РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.04.2022Справа № 910/20622/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

про стягнення 1 061,40 грн.,

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (далі - відповідач) збору за маневрову роботу під час переадресування вантажів у розмірі 1 061,40 грн.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилався на наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" заборгованості з оплати додаткових зборів за надані позивачем послуги з переадресування вантажу за залізничними накладними №№ 41547662, 41550435, 41550450, 41550476, 41550484, 41550492, повідомлення одержувача та маневрових робіт на 1 годину.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.12.2021 року відкрито провадження у справі № 910/20622/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін.

18.01.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" від 13.01.2022 року на позовну заяву (зданий до відділення поштового зв`язку 13.01.2022 року), в якому відповідач заперечив проти задоволення позову з огляду на те, що збір за маневрову роботу при переадресуванні нараховується виключно у випадку здійснення додаткової маневрової роботи, тобто такої, що не передбачена технологією роботи конкретної станції. Водночас фактичне виконання таких робіт підлягає доведенню саме залізницею, чого позивачем доведено не було. Крім того, відповідач вказував, що для нарахування збору за відповідну маневрову роботу має бути оформлена Пам`ятка про подавання/збирання вагонів форми ГУ-45. Також, у відзиві відповідачем викладено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, який складає 6 000,00 грн., та зазначено, що докази понесення означених витрат будуть подані у порядку абзацу 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Слід також зазначити, що у вищевказаному відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" просило суд поновити йому пропущений процесуальний строк на подання цієї заяви по суті справи, витребувати у позивача засвідченої копії затвердженого Технологічного процесу роботи станції Тернопіль Львівської залізниці, чинного станом на 16.06.2021 року, та копії листа Департаменту комерційної роботи Акціонерного товариства "Українська залізниця" від 27.08.2018 року № ЦМ-13/2260, а також здійснювати розгляд справи за участі уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2022 року в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву відмовлено та одночасно продовжено відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву до 13.01.2022 року. Крім того, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про витребування у позивача засвідченої копії затвердженого Технологічного процесу роботи станції Тернопіль Львівської залізниці, чинного станом на 16.06.2021 року, та копії листа Департаменту комерційної роботи Акціонерного товариства "Українська залізниця" від 27.08.2018 року № ЦМ-13/2260 повернуто заявнику без розгляду; у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи № 910/20622/21 у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

24.01.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 21.01.2022 року № НЮ-1/301 на відзив на позовну заяву, в якій Акціонерне товариство "Українська залізниця" навело додаткові аргументи на підтвердження обґрунтованості пред`явлених у даній справі позовних вимог.

Інших клопотань чи заяв, зокрема, по суті спору, від сторін до суду не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (замовник) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Договір) шляхом прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укласти публічний договір (оферти), що підтверджується Повідомленням про укладення договору від 06.03.2020 року № 43-41564379/2020-001.

27.05.2021 року Акціонерним товариством "Українська залізниця" оприлюднено нову редакцію Договору, яка введена в дію з 01.06.2021 року.

Згідно з пунктом 1.1 Договору його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Пунктом 1.4 Договору визначено, що надання послуг за Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до пунктів 1.6, 9.4 Договору зміни та доповнення до нього оприлюднюються перевізником на веб-сайті: http://uz-cargo.com/.

У пункті 8.1. Договору сторони домовились про використання електронного документообігу.

З наявних у матеріалах справи копій залізничних накладних №№ 41547662, 41550435, 41550450, 41550476, 41550484, 41550492 вбачається, що 13.06.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" як вантажовідправником та вантажоодержувачем на станції відправлення Ксенієво Одеської залізниці було відправлено на станцію Підволочиськ Львівської залізниці порожні залізничні вагони, які перевозяться на своїх осях, а саме: вагон № 95604179 згідно із залізничною накладною № 41547662, вагон № 95785309 згідно із залізничною накладною № 41550435, вагон № 95785317 згідно із залізничною накладною № 41550450, вагон № 95785218 згідно із залізничною накладною № 41550476, вагон № 95785564 згідно із залізничною накладною № 41550484, вагон № 95785549 згідно із залізничною накладною № 41550492.

16.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулось до позивача з листом від 16.06.2021 року № 272, в якому, посилаючись на виробничу необхідність, просило переадресувати по первинному перевізному документу вагони, які прямували зі станції відправлення Ксенієво Одеської залізниці до станції Підволочиськ Львівської залізниці, до іншої станції призначення - Гнідава Львівської залізниці (357707). При цьому, у вказаному листі відповідач зазначив, що плату за додаткові збори по переадресації (користування, маневрову роботу) та плату за залізничний тариф слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард".

16.06.2021 року о 17 год. 15 хв. заступником директора з експедирування філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" було видано наказ на переадресування № 2924, згідно з яким вагони № 95604179, № 95785309, № 95785317, № 95785218, № 95785564, № 95785549 по залізничним накладним № 41547662, № 41550435, № 41550450, № 41550476, № 41550484, № 41550492 були переадресовані на станцію Гнідава Львівської залізниці. Відповідно до означеного наказу № 2924 оплата за перевізними документами та по додатковим зборам здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на станції призначення.

16.06.2021 року представниками позивача складено акт загальної форми ГУ-23 № 4285 без зазначення відповідальності, зі змісту якого вбачається, що вартість переадресації вищенаведених вагонів становить 1 826,50 грн., маневрових робіт 20 хв. - 884,50 грн.

Позивачем було сформовано накопичувальну картку № 22060822 зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу), відповідно до якої Товариству з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" нараховано до сплати за переадресування 6 вагонів кошти у розмірі 1 826,50 грн. (що разом з ПДВ складає 2 191,80 грн.) та за маневрову роботу локомотива залізничного кошти у розмірі 884,50 грн. (що разом з ПДВ складає 1 061,40 грн.).

Вартість додаткових послуг, які були надані при переадресуванні вагонів по станції Тернопіль на станцію нового призначення - Гнідава Львівської залізниці (у тому числі збір за маневрову роботу), була стягнута з відповідача на станції призначення (списана з особового рахунку відповідача) на підставі накопичувальної картки № 22060822.

Разом із тим, уповноважена особа Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", враховуючи відсутність затримки вагонів при їх переадресуванні, заперечила проти нарахованої суми вартості маневрової роботи (стягнення якої становить предмет спору в даній справі) та внесла відповідні заперечення до накопичувальної картки № 22060822.

Листом від 23.06.2021 року № 2306/КВ-14 відповідач звернувся до позивача з вимогою у десятиденний термін повернути спірну суму грошових коштів у розмірі 1 061,40 грн., яка в односторонньому порядку була списана з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард".

Враховуючи наведене звернення відповідача, спірна сума грошових коштів була повернута позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з переліку від 19.08.2021 року № 20210819 коригування сум нарахованих платежів за минулі періоди.

Отже, спір у справі виник у зв`язку з тим, що позивач вважає правомірним нарахування відповідачу плати за маневрову роботу при переадресації вагонів № 95604179, № 95785309, № 95785317, № 95785218, № 95785564, № 95785549, у той час як відповідач вважає, що підстави для нарахування плати за додаткову маневрову роботу (яка не передбачена технологічним процесом роботи станції Тернопіль Львівської залізниці) підлягають доведенню позивачем, у тому числі шляхом надання актів про затримку вагонів форми ГУ-23а та пам`яток про подавання/збирання вагонів форми ГУ-45.

Відносини з перевезення та переміщенням продукції залізницями регламентуються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Митним кодексом України, Статутом залізниць України, Правилами користування вагонам і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113 (далі - Правила користування вагонам і контейнерами), та іншими підзаконними актами.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами у даній справі Договір є договором перевезення, який підпадає під правове регулювання глави 64 розділу ІІІ книги 5 Цивільного кодексу України, глави 32 Господарського кодексу України, положень Закону України "Про залізничний транспорт".

Перевезенням вантажів, відповідно до статті 306 Господарського кодексу України, визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як було зазначено вище, відповідачем було замовлено у позивача послуги з перевезення залізничних вагонів № 95604179, № 95785309, № 95785317, № 95785218, № 95785564, № 95785549 на своїх осях із станції Ксенієво Одеської залізниці до станції Підволочиськ Львівської залізниці.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, (далі - Статут).

Пунктом 44 Статуту визначено, що залізниця може на заяву відправника, одержувача змінити станцію призначення вантажу, прийнятого до перевезення (переадресувати вантаж), з оплатою витрат за договірним тарифом. За час затримки вагонів (контейнерів) в очікуванні переадресування справляється плата, встановлена згідно із статтею 119 цього Статуту. Час затримки обчислюється з моменту, коли минуло дві години після повідомлення про прибуття вантажу.

16.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулось до філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" із проханням здійснити переадресацію вищенаведених вагонів на станцію Гнідава Львівської залізниці, у зв`язку з чим 16.06.2021 року о 17 год. 15 хв. заступником директора з експедирування філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" було видано наказ на переадресування № 2924.

У розумінні Правил переадресування вантажів (статті 44, 45 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542 (далі - Правила переадресування вантажів), переадресацією вагонів (вантажу) є зміна станції призначення або разом з нею і одержувача вагонів (вантажу) (переадресування).

Абзацом 3 пункту 4 Правил переадресування вантажів унормовано, що переадресування вантажу може здійснюватися на станціях призначення та станціях на шляху прямування.

У даному випадку, переадресація вагонів № 95604179, № 95785309, № 95785317, № 95785218, № 95785564, № 95785549 була здійснена на станції Тернопіль Львівської залізниці, тобто на станції на шляху прямування.

Переадресування вантажу здійснюється за первинними документами (із внесенням відповідних змін) і з оформленням перевезення новими перевізними документами (крім імпортних та транзитних вантажів) в паперовому або електронному виглядах, що обумовлюється в наказі на переадресування (пункт 5 Правил переадресування вантажів).

Оплата провізних та інших платежів при переадресуванні може здійснюватися як на станції переадресування, так і на станції призначення, що обумовлюється в наказі на переадресування вантажу (пункт 12 Правил переадресування вантажів).

З аналізу наведених норм та обставин справи вбачається, що відповідач скористався наданим йому правом на зміну напрямку руху вагонів № 95604179, № 95785309, № 95785317, № 95785218, № 95785564, № 95785549, яке підлягало оформленню у відповідній документації - шляхом внесення змін до первинних документів (залізничних накладних №№ 41547662, 41550435, 41550450, 41550476, 41550484, 41550492).

У будь-якому разі зміна станції призначення вказаних вагонів є неможливою без вчинення позивачем певних дій - надання дозволу на переадресування вантажу у вигляді наказу, який надається начальникові станції, яка оформляє переадресування засобами телеграфного зв`язку, телефонограмою або в електронному вигляді, а також без внесення змін у первинну документацію (оформлення переадресації).

Саме за вчинення відповідних дій з оформлення Акціонерним товариством "Українська залізниця" переадресації і підлягає сплата послуг переадресації.

Пунктом 8.1 параграфу 8. "Збори за оформлення переадресування" Розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 року № 317 (далі - Збірник тарифів), передбачено, що за оформлення переадресування вантажів за кожний вагон при переадресуванні одночасно одним вантажовласником двох і більше вагонів з вантажем або порожніх власних чи орендованих вагонів, оформлених окремими відправками, нараховується збір у розмірі 100,70 грн.

До тарифів, плат та зборів, що вказані в Розділах II і III Збірника тарифів застосовується коефіцієнт 3,023 (пункт 19 Коефіцієнтів що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 року № 317).

Відтак, позивачем було нараховано відповідачу плату за переадресацію шести вагонів у розмірі 1 826,50 грн. (100,70 грн. х 6 вагонів х 3,023), що Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" не оспорюється.

Натомість, як вбачається зі змісту пункту 3 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 31.08.2005 року № 507, маневровою роботою є будь-які пересування рухомого складу залізничного транспорту станційними й іншими коліями для забезпечення поїзної роботи і виробничої діяльності підприємств.

Маневри - будь-які пересування рухомого складу залізничного транспорту станційними й іншими коліями для забезпечення поїзної роботи і виробничої діяльності підприємств.

Одиницею залізничного рухомого складу є локомотив та вагон.

Тобто, на відміну від послуг переадресування, які полягають у документальному оформленні переадресування (в даному випадку, зміни станції призначення вагонів), маневровою роботою є фізична зміна вагонами напрямку руху шляхом їх відчеплення від одного поїзду (який йшов в напрямку призначення за первинним провізним документом) до іншого поїзду, який йде в напрямку нової станції призначення після переадресації.

У свою чергу, переадресування вагонів не завжди є невідривно пов`язаним із виконанням маневрових робіт щодо таких вагонів, оскільки нова станція призначення (після переадресування) може знаходитись на шляху слідування відповідного поїзда, до якого було причеплено вагони за первинним провізним документом.

Пунктом 8.2 параграфу 8 "Збори за оформлення переадресування" Розділу ІІІ Збірника тарифів передбачено, що крім збору за оформлення переадресування, сплачуються збори за виконані залізницею додаткові операції і послуги, пов`язані з переадресуванням, - маневрова робота, користування вагонами (контейнерами), вартість документів тощо.

Суд зазначає, що у пункті 8.2 параграфу 8 "Збори за оформлення переадресування" Розділу ІІІ Збірника тарифів відсутнє таке словосполучення як "додаткові маневрові роботи", а мова йде про додаткові операції та послуги, якими, зокрема, є маневрові роботи.

Відтак, жодних підстав вважати, що плата за послуги з переадресування вантажу (вагонів) включає в себе плату за маневрову роботу, немає.

Попри наведене, судом враховано, що "додатковою маневровою роботою", яка не передбачена технологією роботи станції з розформування (формування) поїздів, є ситуація, коли відповідна станція не може здійснювати маневрові роботи з огляду на певні обставини, наприклад, відсутність маневрового локомотиву, тому технологічним процесом такої станції не передбачається виконання відповідних маневрових робіт. Проте, у разі необхідності маневровий локомотив може бути поданий з іншої залізничної станції та виконати відповідні роботи, що і є додатковою маневровою роботою (у наведеному прикладі) - подача локомотива з іншої станції, для виконання маневрових робіт на станції, які не передбачені технологічним процесом станції, та які підлягають оплаті замовником послуг.

Наведене також підтверджується як пунктом 1.10 параграфу 1. "Збір за подачу й забирання рейкового рухомого складу локомотивом залізниці" Розділу ІІІ Збірника тарифів, яким передбачено, що за пробіг локомотива залізниці з іншої станції для виконання маневрової роботи на вимогу вантажовласника сплачується збір у розмірі 44,40 грн. за кожний кілометр тарифної відстані між цими станціями у два кінці, але не менше ніж 118,5 грн., а також листом Акціонерного товариства "Українська залізниця" № ЦМ-13/2260, в якому також зазначено, що збори за додаткові операції і послуги, пов`язані з переадресуванням, такі як: зберігання, користування, маневрова робота, та ін. нараховуються тільки у випадку фактичного виконання цих операцій чи надання послуг.

Отже, маневрові роботи підлягають оплаті замовником у разі їх фактичного виконання.

Слід розмежовувати, що нормативно-правові акти, які регламентують правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням залізничних перевезень, передбачають оплату коштів в якості відповідальності та оплату коштів в якості плати за надані послуги/виконані роботи.

Оплата коштів в якості відповідальності передбачає в обов`язковому порядку складання акту відповідної форми.

Попри наведене, у разі якщо кошти сплачуються в якості оплати за певні послуги/виконані роботи, то складання є обов`язковим в певних, визначених нормативними документами/договором, випадках.

Судом враховано, що у даному випадку маневрові роботи виконувались залізницею не у зв`язку із затримкою вагонів, а на виконання переадресування вагонів № 95604179, № 95785309, № 95785317, № 95785218, № 95785564, № 95785549. Відтак, у даному випадку нараховані відповідачу до сплати кошти не є відшкодуванням витрат у зв`язку з порушенням вантажовідправника/вантажоодержувача, а є наданням послуг, тому відсутні підстави, зокрема, для складання акту форми ГУ-23а про затримку вагонів та повідомлення про затримку вагонів.

Відповідно позивачем складено акт загальної форми (форма ГУ-23) № 4285 без зазначення відповідальності. Тобто, позивач презюмував, що вказані маневрові роботи виконувались не у зв`язку з допущенням порушення однією із сторін (наприклад, допущенням затримки вагонів з вини вантажовідправника), а є платою за надані послуги у зв`язку з переадресуванням вагонів, які замовлені відповідачем згідно з листом відповідача від 16.06.2021 року № 272, в якому останній, зокрема, зазначив, що плату за додаткові збори по переадресації (користування, маневрову роботу) та плату за залізничний тариф слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард".

Абзацом 21 пункту 4 Правил користування вагонам і контейнерами, унормовано, що плата за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу нараховується за Відомостями плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу (додаток 10), які оформляються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів. Відомості плати за користування вагонами, контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів.

Зі змісту пункту 4 Правил користування вагонам і контейнерами в цілому вбачається, що наведені положення стосуються саме випадків визначення плати за користування вагонами, контейнерами, що подаються під навантаження та вивантаження. Відтак, Пам`ятки про подавання/забирання вагонів є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Попри наведене, вагони № 95604179, № 95785309, № 95785317, № 95785218, № 95785564, № 95785549 не подавались під навантаження та/або вивантаження, а отже у залізниці не було обов`язку із складення відповідних пам`яток, повідомлень.

Таким чином, у даному випадку спір стосується стягнення з відповідача плати за маневрові роботи, які виконувались в якості надання послуг.

Пунктом 1.4 Договору визначено, що надання послуг за Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Обставини надання позивачем послуг з виконання маневрових робіт підтверджуються актом загальної форми № 4285 без зазначення відповідальності від 16.06.2021 року та Інформацією про дислокацію та стан вагонів № 95604179, № 95785309, № 95785317, № 95785218, № 95785564, № 95785549, з якої вбачається, що спірні вагони із станції відправлення виїхали із поїздом з одним індексним номером, а після переадресування - спірні вагони рухались із поїздом з іншим індексним номером.

Відчеплення спірних вагонів від одного поїзда та причеплення їх до іншого поїзда є нічим іншим, як маневровими роботами, виконання яких потребує понесення позивачем витрат (на дизельне паливо для локомотива, оплату трудових ресурсів тощо).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено виконання ним маневрових робіт при переадресуванні вагонів № 95604179, № 95785309, № 95785317, № 95785218, № 95785564, № 95785549, а відтак вказані роботи підлягають оплаті відповідачем.

Пунктом 1.8 параграфу 1 "Збір за подачу й забирання рейкового рухомого складу локомотивом залізниці" Розділу ІІІ Збірника тарифів унормовано, що за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці не одночасно з подачею або забиранням вагонів нараховується збір у розмірі 292,60 грн. за кожні півгодини роботи локомотива, рахуючи неповні півгодини за повні. До такої роботи належать:

- переставляння вагонів з одного вантажного фронту на інший, переміщення вагонів на фронті;

- подача вагонів на ваги і для дозування;

- прибирання вагонів після зважування та дозування;

- у випадках, коли навантаження або вивантаження виконується в присутності локомотива залізниці (подача стисненого повітря від локомотива тощо);

- інша маневрова робота з вагонами на станціях, під`їзних коліях та інших місцях незагального користування.

Оскільки пункт 1.8 параграфу 1 "Збір за подачу й забирання рейкового рухомого складу локомотивом залізниці" Розділу ІІІ Збірника тарифів в першу чергу стосується встановлення збору за роботи та послуги, пов`язані за подачею й забиранням вагонів (даний пункт розміщений у відповідному розділу Збірника тарифів), однак посилання на встановлений цією нормою тариф міститься і в інших розділах Збірника тарифів. Тобто, встановлений пунктом 1.8 Розділу ІІІ Збірника тарифів збір за маневрову роботу є універсальним та застосовується до всіх маневрових робіт, незалежно від причин, що обумовили їх виконання.

Попри наведене, суд вважає, що посилання у пункті 1.8 параграфу 1 "Збір за подачу й забирання рейкового рухомого складу локомотивом залізниці" Розділу ІІІ Збірника на те, що вимога власника під`їзної колії, вантажовласника або порту, повинна оформлюватися пам`яткою про подавання/забирання вагонів (форми ГУ-45), стосується оформлення саме процесу збирання та подачі вагонів, однак не підлягає застосуванню до даного випадку виконання маневрових робіт при переадресуванні вагонів (вантажу) на замовлення вантажовідправника за відсутності затримки таких вагонів.

При цьому, враховуючи наявні в матеріалах справи докази виконання маневрових робіт, сам факт не складення пам`ятки про подавання/забирання вагонів (форми ГУ-45) не свідчить про їх невиконання залізницею, у той час як неналежне документальне оформлення надання послуги не звільняє замовника, що одержав послугу, від її оплати.

За розрахунками суду, вартість спірних маневрових робіт складає 1 061,40 грн. (292,60 грн. тарифу х коефіцієнт 3,023 + 20% суми ПДВ від одержаної суми).

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" наявний обов`язок з оплати Акціонерному товариству "Українська залізниця" збору за маневрові роботи, виконаної з вагонами № 95604179, № 95785309, № 95785317, № 95785218, № 95785564, № 95785549 при їх переадресації на іншу станцію призначення - Гнідава Львівської залізниці, у розмірі 1 061,40 грн., який станом на дату звернення позивача до господарського суду був прострочений відповідачем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на наведене, беручи до уваги, що спірна заборгованість відповідача підтверджена належними доказами, і останній не надав документів, які б спростовували заявлені позовні вимоги чи підтверджували факт погашення такого боргу перед позивачем, суд, керуючись імперативними приписами статті 14 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про стягнення 1 061,40 грн. повністю.

Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32, літера А, 3-й поверх; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, місто Львів, вулиця Гоголя, будинок 1; код ЄДРПОУ ВП 40081195) 1 061 (одну тисячу шістдесят одну) грн. 40 коп. збору за маневрову роботу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 21.04.2022 року.

Суддя В.С. Ломака