ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2022 р. Справа № 906/172/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут"

до Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"

про стягнення 23214,27 грн.

Позивач звернувся з позовом, у якому просить стягнути на його користь з відповідача 23214,27грн. боргу за поставлений природний газ у січні 2021 року по договору №41ВР107-2346-20 від 05.10.2020.

Ухвалою від 25.02.22 суд відкрив провадження у справі №906/172/22 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 08.04.22, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

15.04.22 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов не визнає, оскільки вказаний борг сплачено у повному обсязі згідно оборотно-сальдової відомості позивача.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" (постачальник/позивач) та Філією акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" "Житомирська регіональна дирекція", яка є відокремленим підрозділом Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (споживач/відповідач), укладено договір про закупівлю №41ВР107-2346-20 (а.с.7).

Згідно п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити (передати у власність) природний газ (за кодом ДК 021:2015 - 09120000-6 - Газове паливо) (далі - газ, товар) належної якості та кількості у порядку, передбаченому Договором, а Споживач зобов`язується прийняти і оплатити газ в розмірах, строки та порядку, визначених Договором.

Договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 31.03.2021, але у будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань по договору (п.11.1. Договору, додаткова угода №4 від 23.12.2020 до договору №41АВ107-2346-20).

Пунктом 3.1., 3.2, 3.3 Договору визначено, що постачання природного газу (включаючи транспортування газу магістральними трубопроводами) здійснюється за ціною 3636,00грн за 1000 кубічних метрів разом з ПДВ. Загальна вартість договору становить 145440,00грн.

Згідно Актів приймання-передачі природного газу №ЖТ381001577 на суму 29088,00грн. та №ЖТ381001578 на суму 24843,74 грн., які підписані сторонами та скріплені печатками, позивач поставив відповідачу природний газ у січні 2021 року на загальну суму 53931,74грн. (а.с.30,31).

Розрахунки Споживача за поставлений природний газ здійснюється за розрахунковий період протягом 10 банківських днів, на підставі Акта приймання-передачі газу та виставленого Постачальником рахунку (п.4.2. Договору).

Датою оплати рахунка (здійснення розрахунку) є дата, на яку були зараховані кошти на банківський рахунок Постачальника (п.4.4. Договору).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив наявність боргу за поставлений газ у січні 2021 року.

Згідно поданої позивачем оборотно-сальдової відомості за період з 01.10.20 по 17.02.22, вартість поставленого природного газу на суму 53931,74грн. була сплачена відповідачем у грудні 2020 на суму 1629,47 грн. (переплата), у лютому 2021 року на суму 29088,00грн., у березні 2021 на суму 23214,27грн.

Крім того, з поданої позивачем оборотно-сальдової відомості убачається, що борг відповідача в розмірі 23214,27грн. виник за поставлений газ у лютому 2021 році на суму 58564,21грн., який був частково сплачений у березні 2021року, поставка якого не підтверджена доказами - первинними документами, тому не може братися судом до уваги під час розгляду даної справи.

За нормами ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 129, 236,237,238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.04.22

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

сторонам на ел. адреси: : , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,