ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/42/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

суддя Рочняк О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Казковий двір"

вул. Грюнвальдська, 14 Б, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради

вул. Незалежності, 7, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення заборгованості в сумі 48 945 грн

без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Казковий двір" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості за договором підряду №366/20 від 30.10.2020 в сумі 48 945 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 24.01.2022, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Копії ухвали від 24.01.2022, направлені сторонам за юридичними адресами, вказаними в позовній заяві, що відповідають даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вручено сторонам 31.01.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

17.02.2022 до відділу документального забезпечення, канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №14/24-15/22 від 17.02.2022 (вх.№2606/22).

28.02.2022 до відділу документального забезпечення, канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 21.02.2022 (вх.№2962/22).

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін від учасників справи до суду не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення договірних зобов"язань за договором підряду, відповідач своєчасно не перерахував позивачу обумовлені в договорі кошти у розмірі 48 945 грн. Зобов"язання за договорам позивачем виконано в повному обсязі та прийнято відповідачем без жодних зауважень, проте, відповідач своїх зобов"язань щодо оплати виконаних робіт не здійснив, що призвело до виникнення заборгованості. У відповіді на відзив позивач зазначив, що відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати робіт.

Позиція відповідача. Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. Вважає позов безпідставним та необґрунтованим. В спростування позовних вимог посилається на те, що відповідач є розпорядником бюджетних коштів, укладання будь-яких договорів, на підставі яких останній бере бюджетні зобов`язання необхідно здійснювати з врахуванням положень Бюджетного кодексу України. Однак, відповідачу, як головному розпоряднику коштів, відповідні бюджетні асигнування на повну оплату даних робіт не проводились. Фактичних бюджетних надходжень за вказаним договором підряду не було. Крім того, сторонами узгоджено не умови виникнення у замовника вказаного обов"язку, а порядок здійснення розрахунків, тобто умови виконання зобов"язань. Зазначив, що замовник перевіряє виконання робіт згідно представленого акту і підписує його в частині фактично виконаних робіт, в межах виділених бюджетних асигнувань. Таким чином, фінансові зобов`язання за договором виникають лише при наявності та у межах бюджетних асигнувань, установлених планами використання бюджетних коштів. Дані умови договору відповідають нормам бюджетного законодавства, оскільки роботи виконувались за рахунок коштів міського бюджету. Тобто, порядок розрахунків за цим договором сторони поставили в залежність від наявності бюджетного фінансування замовника.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

30.10.2020 між Департаментом житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Казковий двір" (підрядник, позивач) укладено договір підряду №366/20 (а.с. 5-9).

Відповідно до п. 1.1 договору, підрядник зобов"язується виконати за завданням замовника у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації з використанням своїх матеріальних ресурсів, а замовник зобов"язується прийняти і оплатити наступні роботи: "Встановлення елементів дитячого майданчика поруч буд. №136Д на вул. Коновальця в м. Івано-Франківську".

Згідно з п. 2.1 договору, договірна ціна (вартість робіт) визначається відповідно до державних будівельних норм та нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві, є динамічна і становить 48 945 грн 00 коп.

Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість (п. 2.3).

Замовник надає підряднику аванс в розмірі 30% від вартості робіт згідно договору (п. 2.4).

Відповідно до п. 2.7 договору, належну суму коштів підряднику, визначеному в п. 2.1 договору, замовник подає на оплату в органи державної казначейської служби України м. Івано-Франківська в Івано-Франківській області та/або банк на основі актів здачі-приймання робіт і довідок про вартість виконаних робіт, після підписання таких актів та довідок.

Пунктом 2.11 передбачено, що фінансування за даним договором здійснюється за рахунок коштів міського бюджету.

Бюджетні зобов"язання за даним договором виникають у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань (п. 2.12).

Згідно з п. п. 3.1, 3.2 договору, роботи згідно даного договору повинні бути виконані в термін до 31.12.2020. Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняттям замовником.

Пунктом 3.5 передбачено, що строки виконання робіт визначені цим договором не можуть бути змінені підрядником в односторонньому порядку у зв`язку із затримкою фінансування з бюджету чи затримкою в оплаті платіжних документів, поданих замовником на оплату в органах державної казначейської служби України та/або банк.

Відповідно до п. 4.1 договору, після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчення робіт (об`єкта будівництва) замовник зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Передача виконаних робіт об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформляється актом про виконані роботи, або надається мотивована відмова від прийняття робіт (п. 4.2).

Згідно з п. 9.1 договору, підрядник встановлює гарантійний строк на виконані роботи протягом 3 років з моменту підписання акту здачі-приймання робіт.

Сторони домовились, що за порушення зобов`язань передбачених договором, вони несуть відповідальність чинному законодавству (п. 10.1).

Пунктом 13.2 договору передбачено, що додаткові погодження і додатки до цього договору складають його невід`ємну частину.

Відповідно до п. 16.2 договору, договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками у разі їх наявності. Договір складено в 2 (двох) оригінальних примірниках для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу.

Договір діє з моменту укладення до повного закінчення виконання робіт і проведення остаточних розрахунків між сторонами, але в будь-якому разі до 31.12.2020 (п. 16.3).

24.12.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №332 до договору №366/20 від 30.10.2020, відповідно до якої змінено строк виконання робіт - до 31.12.2021 (п. 1 додаткової угоди); строк дії договору - набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2021. Але у будь якому разі до повного закінчення виконання робіт і проведення остаточних розрахунків між сторонами або розірвання його однією із сторін» (п. 2 додаткової угоди); додаток №3 до договору підряду №366/20 від 30.10.2020 викладено в новій редакції згідно додатку, який є невід`ємною частиною даної додаткової угоди (п. 3 додаткової угоди). Інші умови вищезазначеного договору, не порушені цією угодою, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов"язання (п. 4 додаткової угоди) (а.с. 10).

25.01.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №100 до договору №366/20 від 30.10.2020, відповідно до якої сторони внесли зміни в преамбулі та у тексті договору щодо зміни найменування Замовника (а.с. 11).

Додатковою угодою №271 від 19.07.2021 до договору №366/20 від 30.10.2020 сторони доповнили розділ 2 договору підряду пунктом 2.14 виклавши його у наступній редакції: « 2.14 сума бюджетних призначень на 2021 рік по даному договору становить: 48945 грн 00 коп. без ПДВ» (а.с. 12).

На доказ виконання обумовлених договором підряду робіт позивачем (виконавцем) надано суду: підсумкові відомості ресурсів, зведений кошторисний розрахунок вартості об"єкта будівництва, пояснювальну записку, договірну ціну, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1, розрахунки загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 (а.с.17-31), а також підписані та скріплені печатками сторін довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3), відповідно до якої вартість виконаних будівельних робіт становить 48 945 грн та акт №1 приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) на загальну суму 48 945 грн. (а.с. 13-16).

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості №55 від 18.11.2021, яка направлена відповідачу 19.11.2021 та вручена - 24.11.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 32-33).

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 та ст. 509 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, тобто сплати боргу.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ст. 853 ЦК України, замовник повинен прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Аналогічні положення містяться в умовах договорів (розділи ІІ, VII договорів).

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно ч. 1 ст. 857 Цивільного кодексу України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За встановлених судом обставин, позивач виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Вказані підрядні роботи прийнято замовником без зауважень, що підтверджується підписаними сторонами довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3) та актом №1 приймання виконання будівельних робіт за формою №КБ-2в. на загальну суму 48 945 грн.

Однак, в акті №1 приймання виконання будівельних робіт та довідці за 2021 рік, не вказано конкретної дати їх підписання.

У договорі підряду №366/20 від 30.10.2020 з врахуванням додаткової угоди №332 від 24.12.2020, визначено, що роботи повинні бути виконані в термін до 31.12.2021.

Водночас, у вимозі ТОВ "Казковий двір" від 18.11.2021, яка отримана відповідачем 24.11.2021, позивач вимагав у відповідача оплати за виконані роботи згідно з актом №1 приймання виконаних робіт, вартість яких становить 48945 грн.

Таким чином, враховуючи докази в сукупності, суд приходить до висновку, що станом на 18.11.2021 відповідачем були виконані роботи за договором підряду №366/20 від 30.10.2020, а відтак, позивач (боржник), враховуючи приписи ч.2 ст.530 ЦК України, повинен був виконати обов`язок оплати за договором підряду у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги - до 01.12.2021.

Доказів виконання зобов"язань перед відповідачем за договором підряду №366/20 від 30.10.2020 у розмірі 48945 грн позивач суду не надав.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У додатковій угоді №271 від 19.07.2021 до договору підряду №366/20 від 30.10.2020 сторони визначили, що сума бюджетних призначень на 2021 рік по даному договору становить 48945 грн, тобто розмір, який повністю становить вартість виконаних робіт.

Відповідно до ч.1 ст.49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено суду про ненадходження коштів з бюджету на його рахунок для оплати робіт за договором перед позивачем.

Водночас, посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань для фінансування оплати робіт за договором підряду №366/20 від 30.10.2020 критично оцінюється судом, оскільки Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Наведений висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 916/1345/18.

Аналогічний правовий висновок про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання викладено в постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі №3-77гс17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справах №925/246/17, №925/974/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №12-46гс18 (п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №911/4249/16).

Згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси Другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частина 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст.218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

До того ж, ст. 1 ЦК України визначено, що однією з ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

З огляду на викладене, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати робіт.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 48 945 грн заборгованості обґрунтовані та належать до задоволення.

Відповідно до приписів, встановлених ст.129 ГПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 86, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (вул. Незалежності, 7, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Казковий двір" (вул. Грюнвальдська, 14 Б, м. Івано-Франківськ, 76018, ) 48 945 (сорок вісім тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень 00 коп. заборгованості за договором підряду №366/20 від 30.10.2020 та 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції в порядку розділу 4 ГПК України.

Повне рішення складено 18.04.2022

Суддя О.В. Рочняк