ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 рокуСправа № 912/3339/21
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Кабакової В.Г. за участю секретаря Гунько О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №912/3339/21

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021

до відповідача Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз", вул. Арсенія Тарковського, 67, м. Кропивницький, 25006

про стягнення 31 159 921,43 грн

Представники сторін:

від позивача - Пахомова О.А., адвокат, довіреність №1-2836 від 29.11.2021 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Руденко Т.В., адвокат, посвідчення №259 видане 05.03.2018.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" про стягнення 21 985 711,74 грн збитків, 2 553 586,36 грн 3% річних та 6 620 623,33 грн інфляційних нарахувань, з покладенням на відповідача судового збору.

Ухвалою від 30.11.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/3339/21 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 28.12.2021 о 12:00 год та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

17.12.2021 до суду відповідачем подано відзив, в якому зазначено, що строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, щодо вимоги АТ "Укртрансгаз" до ВАТ "Кіровоградгаз" про стягнення збитків за грудень 2017 року, сплив. Крім того, в поданому відзиві відповідач вказує про рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2018 у справі №912/1558/18, яке набрало законної сили у спорі між АТ "Укртрансгаз" та ВАТ "Кіровоградгаз" з приводу відібрання останнім з газотранспортної системи природного газу у грудні 2017 року для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу. Разом з тим, відповідач зазначив свій попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які останній поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, в розмірі 2 000 000,00 грн, що складається із сум судового збору, які необхідно буде сплатити за подання апеляційної та касаційної скарги, а також витрат на правову допомогу.

28.12.2021 на електронну пошту суду (з КЕП) надійшла відповідь позивача на відзив.

В підготовчому засіданні 28.12.2021 оголошено перерву до 20.01.2022 о 15:30 год.

Ухвалою від 20.01.2022 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті на 09.02.2022.

В засіданні 09.02.2022 суд розпочав розгляд справи по суті, дослідив докази у справі та оголосив перерву до 16:00 21.02.2022.

В засіданні 21.02.2022 суд оголосив перерву до 01.03.2022 о 15:30.

Засідання у зв`язку з введенням воєнного стану не відбулося, про що на сайті суду було розміщено відповідне оголошення.

Ухвалою від 12.04.2022 суд призначив судове засідання по розгляду справи на 21.04.2022 об 11:00.

Представники сторін надали додаткові усні пояснення з приводу позовних вимог. Будь-яких клопотань не заявлено.

Дослідивши подані докази та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - Позивач або Оператор ГТС) до 01.01.2020 було оператором газотранспортної системи - суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 19 ч. 1 ст. 1 Законом України "Про ринок природного газу").

Діяльність Позивача як Оператора ГТС врегульована, зокрема, такими нормативно-правовими актами:

- Законом України "Про ринок природного газу";

- Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс ГТС, в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 2-3 глави 1 розділу І Кодексу ГТС цей Кодекс є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.

Оператор суміжної системи - оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, оператор іншої газотранспортної системи, який співпрацює з оператором газотранспортної системи (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Суміжна система - інша газотранспортна система, газорозподільна система, газосховище, установка LNG, система суміжного газовидобувного підприємства, інша система, що мають фізичне з`єднання з газотранспортною системою (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" є суміжним оператором газорозподільної системи - суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу").

Діяльність Відповідача як Оператора ГРМ врегульована, зокрема, такими нормативно-правовими актами:

Законом України "Про ринок природного газу";

- Кодексом газорозподільної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494 .

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГТС доступ суб`єктів ринку природного газу до газотранспортної системи здійснюється на принципах, зокрема, збереження цілісності, безпечної та стабільної роботи газотранспортної системи; своєчасної та повної оплати послуг, наданих оператором газотранспортної системи.

ВАТ "Кіровоградгаз" є оператором газорозподільної системи та на підставі ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 29.06.2017 №849, здійснює діяльність з розподілу природного газу в тому числі і протягом грудня 2017 року.

Для здійснення діяльності з розподілу природного газу, відповідно до пункту 1 глави 6 розділу III Кодексу ГРС з урахуванням специфіки переміщення природного газу газорозподільною системою, що пов`язана з умовною нормативною герметичністю газопроводів, з`єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, інших приладів та обладнання (тобто стан, за якого можливий витік газу, що не може бути зафіксований органолептичним методом) та витоками газу під час технічного огляду чи обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, устаткування, Оператор ГРМ укладає договір (договори) на закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності.

Відповідно до інформації опублікованої на офіційному сайті НКРЕКП, ВАТ "Кіровоградгаз" протягом грудня 2017 року не припиняло діяльність з розподілу природного газу та Регулятором не було анульовано ліцензію Відповідача, на здійснення діяльності з розподілу природного газу.

Таким чином, в процесі здійснення діяльності з розподілу природного газу Відповідач, для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності, повинен здійснити закупівлю природного газу в обсягах, достатніх для надання послуг з розподілу природного газу.

Об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу XII цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

Об`єм (обсяг) фактичних виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу складається з нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат, а також понаднормованих втрат природного газу, які виникають під час переміщення природного газу газорозподільною системою.

Таким чином, виробничо-технологічні витрати газу Відповідача - це газ, що втрачається під час транспортування газу газорозподільними мережами, а також під час виконання профілактичних робіт і поточних ремонтів.

При цьому витрати на закупівлю природного газу для покриття нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат включаються до тарифу на послуги з розподілу природного газу.

Відповідно до пп.4 п.2 глави 7 розділу III Кодексу ГТС, приймання-передача природного газу між оператором газотранспортної системи та оператором газорозподільної системи відбувається в точках комерційного обліку газу на газорозподільних станціях і оформлюється актами приймання-передачі, що підписуються представниками цих сторін не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним.

На виконання вказаних норм Кодексу ГТС, між Позивачем і Відповідачем складено та підписано зведений акт приймання-передачі природного газу за грудень 2017 року від 03.01.2018 та акт приймання-передачі природного газу від 04.01.2018, відповідно до яких Позивачем в грудні 2017 року з газотранспортної системи було передано в газорозподільну систему Відповідача 59 902 915 м.куб. природного газу (т. 1 а.с. 30, 31).

В порядку, визначеному пунктом 1 глави 3 Розділу XII Кодексу ГТС Відповідач надав Позивачу Звіт про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ВАТ "Кіровоградгаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за грудень та Звіт про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ВАТ "Кіровоградгаз", між замовниками послуги транспортування в розрізі їх контрагентів (споживачів) за грудень 2017 року , відповідно до яких обсяг природного газу, який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами становить 57 512 510 метрів кубічних.

Таким чином, обсяги природного газу, відібрані з газотранспортної системи Відповідачем для покриття виробничо-технологічних втрат визначені на підставі акту приймання-передачі природного газу підписаного Позивачем і Відповідачем та Звіту Відповідача у грудні 2017 становлять 2 390 405 метрів кубічних.

Відповідач не надав доказів того, що у спірний період він закуповував природний газ для покриття нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат, а отже отримував природний газ за рахунок обсягів природного газу, власником якого є Позивач.

Замовник послуг транспортування зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій. Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси.

Згідно з ст. 38 Закону України "Про ринок природного газу", оператор газорозподільної системи придбаває енергоресурси, необхідні для здійснення своєї господарської діяльності, у недискримінаційний та прозорий спосіб.

За змістом п.1 та п.2 розділу XIII Кодексу ГТС Відповідач зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій та зобов`язаний своєчасно врегульовувати свої небаланси.

Таким чином, Відповідач повинен був самостійно забезпечувати подання природного газу в обсязі необхідному для здійснення своєї господарської діяльності у газотранспортну систему у спірний період шляхом закупівлі таких обсягів у постачальника.

Натомість Відповідач в порушення п. 1 глави 6 розділу III Кодексу ГРМ протягом грудня 2017 року не здійснив закупівлю необхідних обсягів природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ, відповідно не здійснено подання таких обсягів природного газу на точку входу до газотранспортної системи для потреб Відповідача, проте з точки виходу з газотранспортної системи Відповідачем здійснено відбір обсягів природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат Відповідача з обсягів природного газу які належать АТ "Укртрансгаз".

Частиною першою ст. 20 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу.

Відповідно до п. 3-4, п. 10 ч. 2 ст. 22 Закону з метою виконання функцій, передбачених ч.1 ст. 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний, зокрема:

- вживати необхідних заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, у тому числі безаварійної та безперебійної роботи газотранспортної системи;

- здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб;

- вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газотранспортної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Отже, вказаними положеннями Закону на Позивача як Оператора ГТС покладено обов`язок здійснення балансування газотранспортної системи, чим згідно з п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС є діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.

Позивач в рамках здійснення балансування газотранспортної системи здійснює, зокрема, фізичне балансування, чим є заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Тобто зважаючи на відбір природного газу Відповідачем із газотранспортної системи без подачі такого природного газу в газотранспортну систему, відібрані Відповідачем обсяги були компенсовані відповідними обсягами Позивача (шляхом вжиття заходів фізичного балансування та вчинення балансуючих дій з купівлі обсягів природного газу для підтримання тиску в газотранспортній системі з метою виконання вимог цілісності газотранспортної системи та вимог щодо експлуатації газотранспортної системи).

Оператор газотранспортної системи здійснює балансуючі дії для підтримання тиску в газотранспортній системі з метою виконання вимог цілісності газотранспортної системи та вимог щодо експлуатації газотранспортної системи ( п. 1 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС).

Під час здійснення балансуючих дій оператор газотранспортної системи враховує інформацію про номінації (подачі), алокації (відбори) та виміряні потоки природного газу; тиск природного газу в газотранспортній системі ( п. 2 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС).

Пунктом 10 розділу ХІІІ Кодексу ГТС встановлено, що Оператор ГТС (Позивач) для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.

На виконання наведених положень законодавства та для належного здійснення фізичного балансування Позивачем було придбано обсяги природного газу у грудні 2017 року, Позивач в порядку, визначеному ч. 7 ст. 22 Закону № 329 придбав природний газ за договорами №№ від 04.05.2017, від 30.04.2017, від 26.09.2017, від 26.09.2017, від 26.09.2017, від 26.09.2017, від 26.09.2017, від 26.09.2017, від 15.12.2017, від 15.12.2017, від 15.12.2017, від 15.12.2017, від 15.12.2017, від 15.12.2017, від 22.12.2017, від 22.12.2017, що укладені за результатами публічних закупівель та оформлено відповідні акти приймання-передачі.

Таким чином, Позивачем за рахунок наведених придбаних обсягів природного газу у грудні 2017 року були вжиті заходи фізичного балансування, в т. ч. для забезпечення співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраних з точок виходу, яке було порушено внаслідок неподання у грудні 2017 року до газотранспортної системи Позивача на точку входу 2 390 405 м, куб. природного газу для потреб Відповідача та відбору ним на точці виходу, що стало наслідком протиправних дій Відповідача.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не доведено, що газ позивачем закуповувся саме для потреб відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Виходячи з такого, позивач зазначає, що витрати, які він здійснив на закупівлю природного газу в обсязі 2 390 405 метрів кубічних (загальний обсяг відбору природного газу із газотранспортної системи Відповідачем без подання такого обсягу у газотранспортну систему у грудні 2017 року) на загальну суму 21 985 711,74 грн (згідно розрахунку т. 1 а.с. 11), є витратами Позивача, які він повинен був зробити для відновлення свого порушеного права (підтримання тиску в газотранспортній системі за умови відбору Відповідачем природного газу з газотранспортної системи в обсязі не передбаченому умовами укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтвердженими номінаціями, з метою виконання вимог цілісності газотранспортної системи та вимог щодо експлуатації газотранспортної системи).

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною 1 цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Визначення поняття збитків наводиться також у ч. 2 ст. 224 ГК України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 225 ГК України конкретизує, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

За вищенаведеними нормами права для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідна наявність усіх елементів, що складають цивільне правопорушення, а саме: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, вина. Відсутність хоча б одного елементу робить неможливим застосування відповідальності у вигляді збитків.

При цьому слід зазначити, що у договірних відносинах протиправна поведінка проявляється у невідповідності поведінки умовам договору та конкретним правовим нормам, що регулюють цей договір.

Під збитками слід розуміти знешкодження або пошкодження майна потерпілого, додаткові витрати, що спричинило для останнього певні невигідні матеріальні наслідки. При цьому збитки розглядаються не тільки як обов`язковий елемент цивільного правопорушення, але і як міра відповідальності.

Відшкодуванню підлягають тільки збитки, які є об`єктивним наслідком протиправної поведінки, тобто між протиправною поведінкою і шкодою повинен бути причинний зв`язок, який полягає в тому, що протиправна поведінка за часом передує шкоді і породжує шкоду.

Обов`язковою умовою відповідальності є також вина, яка полягає у суб`єктивному ставленні особи до наслідків своїх неправомірних дій. Вина може бути у формі умислу (прямий, похідний) або необережності (грубої або простої).

Таким чином, позивач повинен довести факт завдання йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань і завданими збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань.

1) Наявність порушення Відповідачем прав чи інтересів Позивача

Відповідач у грудні 2017 року в порушення норм розділу ІІІ Кодексу ГРМ не здійснив закупівлю природного газу, проте в силу здійснення своєї господарської діяльності використовував обсяги природного газу з газотранспортної системи Позивача, які належать Позивачу, для вищезазначених потреб у спірний період.

2) Наявність завданих збитків Позивачу

Позивач для уникнення порушення співвідношення обсягів природного газу в газотранспортній системі, спричиненого внаслідок протиправних дій Відповідача, здійснив подання до газотранспортної системи природного газу в обсязі 2 390 405 метрів кубічних на загальну вартість 21 985 711,74 грн, що склали реальні збитки Позивача.

3) Наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням Відповідачем прав Позивача та завданими збитками

Відбір Відповідачем природного газу із газотранспортної системи в обсязі більшому, аніж подано до газотранспортної системи, призвело до понесення Позивачем збитків в обсязі 2 390 405 метрів кубічних природного газу, внаслідок чого Позивач зазнав реальних збитків у вигляді витрат на закупівлю природного газу, які були подані Позивачем до газотранспортної системи для відновлення такого співвідношення в рамках заходів фізичного балансування.

4) Наявність вини Відповідача

Наявність вини Відповідача полягає у невиконанні обов`язку закупити природний газ у власника природного газу (в тому числі ГДП, ВБГ, оптового продавця, постачальника) для забезпечення власної господарської діяльності (в тому числі для фізичного балансування ГРМ, власних виробничо-технічних потреб та для покриття фактичних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ) на загальних підставах та ринкових умовах, встановленого п. 4 глави 6 розділу III Кодексу ГРМ, з одночасним здійсненням відбору обсягів природного газу з газотранспортної системи на точці виходу, відібраних для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ за відсутності джерел надходження, без подачі обсягів природного газу, що мали бути закупленими Відповідачем, до газотранспортної системи на точці входу.

Таким чином позивачем доведено склад цивільного правопорушення.

Доводи відповідача зводяться до того, що позивачем пропущено строк позовної давності та до того, що на сьогоднішній день існує рішення суду, яке набрало законної сили у спорі між АТ "Укртрансгаз" та ВАТ "Кіровоградгаз" з приводу відібрання ВАТ "Кіровоградгаз" з газотранспортної системи природного газу у грудні 2017 року для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу.

Так, Господарським судом Кіровоградської області розглядалась справа № 912/1558/18 за позовом "Укртрансгаз" до ВАТ "Кіровоградгаз" про стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, зокрема і за грудень 2017 року, в об`ємах які є предметом спору у справі № 912/3339/21.

Так, Господарський суд Кіровоградської області під час розгляду справи № 912/1558/18 дійшов висновку, що позивачем не доведено надання відповідачу послуг балансування за грудень 2017 року в сумі 85498831,62 грн, та рішенням від 15.11.2018 відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині. (Рішення в цій частині залишено без змін).

Судом враховано, що відповідно до п. 9.1 договору транспортування природного газу від 17.12.2015 № , укладеного між сторонами у справі, у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу газотранспортної системи в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Пунктом 9.2 вказаного договору передбачена формула з коефіцієнтом компенсації в 1,2.

Відповідно до п. 4 глави 3 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця:

здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування;

здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання остатнього небалансу за цей газовий місяць.

Відповідно до п. 7 глави 3 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів:

2) при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Предметом позову у справі № 912/1558/18 було стягнення заборгованості за послуги балансування. Однак через ненадання суду акта за грудень місяць 2017 року в позовних вимогах було відмовлено.

Предметом спору у справі № 912/3339/18 є стягнення збитків за порушення відповідачем обов`язків оператора ГРМ щодо закупівлі та подання для транспортування обсягів природного газу до газотранспортної системи, які ним не виконані, що завдало збитків позивачу.

У пункті 13.2 зазначеного вище договору зазначено, що сторона, що не виконує умови цього договору та (або) умови Кодексу, зобов`язана в повному обсязі відшкодувати збитки, завдані іншій стороні.

Відтак, суд відхиляє доводи відповідача в цій частині.

Відповідач заявляє про застосування строку позовної давності.

Як вбачається із матеріалів справи, датою звернення позивача із позовом до суду є 22.11.2021, а предметом спору - стягнення збитків, завданих внаслідок відбору відповідачем природного газу у газотранспортної системи у грудні 2017 року, без закупівлі обсягів для здійснення господарської діяльності оператора газорозподільних мереж.

Відповідно до постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з 19 грудня 2020 року до 31 травня 2022 року на території України встановлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Законом України від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема пунктом 12, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 258 пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та дату звернення позивача із даним позовом до суду - 22.11.2021, трирічна позовна давність щодо вимог у справі позивачем не пропущена.

Позивач просить стягнути три відсотки річних в розмірі 2553586,36 грн за період з 01.01.2018 по 17.11.2021 та інфляційні нарахування в розмірі 6620623,33 грн за період з січня 2018 року по жовтень 2021 року, нараховані на суму збитків 21985711,74 грн.

За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже цивільне законодавство передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондує право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частини третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі акта цивільного законодавства.

Частиною другою статті 4 ЦК України передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 входить до розділу I "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (аналогічний висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 19.06.2018 у справі № 646/14523/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 22.09.2020 у справі № 918/631/19).

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 626 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відтак, враховуючи не виконання Відповідачем грошового зобов`язання по відшкодуванню вартості використаного природного газу, власником якого є АТ "Укртрансгаз", у нього (Відповідача) в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити Позивачу, поряд із сумою збитків, суму інфляційних втрат та 3% річних, як компенсацію знецінення грошових коштів за закуплений Позивачем природний газ в грудні 2017 внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Поряд з тим, як було зазначено вище, відповідно до п. 4 глави 3 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування, відповідно до 12 числа наступного місяця врегульовує небаланс.

Відтак, початком періоду для нарахування 3% річних має бути 13.01.2018 року. Відповідно за розрахунком суду 3% річних за період з 13.01.2018 по 17.11.2021 складають 2537090,90 грн, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

На розрахунок інфляційних зазначене не вплинуло, тому позовні вимоги в частині позовних вимог про стягнення інфляційних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" ( 25006, м. Кропивницький, вул. Арсенія Тарковського, 67, код 03365222) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, код 30019801) 21 985 711,74 грн завданих збитків, 2 537 090,90 грн 3% річних, 6 620 623,33 грн інфляційних та 467 151,39 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу (електронною поштою: та ), відповідачу (електронною поштою ).

Повне рішення складено 29.04.2022.

Суддя В.Г. Кабакова