ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2022м. ДніпроСправа № 904/607/22

За позовом Акціонерного товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дзержинівське"

про стягнення 229 999,98 грн. заборгованості.

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 229 999,98 грн. боргу за додатковою угодою № 1 від 06.07.2020 до кредитного договору № б/н від 05.06.2015.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2022 справу №904/607/22 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, про повідомлення Відповідача свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №738.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 21.02.2022, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2020 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі Банк) та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Дзержинівське" (далі Позичальник) уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору № б/н від 05.06.2015 (далі Додаткова угода), за підп. 1.1. якої сторони узгодили про зменшення заборгованості в частині заборгованості по сплаті відсотків на 762 880,19 грн. по сплаті комісії на 0,00 грн., пені на 921 408,88 грн. Вказані суми за рішенням Банку прощені.

Встановити на дату підписання цієї Додаткової Угоди заборгованість за Договором у розмірі 460 000,00 грн., що складає заборгованість за основним боргом 460 000,00 грн., відсотками 0,00 грн., комісії 0,00 грн., пені 0,00 грн. (підп. 1.2. Додаткової угоди).

Дата остаточного погашення заборгованості за Договором 06.07.2021 (підп. 1.3. Додаткової угоди).

Позичальник зобов`язується здійснити погашення Кредиту в строки, зазначені в Графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до цієї Додаткової Угоди), що викладається в новій редакції та є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди (підп. 1.4. Додаткової угоди).

У разі несвоєчасного погашення заборгованості, вся несплачена заборгованість стає простроченою на наступний день після дати чергового платежу відповідно до Графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди) (підп. 1.5. Додаткової угоди).

Додатком № 1 до Додаткової угоди № 1 до кредитного договору № б/н від 05.06.2015, Відповідачеві визначено графік погашення заборгованості, відповідно до якого останній мав до шостого числа кожного місяця сплачувати 38 333,33 грн., дата останнього платежу 06.07.2021.

З наданої Позивачем виписки по рахунку вбачається, що Відповідач викогав шість платежів, на загальну суму 230 000,02 грн., останній платіж - 03.02.2021.

Відтак, у Відповідача виник борг перед Позивачем у розмірі 229 999,98 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

Предметом доказування у даній справі є наявність боргу, порушення Відповідачем графіку погашення заборгованості.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ( ст. 610 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач відзив на позовну заяву, доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми суду не надав.

Перевіривши доводи Позивача, проаналізувавши матеріали справи (докази) (Додаткову угоду, графік погашення заборгованості, виписку по рахунку), беручи до уваги відсутність заперечень Відповідача, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення основного боргу 229 999,98 грн.

З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню, до стягнення належить 229 999,98 грн. основного боргу.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Сільскогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЕРЖИНІВСЬКЕ" (52421, Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, с. Іверське, вул. Центральна, буд. 6, код 31523582) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код 14360570) 229 999,98 грн. боргу, 3 450,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 06.05.2022

Суддя С.Г. Юзіков