ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

"27" квітня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/299/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудактив, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Захід Інвест 2000, с. Родниківка Мукачівського району Закарпатської області

про стягнення 3 424 грн. 15 коп. пені, 2 721 грн. 33 коп. інфляційних нарахувань та 784 грн. 52 коп. трьох процентів річних (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог),

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Райніш М.І.

представники:

Позивача не з`явився

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Товариством з обмеженою відповідальністю Укрбудактив, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області заявлено позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Захід Інвест 2000, с. Родниківка Мукачівського району Закарпатської області про стягнення 31 775 грн. 17 коп., в тому числі 27 476 грн. 57 коп. заборгованості за поставлений товар, 1 817 грн. 97 коп. пені, 2 037 грн. 99 коп. інфляційних нарахувань та 442 грн. 64 коп. трьох процентів річних.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.06.2021 року відкрито провадження у справі № 907/299/21 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.09.2021 року. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнано обов`язковою. Встановлено відповідачу строк на подання суду відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачеві, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали. Встановлено позивачеві строк на надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів із дня одержання копії відзиву.

Ухвалами суду від 15.09.2021 року, 26.10.2021 року, 24.11.2021 року та 27.01.2021 року підготовчі засідання у справі відкладались із підстав, наведених в ухвалах суду.

Ухвалою суду від 24.11.2021 року задоволено заяву позивача б/н від 24.11.2021 року (вх. № 02.3.1-02/8573/21 від 24.11.2021 року) про зменшення позовних вимог, якою останній просить стягнути з відповідача 3 424 грн. 15 коп. пені, 2 721 грн. 33 коп. інфляційних нарахувань та 784 грн. 52 коп. трьох процентів річних.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.02.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 907/299/21, призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 27.04.2022 року. Явка уповноважених представників учасників процесу судом визнана на власний розсуд.

Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи по суті, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, на виклик суду впродовж розгляду даної справи жодного разу не з`явився, хоч такий неодноразово відкладався.

У даному контексті суд також звертає увагу на те, що у відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, 15.03.2022 року Верховна Рада України затвердила Закон України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 року № 133/2022, відповідно до якого воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб. 21.04.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб.

Згідно зі ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану, правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

З аналізу вищенаведених приписів чинного законодавства випливає, що запровадження на території держави режиму воєнного стану не має прямого впливу на процес здійснення судочинства (за винятком випадку неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій ведуться активні бойові дії).

Суд звертає увагу, що відповідачем у межах даного спору є юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю Захід Інвест 2000, територіально розташований в Закарпатській області, де наразі не ведуться бойові дії, а відтак, відсутні підстави для нездійснення правосуддя судами, в тому числі і Господарським судом Закарпатської області.

Водночас, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в Рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Ухвалою суду від 22.02.2022 року явка учасників справи в судове засідання 27.04.2022 року судом була визнана на власний розсуд, відтак, виходячи із засад змагальності та диспозитивності у господарському судочинстві, передбачених статтями 13, 14 ГПК України, учасники справи на власний розсуд скористалися наданим їм частиною 1 статті 42 ГПК України процесуальним правом на участь в судовому засіданні під час розгляду даної справи по суті.

Згідно з приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому, відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято в нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами спору.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач просить задоволити позов з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог. Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов Договору на поставку товару № 20КР/0909 від 09.09.2020 року в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 27 476 грн. 57 коп., за прострочення сплати якої позивачем додатково нараховано до стягнення з відповідача суму 1 817 грн. 97 коп. пені, 2 037 грн. 99 коп. інфляційних нарахування та 442 грн. 64 коп. трьох процентів річних.

Поряд із цим, у процесі розгляду справи відповідач добровільно погасив вищезазначену суму заборгованості за поставлений товар, про що позивачем подано суду заяву б/н від 24.11.2021 року (вх. № 02.3.1-02/8573/21 від 24.11.2021 року) про зменшення позовних вимог.

У зв`язку зі сплатою ТОВ Захід Інвест 2000 суми заборгованості за поставлений товар, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 3 424 грн. 15 коп., інфляційні нарахування в сумі 2 721 грн. 33 коп. та 784 грн. 52 коп. три проценти річних.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не з`явився, хоча підготовчі засідання судом неодноразово відкладались. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду було надіслано на його офіційну юридичну адресу, зазначену у витязі з ЄДРЮОФОПтаГФ), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення із приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

09.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Укрбудактив (постачальником, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Захід Інвест 2000 (покупцем, відповідачем у справі) було укладено Договір на поставку товару № 20КР/0909 (далі Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця вапно негашене (надалі Товар) партіями, у кількості та ціні, які вказуються у специфікації (специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього Договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах даного Договору (п. п. 1.1. та 1.2. Договору).

Згідно з розділом 2 Договору, кількість та якість товару узгоджується сторонами у специфікації (специфікаціях), що є невід`ємною (невід`ємними) частинами даного Договору. Оплата за кожну окрему партію товару по цьому Договору здійснюється покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту поставки товару на склад покупця. Ціна на товар містить у собі вартість упакування, безповоротної тари, витрати по оплаті обов`язкових зборів і податків. Вид розрахунків безготівковий розрахунок.

Сторонами спору обумовлено умови і строки постачання товару в розділі 3 Договору. Так, за змістом п. 3.1. Договору, термін постачання товару узгоджується сторонами у специфікації (специфікаціях), що є невід`ємною (невід`ємними) частинами даного Договору.

Моментом виконання зобов`язання передати товар вважається дата отримання товару покупцем, що підтверджується документально шляхом складання накладної та ТТН. Накладна та ТТН повинна бути підписана повноважними представниками покупця та постачальника, повноваження яких мають бути посвідчені довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (п. 3.3. Договору).

Відповідно до пункту 6.3. Договору сторонами визначено, що за несвоєчасну оплату поставленого постачальником товару покупець зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення з оплати.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 07.09.2021 року включно. Сторони мають право достроково припинити дію Договору, попередивши про це письмово за 30 днів, за умови виконання всіх раніше взятих на себе зобов`язань за даним Договором в повному обсязі (п. 8.1. Договору).

У специфікації № 1 від 09.09.2020 року до Договору № 20КР/0909 від 09.09.2020 року сторони обумовили, що загальна сума (ціна) Договору становить 273 000 грн. 42 коп., з урахуванням ПДВ 20%.

На виконання умов Договору Товариством з обмеженою відповідальністю Укрбудактив було поставлено товар відповідачу на суму 101 660 грн. 16 коп. (включно з ПДВ), що підтверджується підписаною та скріпленою печатками сторін видатковою накладною № 251 від 16.09.2020 року, копія якої міститься в матеріалах справи.

Як стверджує позивач та вбачається з акту звірки взаємних розрахунків сторін за період із 01.01.2020 року по 23.12.2020 року, станом на 21.09.2020 року заборгованість відповідача за поставлений товар складала 77 476 грн. 57 коп. (з урахуванням здійсненої останнім переплати за попередню партію товару в розмірі 24 183 грн. 59 коп.).

В подальшому, 09.10.2020 року ТОВ Захід Інвест 2000 перерахувало позивачу грошові кошти в сумі 50 000 грн., свідченням чого є наявна в матеріалах справи копія платіжного доручення № 164 від 09.10.2020 року. Відтак, станом на момент звернення ТОВ Укрбудактив з позовом до суду заборгованість відповідача за поставлений товар становила 27 476 грн. 57 коп.

У процесі розгляду справи позивач подав суду заяву б/н від 24.11.2021 року (вх. № 02.3.1-02/8573/21 від 24.11.2021 року) в порядку ст. 46 ГПК України про зменшення позовних вимог, якою просить стягнути з відповідача 3 424 грн. 15 коп. пені, 2 721 грн. 33 коп. інфляційних нарахувань та 784 грн. 52 коп. трьох процентів річних, враховуючи здійснення відповідачем оплати суми заборгованості у розмірі 27 476 грн. 57 коп. після пред`явлення позову до суду.

З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 3 424 грн. 15 коп. пені, 2 721 грн. 33 коп. інфляційних нарахувань та 784 грн. 52 коп. трьох процентів річних у примусовому порядку.

ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново господарськими визнаються цивільно правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Поряд з цим, частиною 2 статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином.

На підставі п. 6.3. Договору позивач просить стягнути з відповідача суму 3 424 грн. 15 коп. пені.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 230 232 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.3. Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату поставленого постачальником товару покупець зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення з оплати.

Перевіривши розрахунок пені в межах заявленого позивачем періоду, виходячи із відповідної суми заборгованості, суд зазначає, що пеня в розмірі 3 424 грн. 15 коп. нарахована правомірно (розгорнутий розрахунок пені міститься в матеріалах справи) та підлягає стягненню з відповідача повністю.

Крім того, за прострочення оплати вартості поставленого товару позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму 2 721 грн. 33 коп. інфляційних нарахувань та 784 грн. 52 коп. трьох процентів річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Нарахування інфляційних втрат у відповідності до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань здійснюється окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Здійснивши перевірку нарахування позивачем інфляційних нарахувань та трьох процентів річних за заявлений ним період, судом встановлено, що сума 2 721 грн. 33 коп. інфляційних нарахувань та 784 грн. 52 коп. трьох процентів річних обраховані вірно та підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач не надав суду свого контррозрахунку позовних вимог (пені, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних), хоча мав можливість скористатись відповідними процесуальними правами і надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 424 грн. 15 коп. пені, 2 721 грн. 33 коп. інфляційних нарахувань та 784 грн. 52 коп. трьох процентів річних є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 2 270 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 130, 191, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Захід Інвест 2000, с. Родниківка, будинок 47, Мукачівський район, Закарпатська область, 89310 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 37916997) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудактив, вул. Коломійцівська, будинок 25/1, офіс 212, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50106 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 38334906) 3 424 (Три тисячі чотириста двадцять чотири гривні) грн. 15 коп. пені, 2 721 (Дві тисячі сімсот двадцять одну гривню) грн. 33 коп. інфляційних нарахувань та 784 (Сімсот вісімдесят чотири гривні) грн. 52 коп. трьох процентів річних, а також суму 2 270 (Дві тисячі двісті сімдесят гривень) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 04.05.2022 року.

Суддя Пригара Л.І.