ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/68/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., секретар судового засідання Феденько Н.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 909/68/22 за позовом Приватного підприємства "Транс-Атлас" до відповідача фізичної особи-підприємця Завадецького Олега Ігоровича про стягнення 19593,91 грн.

Суть спору.

Приватне підприємство "Транс-Атлас" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Завадецького Олега Ігоровича, у якому, після збільшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 19593,91 грн, з яких: 19181,04 грн - основна заборгованість, 143,46 грн - 3% річних, 269,45 грн - інфляційні втрати.

Процесуальні дії у справі, вирішення заяв та клопотань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 31.01.2022 для розгляду справи № 909/68/22 визначено суддю Горпинюка І.Є.

04.02.2022, Господарський суд Івано-Франківської області постановив ухвалу про залишення позовної заяви (вх. № 1616/22) без руху. Після усунення недоліків позовної заяви, згідно ухвали від 23.02.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 22.03.2022, встановив сторонам строки на подання суду відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

В судове засідання 22.03.2022 представники сторін не з`явилися, причин нез`явлення суду не повідомили; про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. До суду надійшла заява (вх. № 2901/22) згідно якої позивачем збільшено розмір позовних вимог; позивач просить суд стягнути з ФОП Завадецького О. І. на користь ПП "Транс-Атлас" заборгованість в сумі 19593,91 грн, з яких: 19181,04 грн - основна заборгованість, 143,46 грн - 3% річних, 269,45 грн - інфляційні втрати.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд прийняв заяву позивача (вх. № 2901/22); подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням останньої.

При дослідженні зазначеної вище заяви судом встановлено, що позивачем допущено арифметичну помилку при розрахунку ціни позову, а саме не враховано чотири копійки основної заборгованості.

Протокольною ухвалою суду від 22.03.2022 розгляд справи відкладено на 19.04.2022.

19.04.2022 учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від позивача до суду надійшло клопотання від 14.03.2022 (вх. № 3562/22 від 22.03.2022) про розгляд справи за його відсутності.

До зазначеного вище клопотання, на вимогу ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2022, додано оригінали документів, а саме:

- разовий Договір-Заявка № 168П/2020 від 30.08.2021;

- рахунок-фактура № 2854 від 06.09.2021;

- акт надання послуг № 2854 від 06.09.2021;

- податкова накладна № 13 від 06.09.2021;

- СМR № 491651;

- фотокопія СМR № 491651 відправлена Відповідачу на оплату;

- експрес-накладна Нова пошта № 6954 від 24.09.2021 про відправлення оригіналів документів для оплати за надані транспортні послуги;

- претензія щодо погашення заборгованості за надані транспортні послуги по перевезенню вантажу від 03.11.2021;

- накладна Укрпошти № 724 від 04.11.2021 (опис).

Подані позивачем документи досліджено судом; оригінали документів відповідають наявним в матеріалах справи копіям.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив; про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином ухвалою суду від 22.03.2022. Копію ухвали надіслано на адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, поштове відправлення № 730 повернуто підприємством поштового зв`язку АТ "Укрпошта" без відмітки про отримання. При відстеженні зазначеного поштового відправлення (час перевірки: 2022-04-15) судом встановлено, що останнє повернуто за зворотньою адресою по причині: адресат відсутній за вказаною адресою.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 23.02.2022 суд надіслав відповідачу на адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак поштове відправлення, яким суд надсилав копію ухвали, повернуто підприємством поштового зв`язку АТ "Укрпошта" з причини "адресат відсутній за вказаною адресою".

З причини "адресат відсутній за вказаною адресою", до суду повернулась також і ухвала про відкриття провадження у справі від 23.02.2022 (дата проставлення відмітки - 11.03.2022).

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії суд направив за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата за адресою місцезнаходження, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання вимог згаданої ухвали, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, а відповідача належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Стислий виклад позиції позивача.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач належним чином виконав зобов`язання згідно разового договору-заявки № 168П/2020 від 30 серпня 2021 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.

Відповідач не оплатив надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 19181,04 грн. За прострочення оплати наданих послуг позивач нарахував до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 143,46 грн та інфляційні втрати у розмірі 269,45 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не подав.

Згідно ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи встановлені судом. Оцінка доказів. Норми права, які застосував суд та інші мотиви ухваленого рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

30.08.2021 фізична особи-підприємець Завадецький Олег Ігорович (експедитор) та Приватне товариство "Транс-Атлас" (перевізник), уклали разовий договір-заявку № 168П/2020 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні (а.с. 5-6).

Зазначений вище договір укладений між сторонами у письмовій формі єдиного документа, підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Пунктом п.1.1 договору встановлено, що згідно даного договору експедитор замовляє, а перевізник надає послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.

Пунктом 1.2 договору сторони погодили наступні умови здійснення перевезення: замовник - фізична особи-підприємець Завадецький Олег Ігорович; перевізник - Приватне підприємство "Транс-Атлас"; вантаж - 3 палети, 120 х 80 х 60 cm; маршрут - Україна-Німеччина; автомобіль - номерний знак НОМЕР_1 ; водій - ОСОБА_1 , дата завантаження - 01.09.2021, з 07:00, м. Чернігів (Україна); дата розвантаження - 06.09.2021, 09-18:00, м. Іркелебен (Німеччина); ціна перевезення - 600 євро, по курсу НБУ на день вивантаження; умови оплати - 20-24 днів по оригіналах документів (рахунок, два акти, оригінал ЦМР).

Позивачем належним чином надані передбачені сторонами послуги, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною - СМR № 491651 (а.с. 10).

При дослідженні СМR судом встановлено, що дані зазначені у накладній відповідають даним, які погоджені сторонами в разовому договорі-заявці. Вантаж завантажений 01.09.2021; отриманий 06.09.2021 о 14:00 год., що підтверджується підписом та штампом у графі "24" СМR.

Також на підтвердження реальності наданих послуг, позивачем надано податкову накладну № 13 від 06.09.2021 (а.с. 9).

Відповідно до п. 3.1 договору розрахунки за цим договором здійснюються експедитором згідно погоджених з перевізником умов, викладених у пункті 1.2 цього договору та у строки визначені у пункті 1.2 цього договору після отримання експедитором документів погоджених сторонами у пункті 1.2 цього договору.

24.09.2021 перевізник направив експедитору пакет документів, необхідних для оплати наданих послуг, що підтверджується Експрес-накладною "Нова Пошта" № 6954 (а.с. 11).

Згідно витягу з сайту відстеження поштових відправлень "Нова Пошта" документи отримані Завадецьким Олегом - 25.09.2021 (а.с. 12), проте акт надання послуг позивачу не повернуто, кошти відповідачем не сплачено.

З метою досудового врегулювання спору, 04.11.2021, позивачем на адресу відповідача направлено претензію щодо погашення заборгованості за надані транспортні послуги по перевезенню вантажу від 03 листопада 2021 р. (а.с. 14, 15); докази направлення останньої наявні в матеріалах справи (а.с. 16). Проте, вимога щодо оплати заборгованості в розмірі 19181,04 грн. залишена без відповіді та задоволення, що й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Виходячи з встановлених обставин, суд при вирішенні спору застосовує норми права, які регулюють правовідносини сторін.

Із змісту ст. 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладаючи разовий договір-заявку № 168П/2020 від 30 серпня 2021 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні сторони погодили всі його істотні умови.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 307 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ч. 1 ст. 909 ЦК України.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства (ч. 2 ст. 307 ГК України, ч. 3 ст. 909 ЦК України).

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором щодо перевезення вантажу позивач надав належним чином оформлену міжнародну товарно-транспортну накладну - СМR № 491651 (а.с. 10).

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 с. 612 ЦК України).

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що розрахунки за цим договором здійснюються експедитором згідно погоджених з перевізником умов, викладених у пункті 1.2 цього договору та у строки визначені у пункті 1.2 цього договору після отримання експедитором документів погоджених сторонами у пункті 1.2 цього договору.

Згідно умов п. 1.2 договору, експедитор оплачує надані перевізником послуги протягом 20-24 днів по отриманню оригіналів документів (рахунок, два акти, оригінал ЦМР).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав погоджені сторонами документи - 25.09.2021, отже останнім днем виконання зобов`язання з оплати наданих послуг є 19.10.2021.

Всупереч договірних умов, відповідач не сплатив вартість наданих послуг з організації і виконання перевезень в сумі 19181,04 грн (600 євро, по курсу НБУ на день розвантаження 06.09.2021 - 1 Євро = 31,9684 грн), розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується документально та не спростований відповідачем.

В контексті викладеного, позов в частині стягнення основної заборгованості підлягає задоволенню, але, як зазначалося вище, при збільшенні розміру позовних вимог позивачем не враховано 4 копійки вартості наданих послуг, оскільки у поданій заяві про збільшення розміру позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 19593 грн 91 коп. (включає в себе основну суму боргу, три проценти річних та інфляційні втрати). Зазначена сума не включає 04 коп. основної заборгованості. За наведених обставин, суд задовольняє позов в частині стягнення основної заборгованості в межах позовних вимог, в розмірі 19181,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що сума основного боргу відповідачем своєчасно не сплачена, тобто має місце прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вищевказаною нормою сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Суд перевірив правильність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат.

З огляду на прострочку виконання відповідачем його грошового зобов`язання перед позивачем, нарахування останніх позивачем є правомірним.

Суд задовольняє позов в частині стягнення 3% річних в сумі 143,46 грн та інфляційних втрат в сумі 269,45 грн за розрахунком позивача, який наявний в матеріалах справи, є методологічно і арифметично вірним.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За наведених обставин та правових норм, оцінюючи всі наявні докази в їх сукупності, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог у даній справі, враховуючи, що відповідачем не спростований факт наявності заборгованості перед відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову Приватного підприємства "Транс-Атлас" у повному обсязі.

Судові витрати.

Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного підприємства "Транс-Атлас" до відповідача фізичної особи-підприємця Завадецького Олега Ігоровича про стягнення 19593,91 грн задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Завадецького Олега Ігоровича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Приватного підприємства "Транс-Атлас" (вул. Електроапаратна, 14, м. Луцьк, Волинська область, 43010, ідентифікаційний код юридичної особи: 36071694) 19181 (дев`ятнадцять тисяч сто вісімдесят одну) грн 00 коп. основного боргу, 143 (сто сорок три) грн 46 коп. 3% річних, 269 (двісті шістдесят дев`ять) грн 45 коп. інфляційних втрат та 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.04.2022

Суддя І.Є. Горпинюк