РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/1289/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренко Ю.В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Центр впровадження інноваційних технологій Цвіт, вул. Інструментальна, 32, м. Чернігів, 14037;

поштова адреса: вул. І. Мазепи, 53, оф. 1, м. Чернігів, 14017

Відповідач: Дочірнє підприємство Лугове,

вул. Прокопа Гацька, буд. 6, с. Олбин, Козелецький район, Чернігівська обл., 17040

про стягнення 40898,00 грн

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр впровадження інноваційних технологій «Цвіт» звернулось до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Лугове», у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 37180,00 грн заборгованості та 3718,00 грн штрафних санкцій.

Дії суду, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Також ухвалою від 28.12.2021 встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу триденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу триденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Ухвала суду від 28.12.2021 була направлена відповідачу 29.12.2021 засобами поштового зв`язку та отримана ним 30.12.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №570.

Останнім днем строку для подання відповідачем відзиву є 14.01.2022.

У встановлені судом строки відповідач до суду відзив на позовну заяву з доданими до нього документами не подав.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст.248 ГПК України).

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02. 2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02. 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 133/2022 від 14.03.2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 259/2022 від 18.04.2022 року, затвердженого Законом № 2212-IX від 21.04.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 22.03.2022 №12/0/9-22, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема і Господарського суду Чернігівської області.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 22.04.2022 №25/0/9-22, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ураховуючи наявність належних умов для здійснення правосуддя Господарським судом Сумської області, Господарським судом Чернігівської області, відновлено територіальну підсудність цих судів із 25.04.2022.

Враховуючи наведене вище, розгляд справи здійснено у межах розумного строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № 02/09-20 купівлі-продажу товару від 25.09.2020 в частині своєчасного та повного проведення розрахунків за вказаним договором, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції в сумі 3718,00 грн.

Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

25.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр впровадження інноваційних технологій «Цвіт» (далі Продавець) та Дочірнім підприємством «Лугове» (далі Покупець) укладено договір № 02/09-20 купівлі-продажу товару.

Відповідно до п. 1.1 Договору цей договір визначає умови купівлі-продажу мікродобрив та ррр (регулятор росту рослин) «Лід Пульс» (надалі Товар).

Асортимент товару, його кількість, графік поставки окремих партій, ціна визначаються у додатку (додатках) до даного Договору, які є його невід`ємною частиною (п. 2.1 Договору).

Згідно з п. 2.4 Договору підписання видаткових накладних, що виписані в період дії даного договору, засвідчує факт передачі разом з товаром усієї необхідної документації, що його стосується, в тому числі сертифікату якості, інструкції щодо використання та застосування даного товару.

Відповідно до п. 3.2 Договору товар вважається переданим покупцю з моменту підписання видаткових накладних покупцем.

Днем передачі товару (партії товару) вважається дата поставки товару на склад покупця (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору покупець здійснює оплату партії товару за ціною, вказаною в додатку (додатках), що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 254 ЦК України сторони дійшли згоди, що ціна на товар, графік поставки окремих партій товару та загальна сума договору буде визначатися в додатку (додатках) до даного договору у національній валюті України (гривна).

Згідно п. 8.2 Договору сторони відповідно до ст. 259 ЦК України домовились, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить три роки з моменту підписання даного договору.

Відповідно до п. 8.6 Договору покупець в разі несвоєчасної оплати вартості товару на протязі 5 робочих днів сплачує продавцю штраф у розмірі 10% від вартості неоплаченого товару (з урахуванням ПДВ), зазначеної у відповідному додатку (додатках) до даного договору в гривнях.

Згідно п. 11.1 Договору договір діє з моменту його підписання і скріплення печатками обома сторонами до 31.12.2020, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором до моменту повного виконання сторонами обов`язків по договору.

На виконання умов вказаного Договору, між сторонами було підписано та скріплено печатками сторін специфікацію № 1 від 28.09.2020.

У вищевказаній специфікація сторони визначили найменування, асортимент, кількість та загальну вартість товару, що постачається, а також місце поставки та умови оплати.

Також, на виконання умов Договору позивач поставив, відповідач отримав товар на загальну суму 237180,00 грн по видатковій накладній № РН-000000002 від 28.09.2020

Вказані накладні підписані та скріплені печатками сторін.

Згідно специфікацій № 1 від 28.09.2020 оплата товару, визначеного даною специфікацією, здійснюється покупцем не пізніше 31.10.2020.

Проте відповідач своїх зобов`язань не виконав, за отриманий товар в повному обсязі не сплатив.

Відповідач платіжним дорученням № 937 від 09.11.2020 здійснив часткову оплату отриманого товару в сумі 200000,00 грн з призначенням платежу «оплата за добрива згідно договору № 02/09-20 від 25.09.2020».

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 37180,00 грн.

Доказів сплати коштів у розмірі 37180,00 грн відповідач суду не надав.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість у розмірі 37180,00 грн, а тому позивачем також нараховано та заявлено до стягнення 3718 грн штрафу.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо заявленої до стягнення суми основної заборгованості.

Як встановив суд, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 237180,00 грн по видатковій накладній № РН-000000002 від 28.09.2020.

Отримання відповідачем товару підтверджується підписом директора Мисливець Л.О. та печаткою підприємства на видатковій накладній.

За умовами п. 5.1 Договору умови оплати за товар визначаються в додатках до даного Договору.

Як вбачається з наданої Специфікації № 1 від 28.09.2020 сторонами погоджено оплату за товар в наступному порядку: оплата товару не пізніше 31.10.2020.

Отже, сторонами у Специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, визначена кінцева дата оплати товару 31.10.2020 (субота).

Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 5 ст. 254 ЦК України прострочення виконання відповідачем зобов`язань по оплаті отриманого товару починається з 03.11.2020.

Відповідач за поставлений товар в обумовлений Специфікацією строк у повному обсязі не розрахувався. Відповідачем частково оплачено отриманий товар в сумі 200000,00 грн згідно платіжного доручення № 937 від 09.11.2020.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив кошти за отриманий ним товар у визначений у Специфікації до Договору термін, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 37180,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявленої до стягнення вимоги про стягнення штрафу.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати вартості поставленого товару, позивач нарахував та заявив до стягнення 3718,00 грн штрафу 10 % від вартості неоплаченого товару.

Частина 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно зі ст. 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Зі ст. 230 Господарського кодексу України випливає, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У п. 8.6 Договору сторони погодили, що в разі несвоєчасної оплати вартості товару на протязі 5 робочих днів сплачує продавцю штраф у розмірі 10% від вартості неоплаченого товару (з урахуванням ПДВ), зазначеної у відповідному додатку (додатках) до даного договору в гривнях.

Пунктом 8.2 Договору сторони визначили, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить три роки з моменту підписання даного договору.

Сторонами обумовлено строк оплати товару у підписаній ними Специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

Враховуючи, вищевикладені висновки суду щодо прострочення виконання відповідачем зобов`язань по Договору по оплаті отриманого товару в повному обсязі, позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення штраф за порушення відповідачем строків оплати товару.

Відтак позовні вимоги у частині стягнення штрафу підлягають повному задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви справляється судовий збір. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 становить 2270 грн.

Позивачем заявлено вимогу майнового характеру. За подання позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2270 грн, однак позивачем оплачено 2481 грн квитанцією № від 17.12.2021. Отже переплата судового збору становить 211 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на відсутність в матеріалах справи клопотання позивача про повернення судового збору, підстави для повернення останньому 211 грн судового збору цим рішенням у суду відсутні.

Керуючись ст. 14, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Лугове (, вул. Прокопа Гацька, 6, с. Олбин, Козелецький район, Чернігівська область, 17040) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр впровадження інновацій1них технологій «Цвіт» (, вул. Інструментальна, 32, м. Чернігів, 14037) 37 180,00 грн заборгованості, 3 718,00 грн штрафу та 2 270 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Ю.В. Федоренко