УХВАЛА

28 квітня 2022 року

м. Київ

cправа № 914/1928/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фермерського господарства "Агроінвест-Топилище" (далі - ФГ "Агроінвест-Топилище")

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2022

за позовом ФГ "Агроінвест-Топилище"

до приватного підприємства "Оліяр"

про визнання недійсним третейського застереження, викладеного в пунктах 5.2-5.4 договору поставки від 04.06.2020 №НТ-1/040620,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) ФГ "Агроінвест-Топилище" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2022 у справі №914/1928/21 та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

На обґрунтування своєї правової позиції ФГ "Агроінвест-Топилище" у касаційній скарзі із посиланням на пункт 5 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вказує, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України). Водночас у касаційній скарзі скаржник підставами та причинами для оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2021 у справі №914/1928/21 виокремлює порушення судом апеляційної інстанції можливості використання учасниками, зокрема ФГ "Агроінвест-Топилище", належним чином та у повному обсязі власними процесуальними правами, а також необізнаність учасників справи про розгляд справи.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" у 2021 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2 270 грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що позов у справі № 914/1928/21 подано про визнання недійсним третейського застереження, викладеного в пунктах 5.2-5.4 договору поставки від 04.06.2020 №НТ-1/040620.

Рішенням господарського суду Львівської області від 02.11.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2022 у справі № 914/1928/21, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги немайновий характери спору, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 4 540 грн. [2 270 грн. х 200%].

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У касаційній скарзі ФГ "Агроінвест-Топилище" зазначає відсутність у додатках оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору за подання касаційної скарги та просить врахувати правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 18.01.2018 у справі № 565/256/15-ц.

Посилання скаржника на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.01.2018 у справі № 565/256/15-ц, як підставу для звільнення від сплати судового збору слід визнати безпідставними з огляду на наступне.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.01.2018 у справі № 565/256/15-ц суд виходив з того, що законом, який діяв на час вирішення справи, не передбачено сплату судового збору за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Водночас скаржником у даній справі оскаржується судове рішення по суті спору, і судом не розглядається скарга щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.

Крім того, постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 915/955/15 (пункт 4.14) здійснено відступ від позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.01.2018 у справі № 565/256/15-ц, з огляду на те, що перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону "Про судовий збір", і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.

У частині другій статті 4 Закону України "Про судовий збір" не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

Проте підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання апеляційних та касаційних скарг на ухвали, винесені за результатами розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, сплачується судовий збір.

Відтак наведені посилання скаржника на відсутність необхідності сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі відхиляються судом як помилкові.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що ФГ "Агроінвест-Топилище" необхідно надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме на суму 4 540 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;

- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Крім того, Верховний Суд звертає увагу скаржника, що постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу ФГ "Агроінвест-Топилище" на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу фермерського господарства "Агроінвест-Топилище" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2022 у справі № 914/1928/21 залишити без руху.

2. Надати фермерському господарству "Агроінвест-Топилище" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 або через особистий кабінет в системі "Електронний суд".

3. Роз`яснити фермерському господарству "Агроінвест-Топилище", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Повідомити скаржника, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко