ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2022 Справа № 914/2456/21

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Дзюби М.Р., розглянувши справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут прикладної акустики»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми «КОЛІБРІ» ЛТД

про: стягнення 176 535,48 грн. та виселення з нежитлових приміщень,

Представники

позивача: Соляник Р.А.,

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2021р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут прикладної акустики» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми «КОЛІБРІ» ЛТД про стягнення 176 535,48 грн. та виселення з нежитлових приміщень.

17.08.2021р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, ухвалив: вищевказану позовну заяву залишити без руху; надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху.

06.09.2021р. на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, яку зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№20435/21.

08.09.2021р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу у цій справі, відповідно до якої, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 29.09.2021р.; явку представників сторін у судове засідання визнати обов`язковою; викликати представників сторін у підготовче засідання.

Підготовче засідання 29.09.2021р. відбулось без участі повноважних представників учасників справи.

Протокольною ухвалою від 29.09.2021р. суд постановив відкласти розгляд справи на 20.10.2021р.

Ухвалою від 29.09.2021р., в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, Господарський суд Львівської області викликав позивача та відповідача у цій справі та повідомив про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, відкладеного на 20.10.2021р.

У даній справі підготовче засідання, призначене на 20.10.2021р., у зв`язку із перебуванням судді Король М.Р. у відпустці, не відбулося.

Господарським судом Львівської області ухвалою від 01.11.2021р. у справі №914/2456/21 підготовче засідання призначено на 17.11.2021р. о 12.00 год., викликано представників сторін в підготовче засідання.

Ухвалою від 01.11.2021р., в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, Господарський суд Львівської області викликав позивача та відповідача у цій справі та повідомив про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, призначеного на 17.11.2021р.

21.10.2021р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання зобов`язати позивача направити відповідачу копії позовних матеріалів, яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№24774/21

17.11.2021р. на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю забезпечити участь представника у судовому засіданні, яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№24317/21.

Підготовче засідання 17.11.2021р. відбулось без участі повноважних представників учасників справи.

Протокольною ухвалою від 17.11.2021р. суд постановив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та відкласти розгляд справи на 01.12.2021р.

Ухвалою від 17.11.2021р., в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, Господарський суд Львівської області викликав позивача та відповідача у цій справі та повідомив про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, відкладеного на 01.12.2021р.

У даній справі підготовче засідання, призначене на 01.12.2021р., у зв`язку із перебуванням судді Король М.Р. у відпустці, не відбулося.

Господарським судом Львівської області ухвалою від 15.12.2021р. у справі №914/2456/21 підготовче засідання призначено на 12.01.2022р. о 11.30 год., викликано представників сторін в підготовче засідання.

В підготовче засідання 12.01.2022р. позивач забезпечив участь повноважного представника.

Протокольною ухвалою від 12.01.2022р. суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 02.02.2022р.

Крім того, ухвалою від 12.01.2022р. Господарський суд Львівської області, в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, викликав відповідача у цій справі та повідомив про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду спору по суті.

02.02.2022р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та зобов`язати позивача направити відповідачу копії позовних матеріалів , яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№2798/22.

В судове засідання 02.02.2022р. позивач забезпечив участь повноважного представника.

Протокольною ухвалою від 02.02.2022р. суд постановив відкласти розгляд справи на 16.02.2022р.

Крім того, ухвалою від 02.02.2022р. Господарський суд Львівської області, в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, викликав відповідача у цій справі та повідомив про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду спору по суті.

16.02.2022р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості врегулювати спір мирним шляхом та зобов`язати позивача направити відповідачу копії позовних матеріалів, яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№4333/22.

У даній справі підготовче засідання, призначене на 16.02.2022р., у зв`язку із перебуванням судді Король М.Р. у відпустці, не відбулося.

Господарським судом Львівської області ухвалою від 21.02.2022р. у справі №914/2456/21 судове засідання призначено на 09.03.2022р. о 14.30 год., викликано представників сторін в судове засідання.

Судове засідання 09.03.2022р. відбулось без участі повноважних представників учасників справи.

Протокольною ухвалою від 09.03.2022р. суд постановив відкласти розгляд справи на 06.04.2022р.

Крім того, ухвалою від 11.03.2022р. Господарський суд Львівської області, в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, викликав позивача та відповідача у цій справі та повідомив про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду спору по суті.

06.04.2022р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю забезпечити участь представника у судовому засіданні, яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№7369/22.

В судове засідання 06.04.2022р. позивач забезпечив участь повноважного представника.

Протокольною ухвалою від 06.04.2022р. суд постановив відкласти розгляд справи на 20.04.2022р.

Крім того, ухвалою від 06.04.2022р. Господарський суд Львівської області, в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, викликав відповідача у цій справі та повідомив про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду спору по суті.

У судовому засіданні 20.04.2022р. прийняв участь повноважниий представник позивача.

Про розгляд справи відповідач належним чином повідомлений на адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Щодо неодноразових клопотань відповідача про зобов`язання позивача направити відповідачу копії позовних матеріалів, суд відзначає, що позивачем виконано вимоги надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у разі неотримання позовної заяви з доданими до неї документами засобами поштового зв`язку, відповідно до ст. 42 ГПК України, останній не позбавлений права ознайомитися з матеріалами справи в суді та, враховуючи положення ст. 119 ГПК України, подати відзив на позовну заяву.

Відзиву на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, відповідачем не подано, проти позову не заперечено.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, оскільки сторони належним чином повідомлено про відкриття провадження та судові засідання, на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач, у свою чергу, не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У судовому засіданні 20.04.2022р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Спір виник в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору оренди нежитлового приміщення.

Позиція позивача:

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору оренди нежитлового приміщення від 10.08.2019р. №01/08-19 в частині повернення орендованих приміщень після закінчення строку дії договору за актом приймання-передачі. Відповідно позивач вважає, що відповідачем порушено умови договору та чинного законодавства, у зв`язку з чим, позивачем на підставі статті 785 ЦК України, нараховано неустойку у розмірі подвійної орендної плати за період з 01.08.2020р. по 09.07.2021р. у розмірі 176 535,48 грн.

Позиція відповідача:

Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, вимог суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судових засідань.

Відзиву на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, відповідачем не подано, проти позову не заперечено.

За результатами дослідження наданих позивачем доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:

10.08.2019р. між сторонами у справі укладено договір оренди нежитлового приміщення №01/08-19 (надалі-договір), відповідно до умов якого, позивач передає у тимчасове платне користування відповідачу приміщення - Україна, м. Львів, вул. Плугова, 6, кімната №72 (10,1 кв.м.) №73 (3,3 кв.м.), №74 (34,8 кв.м.), №75 (4,4 кв.м.), №76 (34,6 кв.м.), №90 (11,3 кв.м.), №91 (14,7 кв.м.), №92 (17,1 кв.м.), загальною площею 130,3 кв.м. (надалі- приміщення).

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 договору, розмір орендної плати складає: 7818,00 гривні, вартістю 60,00 гривень за один квадратний метр, які сплачуються відповідачем не пізніше 10 числа кожного наступного місяця на розрахунковий рахунок позивача.

Пунктами 1.7, 2.1 договору, сторони погодили, що відповідач вступає у строкове платне користування приміщенням з моменту підписання акту прийому, а строк оренди приміщення розпочинається з дати приймання приміщення за актом приймання-передачі та становить дванадцять місяців.

Також пункт 10.3 договору визначає, що строк договору починає перебіг з « 01» серпня 2019 року та закінчується « 31» липня 2020 року.

Відповідно до п.10.7 договору, такий після закінчення строку його дії може бути пролонгований за згодою сторін на аналогічний строк.

У той же час, п.11.3 договору закріпив положення, що додаткові угоди та додатки до договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони укладені (складені) у тій самій формі, що й договір.

Пунктом 10.6 договору закріплено право сторін на розірвання договору шляхом попередження іншої сторони за один місяць наперед.

На виконання вказаного, пунктом 5.2 договору, передбачено обов`язок відповідача у разі припинення або розірвання договору повернути позивачу орендоване приміщення та майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати позивачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної чи часткової) орендованого майна.

Також пункт 3.8 договору зазначає, що у разі припинення (розірвання) договору оренди, відповідач сплачує орендну плату до дня повернення приміщення та майна.

Згідно з п.8.2 договору, у випадку порушення зобов`язання, що виникає з договору, сторона несе відповідальність визначену договором та (або) чинним в Україні законодавством.

Факт передачі приміщення в оренду підтверджується Актом приймання-передачі приміщення від « 01» серпня 2019р., складеним повноважними представниками сторін та підписаним без заперечень.

Матеріали справи містять копії листів позивача до відповідача за період 2019-2021р., в яких позивач повідомляє про припинення договірних відносин, необхідність звільнення приміщення та проведення всіх розрахунків за оренду.

Позивачем також долучено Акти звіряння розрахунків, які підписані як в односторонньому, так і в двосторонньому порядку.

Позивач, встановивши відповідно до Актів огляду приміщень, що орендар в порушення вимог закону і договору оренди не виконав покладений на нього обов`язок і не повернув з орендного користування приміщення, звернувся з позовними вимогами про виселення та стягнення з відповідача неустойки у розмірі 176 535,48 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 761 цього Кодексу право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Частиною 1 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Господарським судом в процесі вирішення даного спору було встановлено, що договір оренди від 10.08.2019р. був укладений сторонами на строк до 31.07.2021р., а, отже, на відповідача згідно п.5.2 договору покладено обов`язок повернути приміщення на користь позивача за актом приймання-передачі після закінчення строку дії договору. Проте, докази на підтвердження виконання відповідачем обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, як на момент звернення позивача до суду із даним позовом, так і на момент вирішення даного спору по суті, суду надані не були.

Статтею 764 ЦК України передбачено, що у випадку якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Господарським судом оцінюється наявне у справі листування, як незгоду та заперечення позивача щодо укладення договору на новий строк, про що відповідач повідомлявся завчасно.

Як зазначалось вище, строк дії договору закінчився 31.07.2021р. Разом з тим, позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою у даній справі. Наведене, за переконанням суду, свідчить про відсутність у позивача наміру продовжувати договірні відносини із відповідачем на новий строк, що, відповідно, виключає можливість автоматичної пролонгації договору на новий строк, а, отже, і наявності у відповідача будь-яких правових підстав для використання орендованого приміщення.

За викладених обставин, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у вказаній частині шляхом виселення відповідача із займаних приміщень.

Надаючи оцінку діям орендаря щодо повернення об`єкта найму по закінченню орендних правовідносин, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів вжиття останнім будь-яких заходів щодо повернення об`єкту найму орендодавцю (позивачу), як і не надано доказів існування обставин, які б перешкоджали відповідачу повернути позивачу об`єкт найму, так і не надано доказів ухилення позивача від отримання об`єкту найму, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови п.5.2 договору та вимоги ч.1 ст.785 ЦК України, у зв`язку з чим, до нього повинні бути застосовані санкції передбачені ч.2 ст.785 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

У відповідності до положень п.3.1 договору, розмір плати за користуванням об`єктом найму становить 7 818,00 грн. щомісячно.

Перевіривши розрахунок позивача щодо неустойки, передбаченої ч.2 ст.785 ЦК України за період з 01.08.2020р. по 09.07.2021р. у розмірі 176 535,48 грн., такий здійснювався виходячи з подвійного розміру орендної плати за місяць, який передбачений умовами договору, виходячи із кількості місяців прострочення, а тому суд дійшов висновку, що такий обгрунтований та відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак вимога про стягнення 176 535,48 грн. підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо правомірності та законності позовних вимог, а отже повного їх задоволення.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням №298 від 05.08.2021р. на суму 2648, 04 грн. та платіжним дорученням №416 від 25.08.2021р. на суму 2 270, 00 грн.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір»).

Беручи до уваги викладене вище, а також те, що відповідно до положень ГПК України та Закону України «Про судовий збір», за подання позову у цій справі позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 4 918,03 грн, то переплачена сума судового збору за подання позовної заяви у цій справі становить 0,01 грн., проте, враховуючи те, що позивачем, станом на момент ухвалення рішення у цій справі не подано, передбаченого ст.7 Закону України «Про судовий збір», клопотання, питання про повернення 0,01грн. судового збору судом не вирішується.

З підстав наведеного, розподілу між сторонами підлягає 4 918,03 грн, сплаченого позивачем судового збору.

Доказів понесення інших судових витрат, окрім сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору, станом на момент прийняття рішення позивачем суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86,129, 236, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельну фірму «КОЛІБРІ» ЛТД (адреса: Україна, 79059, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ГЕТЬМАНА МАЗЕПИ, будинок 18, квартира 60; ідентифікаційний код 23272600) з нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: Україна, м.Львів, вул.Плугова,6, а саме: кімната №72 (10,1 кв.м.), №73 (3,3 кв.м.), №74 (34,8 кв.м.), №75 (4,4 кв.м.), №76 (34,6 кв.м.), №90 (11,3 кв.м.), №91 (14,7 кв.м.), №92 (17,1 кв.м.), загальною площею 130,3 кв.м. та зобов`язати передати вказані приміщення за актом передавання;

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми «КОЛІБРІ» ЛТД (адреса: Україна, 79059, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ГЕТЬМАНА МАЗЕПИ, будинок 18, квартира 60; ідентифікаційний код 23272600) на користь Приватного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут прикладної акустики» (адреса: Україна, 79059, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ПЛУГОВА, будинок 6; ідентифікаційний код 14308517) 176 535,48 грн. неустойки та 4 918,03 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено та підписано 02.05.2022 р.

Суддя Король М.Р.