 грн.

Оскільки позиції Національного банку України щодо продажу ліквідатором не отримано, реалізація майнових активів банкрута за вказаних обставин містила ризики щодо можливих оскаржень результатів аукціону, ліквідатором подано клопотання до господарського суду Рівненської області на отримання згоди на реалізацію заставного майна ПП ВКФ Фрост.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11.09.2019 року задоволено клопотання ліквідатора ПП ВКФ Фрост та надано згоду на реалізацію майна, що перебуває в заставі Національного банку України, а тому реалізація заставного майна проводиться у відповідності до ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, зокрема статті 65 та статті 66.

11.09.2019 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 62342 оприлюднено оголошення про проведення аукціону з реалізації майна ПП ВКФ Фрост. Початкова вартість майна на аукціоні становила 5 206 850,00 грн. без можливості зниження вартості майна.

23.09.2019 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 62635 оприлюднено інформаційне повідомлення про визначення аукціону таким, що не відбувся в зв`язку з відсутністю заяв на участь.

23.09.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 62640 оприлюднено оголошення про проведення повторного аукціону з реалізації майна ПП ВКФ Фрост. Початкова вартість майна на повторному аукціоні зменшена на 20 % щодо початкової вартості попереднього аукціону та становить 4165480,00 грн., аукціон з можливістю зниження початкової вартості до - 50 % на самому аукціоні.

01.10.2019 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 62881 оприлюднено інформаційне повідомлення про визначення аукціону таким, що не відбувся в зв`язку з відсутністю заяв на участь.

09.10.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 63151 оприлюднено оголошення про проведення другого повторного аукціону з реалізації майна ПП ВКФ Фрост. Початкова вартість майна на другому повторному аукціоні зменшена на 20 % щодо початкової вартості попереднього аукціону та становить 3 332 384,00 грн., аукціон з можливістю зниження початкової вартості до граничної, яка становить 10% стартової ціни. Аукціон буде проводиться 12.11.2019 року. Кінцевий термін прийняття заяв 18.10.2019 року.

27.11.2019 року відбувся аукціону з реалізації нерухомого майна ПП ВКФ Фрост. Переможцем аукціону визначено Сторожук Юлію Петрівну, яка запропонувала найвищу ціну в розмірі 1799 487,36 грн.

Повідомлення про результати проведення аукціону оприлюднено 28.11.2019 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України за номером публікації 64277.

Кошти отримані від продажу автомобіля KIA MAGENTIS легковий, седан-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , направленні на погашення позачергової вимоги заставодержателю ПАТ Укрсоцбанк в сумі 65862,40 грн., за мінусом винагороди організатора проведення електронних торгів в розмірі що становить 5 017,60 грн. та 800,00 грн. витрати на оцінку автомобіля.

Кошти отримані від реалізації нерухомого майна направлені на погашення позачергової вимоги заставодержателю Національному банку України в сумі 1655528,37 грн., за мінусом винагороди організатора проведення електронних торгів в розмірі 143958,99 грн.

Станом на розгляд скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора судом, залишились непогашені вимоги в сумі 24757262,54 грн., а саме:

- ПАТ АКБ Укргазбанк заборгованість в розмірі 20611896,83грн. 4 черга задоволення, 676281,20 грн. 6 черга задоволення та 19292, 00 грн. судові витрати 1 черга задоволення.

- ГУ ДПС у Рівненській області заборгованість в розмірі 220507,61 грн. 3 черга задоволення, 290611, 73 грн. 6 черга задоволення та 3200,00 грн. судові витрати 1 черга задоволення.

- ПАТ Укрсоцбанк заборгованість в розмірі 272430,24 грн. 6 черга задоволення, 466 410,16 грн. позачергова вимога забезпечена заставою, (яку частково погашено ліквідатором на суму 65862,40 грн.), залишилась непогашеною 400547,76 грн., та 3200,00 грн. судові витрати 1 черга задоволення.

- Національний банк України заборгованість в розмірі 1085325,56 грн. 4 черга задоволення, 371 026,38 грн. - 6 черга задоволення, 2452600,00 грн. позачергова вимога забезпечена заставою, (яку частково погашено ліквідатором на суму 1655168,97 грн.), залишилась непогашеною 797 431,03 грн. та 5 956,00 грн. судові витрати 1 черга задоволення.

Іншого майна у підприємства банкрута не виявлено про що свідчать відповіді від реєструючи органів :

Управлінням Держпраці у Рівненській області листом №01-12/95 від 10.01.2017 року надано відповідь , що великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби за ППВКФ Фрост не зареєстровані.

Головне управління держпродспоживслужби в Рівненській області листом № 01-09/2892 від 12.07.2017 року що за ПП ВКФ Фростзареєстрованої техніки не значиться.

Філією Головного інформаційно обчислювального центру Акціонерного товариства Українська залізниця надано відповідь за № 59/1571 від 12.08.2021 року що за ПП ВКФ Фрост вагони та під`їдні колії не зареєстровані.

Державна митна служба України надала відповідь за № 19-19/19-02-04/14/250 від 13.08.2021 року про те, що ПП ВКФ Фрост відсутнє в реєстрі осіб, які під час провадження своєї діяльності є учасниками відносин, що регулюються законодавством України з питань митної справи.

Державне космічне агентство України надало відповідь за № 4292-3.3 від 13.08.2021 року що об`єктів космічної діяльності у ПП ВКФ Фрост немає.

Управління підтримання льотної придатності Державної авіаційної служби України надало відповідь за № 12/12.5-3166-21 від 17.08.2021 року про те. що в державному реєстрі цивільних повітряних суден України за ПП ВКФ Фрост повітряні судна не зареєстровані.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку листом за № 10/04/17796 від 17.08.2021 року повідомила, що станом на 30.06.2021 року ПП ВКФ Фрост серед власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств відсутнє.

Управління ліцензування, обстеження та паспортизації Державної архітектурно будівельної інспекції України надано відповідь за № 40-40-21-1565 від 19.08.2021 року про те, що в Держархбудінспекції відсутня інформація щодо видачі ліцензії на провадження господарської діяльності. Пов`язаної із створенням об`єктів архітектури ПП ВКФ Фрост.

Територіальний сервісний центр № 5641 РСЦ МВС в Рівненській області листом № 10.02.2022 за № 31/428-17-5641-2022 повідомив, що за ПП ВКФ ФРОСТ транспортні засоби не зареєстровані.

Відсутнє у підприємства банкрута нерухоме майно та земельні ділянки про що підтверджує інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.12.2021 року за № 287907931.

Розрахункові рахунки банкрута ліквідатором закриті.

Наявні документи які підлягають зберіганню протягом 75 років, мною упорядковані та здані на зберігання в Комунальну Установу Трудовий архів Рівненської міської ради згідно акту № 6 від 07.02.2022 року про що підтверджує довідка за № 17/01-22.

Відсутня у банкрута дебіторська заборгованість, яка списана з бухгалтерського обліку ПП ВКФ Фрост як безнадійна, ще в першому кварталі 2016 року до порушення провадження у справі про банкрство згідно пункту а статті 14.1.11 Податкового кодексу України безнадійною заборгованістю вважається заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності. Згідно статті 256 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Також, на підставі ст. 61 Кодексу з процедур банкрутства України ліквідатором проведено аналіз фінансового стану банкрута з використанням фінансової звітності боржника за 2013 р., 2014 р., та 2015р. ( за три останні роки до порушення провадження у справі про банкрутство) про що складено висновок щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності (приховуваного банкрутства) ПП ВКФ Фрост з якого не вбачається ознак застосування солідарної та субсидіарної відповідальності щодо керівника та засновників.

Майна, дебіторської заборгованості та будь яких активів у підприємства банкрута немає.

З огляду на викладене, оцінивши повноту здійснених ліквідатором дій та заходів під час ліквідаційної процедури у даній справі, враховуючи, що скаржником у подані й скарзі не доведено наявності суттєвих за характером та таких, що не можуть бути усунуті в майбутньому порушень у діяльності арбітражного керуючого Сокотуна В.А. під час здійснення повноважень ліквідатора у даній справі, з урахуванням того, що ліквідатором послідовно та обґрунтовано вживаються всі можливі заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна та грошових коштів банкрута, суд дійшов висновку, що скарга Національного банку України на бездіяльність ліквідатора Сокотуна В.А. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Крім того, як вбачається з вище викладеного, а саме із листування ліквідатора та заставних кредиторів, останні не погоджували арбітражному керуючому порядок реалізації майна, а відмовні відповіді надсилались протягом місяця, що в свою чергу призводило до необхідності звернення ліквідатора за відповідним дозволом в судовому порядку, у зв`язку з чим фактично збільшувався строк ліквідаційної процедури.

Окремо, суд звертає увагу скаржника на той факт, що доводами скарги на бездіяльність ліквідатора Сокотуна В.А. являються у затримці перерахування коштів Національному банку України від реалізованого майна, про що також було подано скаргу на бездіяльність ліквідатора та яка розглянута в судовому порядку в 2020 році.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 25.06.2020 у справі № 918/469/16 відмовлено Національному банку у задоволенні скарги на дії та бездіяльність Ліквідатора.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі № 918/469/16 апеляційну скаргу Національного банку на Ухвалу суду від 25.06.2020 у справі 918/469/16 задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано.

Задоволено скаргу Національного банку на бездіяльність Ліквідатора, визнано протиправною бездіяльність Ліквідатора щодо невжиття заходів направлених на перерахування коштів на рахунок Національного банку України у сумі 77 800 грн, отриманих від реалі ації майна боржника, яке перебуває в заставі Національного банку. Зобов`язано Ліквідатора перерахувати на рахунок Національного банку 77 800 грн коштів, отриманих за реалізацію Заставного нерухомого майна.

При цьому, ліквідатором Сокотуном В.А. усунуто порушення та виконано вимоги постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 року.

Оцінюючи належність доводів скаржника та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення із врахуванням Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечити поновлення порушеного права.

Відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права та порушень норм Кодексу України з процедур банкрутства, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи або норм Кодексу України з процедур банкрутства та Цивільного законодавства, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такої скарги.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, суд повинен враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України ).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин скарги, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.79 ГПК України).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також, надаючи оцінку доводам сторін, судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen . Finland), N 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v.Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на вищевикладене, всі інші аргументи, доводи та міркування сторін не прийняті судом до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що скарга на бездіяльність ліквідатора Сокотуна В.А. у даній справі не підлягає до задоволення, з огляду на їх не обґрунтованість та відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушеного права скаржника, чи порушень норм Кодексу України з процедур банкрутства, а ліквідатором вчиняються послідовно всі дії для завершення ліквідаційної процедури.

Керуючись частиною 3 статті 60 Кодексу України з процедур банкрутства, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Національного банку України на бездіяльність арбітражного керуючого ліквідатора Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Фрост" Сокотуна В.А..

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.05.2021 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Марач В.В.