РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.05.2022Справа №910/17737/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" до Приватного акціонерного товариства "Національна будівельна компанія" про стягнення 142 600,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" (надалі - "Центральний депозитарій") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна будівельна компанія" (надалі - "Компанія") про стягнення 142 600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Центральний депозитарій вказує на те, що Компанією з жовтня 2018 року по серпень 2020 року не оплачувались надані позивачем згідно Договору про обслуговування випуску цінних паперів №ОВ-1056 від 29.10.2013 послуги з обслуговування рахунків у цінних паперах, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 140 300,00 грн. Крім того, у зв`язку з допущенням відповідачем порушень своїх грошових зобов`язань за вказаним договором позивачем заявлено до стягнення з відповідача штраф у загальному розмірі 2 300,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/17737/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвала суду від 08.11.2021 була надіслана Приватному акціонерному товариству "Національна будівельна компанія" 09.11.2021 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03146, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 9), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Однак, поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуто до суду 18.11.2021 у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 16.11.2021 на відповідному конверті.

Згідно із пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 08.11.2021 є 16.11.2021 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/17737/21 встановлено Приватному акціонерному товариству "Національна будівельна компанія" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Приватне акціонерне товариство "Національна будівельна компанія" повинна була подати відзив на позов у строк до 01.12.2021 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

29.10.2013, шляхом направлення Компанією (емітент) заяви про приєднання до умов договору про обслуговування випусків цінних паперів №416 від 25.10.2013 (отриманої Депозитарієм 29.10.2013 та зареєстрованої за №ОВ-1056), між сторонами було укладено договір про обслуговування випусків цінних паперів (надалі - "Договір"), у відповідності до п. 1.1 якого емітент доручив, а центральний депозитарій зобов`язався надати емітенту послуги з відкриття рахунку у цінних паперах, депозитарного обслуговування випусків цінних паперів та корпоративних операцій емітента, у тому числі надання Центральним депозитарієм послуг щодо забезпечення погашення емітентом боргових цінних паперів, здійснення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів, вчиненими на фондовій біржі та поза фондовими біржами при розміщенні випуску (частини випуску) цінних паперів, а також виплати доходів за цінними паперами відповідно до компетенції щодо обліку цінних паперів, встановленої Законом України "Про депозитарну систему України", шляхом зарахування коштів, переказаних емітентом на рахунок Центрального депозитарію, відкритий у Розрахунковому центрі з обслуговування договорів на фінансових ринках, для їх подальшого переказу отримувачам.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 Договору взаємовідносини між сторонами регулюються цим договором, правилами Центрального депозитарію цінних паперів (далі - Правила), Регламентом провадження депозитарної діяльності Центрального депозитарію цінних паперів (далі - Регламент Центрального депозитарію), Положенням про інформаційно-телекомунікаційну систему обробки інформації Центрального депозитарію цінних паперів (далі - Положення про СОІ) (у визначених цим Договором випадках), Положенням про провадження депозитарної діяльності, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія) від 23.04.2013 №735 (далі - Положення) та інших актів законодавства України. У випадку укладення Договору з метою приведення взаємовідносин між сторонами у відповідність до вимог законодавства про депозитарну систему, його положення застосовуються сторонами з урахуванням того, що емітенту вже відкритий рахунок у цінних паперах у Публічному акціонерному товаристві "Національний депозитарій України" до набуття останнім статусу Центрального депозитарію.

Пунктом 2.1 Договору Центральний депозитарій зобов`язаний, зокрема:

- відкрити емітенту рахунок у цінних паперах протягом 3 (трьох) робочих днів після подання емітентом належним чином оформлених документів, визначених Правилами та Регламентом Центрального депозитарію (пункт 2.1.1);

- приймати на зберігання оформлені Емітентом відповідно до Положення про глобальний сертифікат та тимчасовий глобальний сертифікат, затвердженого рішенням Комісії від 30.07.2013 року № 1332, глобальні сертифікати/тимчасові глобальні сертифікати випусків цінних паперів Емітента в порядку та строки, встановлені Правилами та/або Регламентом Центрального депозитарію (пункт 2.1.3);

- зберігати отримані від емітента глобальні сертифікати/тимчасові глобальні сертифікати та обліковувати цінні папери випусків, щодо яких оформлені ці документи, відповідно до законодавства, Правил та Регламенту Центрального депозитарію (пункт 2.1.4);

- у разі додаткової емісії цінних паперів емітента прийняти на зберігання тимчасовий глобальний сертифікат відповідно до законодавства, Правил та Регламенту Центрального депозитарію (пункт 2.1.5);

- здійснювати ведення рахунку в цінних паперах емітента шляхом виконання операцій, згідно з порядком, у терміни та строки, що обумовлені Правилами та Регламентом Центрального депозитарію, якщо здійснення цих операцій не суперечить законодавству України (пункт 2.1.6);

- відображати на рахунку в цінних паперах емітента та депозитарних установ і депозитаріїв-кореспондентів наслідки корпоративних операцій емітента щодо розміщених ним цінних паперів, в тому числі на фондовій біржі (пункт 2.1.8);

- у випадку заміни чи погашення глобального або тимчасового глобального сертифіката - передати погашений глобальний або тимчасовий глобальний сертифікат до архіву Центрального депозитарію для наступного його зберігання відповідно до вимог законодавства України (пункт 2.1.14).

Відповідно до п. 2.3.7 Договору емітент зобов`язаний оплачувати послуги Центрального депозитарію згідно з умовами, у строки та в порядку, передбаченими цим договором, Регламентом Центрального депозитарію та тарифами Центрального депозитарію.

Емітент сплачує вартість послуг Центрального депозитарію згідно з цим договором відповідно до затверджених тарифів Центрального депозитарію, що є чинними на дату надання послуг. Емітент погоджується з тарифами, встановленими Центральним депозитарієм (пункт 3.1 Договору).

Згідно із п. 3.2 Договору оплата послуг Центрального депозитарію здійснюється емітентом за цим Договором на наступних умовах: емітентом вноситься попередня оплата (авансовий платіж) у розмірі вартості послуг Центрального депозитарію на Авансовий період (далі - Період), який не може бути меншим ніж два місяці, а також авансовий платіж у розмірі, що забезпечує наявність внесення емітентом коштів у розмірі 200 (двохсот) гривень. При цьому:

Положеннями п. 3.2.1 Договору встановлено, що щомісяця до 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги (далі - звітний місяць) Центральний депозитарій надає емітенту акт-рахунок про надання послуг у двох примірниках, підписаних уповноваженою особою Центрального депозитарію та засвідчених печаткою. В акт-рахунок про надання послуг включається перелік та вартість наданих депозитарних послуг за звітний місяць та сума до сплати з урахуванням авансового платежу на наступний період. Один примірник акту-рахунку про надання послуг, підписаний уповноваженою особою емітента та засвідчений печаткою, емітент повертає до Центрального депозитарію до останнього числа місяця наступного за місяцем отримання послуг. У випадку неотримання акту-рахунку про надання послуг до 25-го числа місяця, наступного за місяцем отримання послуг від Центрального депозитарію, емітент зобов`язаний повідомити про це Центральний депозитарій листом, надісланим засобами факсимільного зв`язку за номерами, що зазначені на веб-сайті Центрального депозитарію, з наступним направленням листа засобами поштового зв`язку. Емітент сплачує акт-рахунок про надання послуг щомісячно до останнього числа поточного місяця за минулий місяць шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок Центрального депозитарію.

Згідно із п. 7.1 Договору останній набирає чинності з дня отримання Центральним депозитарієм заяви про приєднання до цих умов, підписаної уповноваженим представником емітента та скріпленої печаткою емітента (у разі використання печатки). При цьому, сторони, керуючись частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України, погодили, що умови цього договору в частині оплати емітентом наданих Центральним депозитарієм, але не оплачених емітентом послуг Центрального депозитарію, застосовуються до відносин між ними, які мали місце до укладення цього договору. За наявності укладеного між Центральним депозитарієм та емітентом договору про обслуговування емісії цінних паперів, такий договір втрачає чинність.

Відповідно до п. 7.2 Договору він укладається на невизначений строк.

На виконання вимог Закону України "Про депозитарну систему України" та на підставі умов Договору 20.09.2013 Центральним депозитарієм було відкрито емітенту рахунок у цінних паперах та здійснено зарахування до системи депозитарного обліку Центрального депозитарію цінних паперів випусків емітента, а саме глобальні сертифікати за реєстраційними номерами: №748/2/6, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA) на загальну суму 25 355 220,00 грн.; №747/2/06, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA ) на загальну суму 25 355 220,00 грн.; №749/2/06, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA ) на загальну суму 25 355 220,00 грн.; №333/2/07, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA ) на загальну суму 100 000 000,00 грн.; №334/2/07, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA ) на загальну суму 100 000 000,00 грн.; №335/2/07, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA ) на загальну суму 100 000 000,00 грн.; №336/2/07, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA) на загальну суму 100 000 000,00 грн.; №337/2/07, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA) на загальну суму 100 000 000,00 грн.; №225/10/1/10, оформлений на випуск акцій (ISIN UA) на загальну суму 100 000 000,00 грн.

Засвідчені копії означених глобальних сертифікатів (з відміткою про дату їх депонування в Центральному депозитарії - 20.09.2013) та копії свідоцтв про реєстрацію випуску цінних паперів емітента наявні у матеріалах справи.

За період дії Договору, зокрема, з жовтня 2018 року по серпень 2020 року, цінні папери випусків емітента (міжнародні ідентифікаційні номери цінних паперів: UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA) обліковувалися в системі депозитарного обліку Центрального депозитарію, у зв`язку з чим останнім було надано послуги з їх обліку та обслуговування на загальну вартість 140 300,00 грн.

Спір у справі стосується наявності правових підстав для стягнення з Банку на користь Центрального депозитарію заборгованості з оплати послуг останнього за Договором у розмірі 140 300,00 грн., а також, стягнення суми штрафу у розмірі 2 300,000 грн. за прострочення виконання відповідного грошового зобов`язання.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України "Про депозитарну систему України" рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства.

Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 655, 662, 663, 693 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи (належним чином засвідченими копіями глобальних сертифікатів та свідоцтв про реєстрацію випуску цінних паперів емітента) підтверджується, що на виконання вимог Закону України "Про депозитарну систему України" та на підставі умов Договору 20.09.2013 Центральним депозитарієм було відкрито емітенту рахунок у цінних паперах та здійснено зарахування до системи депозитарного обліку Центрального депозитарію цінних паперів випусків емітента, а саме: глобальні сертифікати за реєстраційними номерами: №748/2/6, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA) на загальну суму 25 355 220,00 грн.; №747/2/06, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA ) на загальну суму 25 355 220,00 грн.; №749/2/06, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA ) на загальну суму 25 355 220,00 грн.; №333/2/07, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA ) на загальну суму 100 000 000,00 грн.; №334/2/07, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA ) на загальну суму 100 000 000,00 грн.; №335/2/07, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA ) на загальну суму 100 000 000,00 грн.; №336/2/07, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA) на загальну суму 100 000 000,00 грн.; №337/2/07, оформлений на випуск облігацій (ISIN UA) на загальну суму 100 000 000,00 грн.; №225/10/1/10, оформлений на випуск акцій (ISIN UA) на загальну суму 100 000 000,00 грн.

Частиною 1 ст. 902 Цивільного кодексу України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто, а у відповідності до ч. 1 ст. 903 вказаного кодексу якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, в силу наведених норм та враховуючи приписи п.п. 2.1, 2.3 Договору з відкриттям Центральним депозитарієм Компанії рахунку у цінних паперах та зарахуванням до системи депозитарного обліку цінних паперів останнього Центральним депозитарієм було взято на себе зобов`язання із зберігання та обслуговування відповідних цінних паперів, а емітент зобов`язався, зокрема, дотримуватись Правил та Регламенту Центрального депозитарію, повідомляти Центральний депозитарій про події, що стосуються випущених емітентом цінних паперів та оплачувати послуги Центрального депозитарію згідно з умовами, у строки та в порядку, передбаченим цим Договором, Регламентом Центрального депозитарію та тарифами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи приписи п.п. 2.3.7, 3.1, 3.2 Договору та положення ст.ст. 530, 903 Цивільного кодексу України зобов`язання відповідача по оплаті послуг Центрального депозитарію із зберігання та обслуговування цінних паперів мало виконуватися шляхом попередньої оплати протягом періоду надання Центральним депозитарієм відповідних послуг (протягом дії Договору та обліку відповідних цінних паперів на рахунку емітента).

Позивач вказує на те, що за період дії Договору, зокрема, з жовтня 2018 року по серпень 2020 року, цінні папери випусків емітента (міжнародні ідентифікаційні номери цінних паперів: UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA) обліковувалися в системі депозитарного обліку Центрального депозитарію, у зв`язку з чим останнім було надано Компанії послуги з їх обліку та обслуговування на загальну вартість 140 300,00 грн.

На підтвердження наведеного позивачем надано складені ним за період з жовтня 2018 року по грудень 2019 року (включно) акти-рахунки про надання послуг за Договором, які направлялися відповідачу в електронному вигляді за допомогою вебсервісу "Кабінет Клієнта", а щодо періоду з січня по серпень 2020 року (включно) пояснено, що такі акти направлялися в письмовому вигляді поштою, однак не були повернуті відповідачем, що унеможливлює їх надання.

При цьому, відповідно до пункту 3.4 Договору послуги вважаються наданими Центральним депозитарієм в повному обсязі та належної якості, якщо до останнього числа місяця, наступного за звітним, від емітента не отримано обґрунтованих заперечень щодо обсягу та якості послуг, наданих Центральним депозитарієм та відображених в акті-рахунку про надання послуг за звітний місяць.

Положеннями п. 7.3 Договору встановлено, що останній може бути розірваний (дія Договору може бути припинена достроково) шляхом подання емітентом до Центрального депозитарію заяви про розірвання Договору тільки за умови відсутності на рахунку у цінних паперах емітента цінних паперів із наступним закриттям рахунку в цінних паперах емітента в разі: скасування реєстрації випуску цінних паперів емітента та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску цінних паперів; визнання однієї зі сторін банкрутом та призначення органу, уповноваженого проводити розрахунки з кредиторами та дебіторами сторони; прийняття уповноваженим органом сторони рішення про реорганізацію шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення чи перетворення; за наявності інших обставин, передбачених законодавством України.

Згідно із п.п. 7.4, 7.5 Договору у випадку припинення дії Договору емітент повинен надати Центральному депозитарію документи, передбачені Регламентом Центрального депозитарію та/або чинним законодавством для закриття рахунку у цінних паперах та подати до Центрального депозитарію заяву про розірвання Договору. За будь-яких умов дія цього Договору не може бути припинена за умови наявності на зберіганні в Центральному депозитарії глобального сертифіката / тимчасового глобального сертифіката випуску цінних паперів емітента.

Доказів настання визначених вказаними умовами Договору підстав для його припинення чи наявності заперечень емітента щодо обсягу та якості послуг Центрального депозитарію матеріалами справи не містять, а відтак, доводи позивача про те, що з жовтня 2018 року по серпень 2020 року цінні папери випусків емітента (міжнародні ідентифікаційні номери цінних паперів: UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA) обліковувалися в системі депозитарного обліку Центрального депозитарію, у зв`язку з чим останнім було надано Компанії послуги з їх обліку та обслуговування на загальну вартість 140 300,00 грн., є не спростованими.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на викладені положення та такі принципи здійснення господарського судочинства як забезпечення змагальності та диспозитивності суду вбачається, що доведення існування або відсутність тих чи інших обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги / заперечення на позов, покладається саме на учасників судового процесу та здійснюється ними шляхом реалізації своїх процесуальних прав і обов`язків, зокрема, в частині заперечень щодо заявлених позивачем вимог - шляхом подання відзиву на позов.

Частиною 1 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Згідно пункту 5 частини 3 статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведені норми господарського процесуального закону та відсутність бажання відповідача реалізувати свої процесуальні права, що полягає у пасивній поведінці учасника справи (неподанні відзиву на позов), суд констатує про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що правовідносини сторін за Договором було припинено до серпня 2020 року (включно) та/або облік цінних паперів випусків емітента (міжнародні ідентифікаційні номери цінних паперів: UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA, UA) були припинено в системі депозитарного обліку Центрального депозитарію із закриттям відповідного рахунку Компанії, в той час, як викладеними в позові обставинами спірних правовідносин та поданими документами (зокрема, глобальними сертифікатами, свідоцтвами про реєстрацію випуску цінних паперів емітента, актами-рахунками про надання послуг відповідно до Договору) належними чином підтверджуються його доводи відносно того, що протягом жовтня 2018 року по серпень 2020 року (включно) ним надавалися послуг із обліку, збереження та обслуговування відповідних цінних паперів емітента.

Отже, матеріалами належним чином підтверджується, що на виконання умов Договору Центральний депозитарій у період з 01.10.2018 року по 31.08.2020 року надав відповідачу послуги за укладеним між ними Договором на загальну суму 140 300,00 грн., грошове зобов`язання по оплаті яких мало виконуватися шляхом внесення передоплати, що свідчить про настання на момент звернення з даним позовом до суду строку виконання такого грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті заборгованості за отримані згідно Договору послуги у розмірі 140 300,00 грн.

Вказаний розмір заборгованості не спростовано відповідачем в межах розгляду даної справи. Доказів її погашення на момент прийняття рішення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Компанія обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги Центрального депозитарію про стягнення з Компанії заборгованості у розмірі 140 300,00 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 2 300,00 грн., нарахований у відповідності до п. 6.7 Договору за прострочення по оплаті отриманих послуг.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За змістом ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно із п. 6.7 Договору у випадку порушення емітентом умов оплати послуг Центрального депозитарію відповідно до розділу 3 цього договору емітент зобов`язаний сплатити на користь Центрального депозитарію штраф у розмірі 100 (сто) гривень. Штраф сплачується на підставі рахунку на оплату штрафу, що направляється емітенту. У випадку несплати емітентом штрафу до кінця календарного місяця, в якому був складений рахунок на оплату штрафу, розмір штрафу збільшується на 100 (сто) гривень за кожен наступний календарний місяць прострочення оплати послуг.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу в сумі 2 300,00 грн., суд дійшов висновку про те, що останній є обґрунтованим та арифметично вірним, а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача означеної штрафної санкції у вказаному вище розмірі підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з Компанії на користь Центрального депозитарію заборгованості у розмірі 140 300,00 грн. та штрафу у розмірі 2 300,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна будівельна компанія" (03146, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 9; ідентифікаційний код 33057292) на користь Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" (04107, м. Київ, вул. Тропініна, буд. 7Г; ідентифікаційний код 30370711) заборгованість у розмірі 140 300 (сто сорок тисяч триста) грн. 00 коп., штраф у розмірі 2 300 (дві тисячі триста) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.В. Бойко