РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2022Справа № 910/7523/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична служба інтерлігал";

до Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (відповідач 1);

Ассосіейшн Інтерлігал (відповідач 2);

про дострокове припинення дії міжнародної реєстрації та зобов`язання вчинити дії.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Романова Е.Ю., адвокат, ордер серії ОД № 598488 від 20.10.2021;

Від відповідача 1: не з`явилися;

Від відповідача 2: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична служба інтерлігал" з позовом до Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (відповідач 1) та Ассосіейшн Інтерлігал (відповідач 2), в якому просить достроково припинити дію міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997 на торговельну марку "INTERLIGAL" на території України щодо частини послуг 42 класу МКТП для яких вона зареєстрована та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року відкрито провадження у справі № 910/7523/21 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 26.10.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року відкрито провадження у справі № 910/7523/21, підготовче засідання у справі призначено на 26.10.2021.

Через відділ діловодства господарського суду 13.12.2021 від представника позивача надійшла заява про зменшення обсягу позовних вимог, за змістом яких позивач просив суд зменшити позовні вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що вищевказана заява позивача не суперечить вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду, у зв`язку з чим спір у даній справі вирішується виходячи з нової ціни позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/7523/21 до судового розгляду по суті на 25.01.2022 р.

У судовому засіданні 25.01.2022 оголошено перерву в розгляді справи по суті до 22.02.2022 р.

Під час розгляду спору по суті представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач 1 у судове засідання своїх повноважних представників не направив, у своєму клопотанні від 18.01.2022 просив справу розглядати за відсутності свого представника.

Відповідач 2 у судові засідання не з`являвся, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судових засідань повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача 1 та представника відповідача 2 не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Позивач зазначає, що має намір зареєструвати в Україні позначення «INTERLEGAL» у якості торговельної марки для послуг 45-го класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП), а саме:

- арбітражні послуги; консультування з правових питань щодо побудови патентних ландшафтів; консультування щодо інтелектуальної власності; консультування щодо фізичної безпеки; ліцензування [юридичні послуги] в рамках робіт з видання програмного забезпечення; ліцензування інтелектуальної власності; ліцензування комп`ютерного програмного забезпечення [юридичні послуги]; медіація; моніторинг прав інтелектуальної власності з метою надавання консультаційних послуг з правових питань; перевіряння багажу на відповідність правилам безпеки; послуги детективних агентств; послуги з аудиту щодо відповідності встановленим нормативам; послуги з аудиту щодо дотримання положень законодавства; послуги з відстежування змін у законодавстві; послуги з підготовки юридичних документів; послуги з представництва у суді; послуги щодо позасудового вирішення спорів; послуги юристів-правозахисників; правове адміністрування ліцензій; правові досліджування; правові послуги у сфері імміграції; служби охорони; управління авторськими правами; юридичні консультації щодо запитів про подання комерційних пропозицій; юридичні консультації щодо запрошень до участі у тендерних процедурах; юридичні послуги з ведення переговорів щодо укладання угод для інших;

Позивачем було подано до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» заявку № m202103517. За результатом інформаційного пошуку, відповідно до Договору № ТМ-210201 від 01.02.2021 р. укладеного між Позивачем і ДП "Укрпатент", щодо позначення «INTERLEGAL» відносно послуг 45 класу МКТП по базі зареєстрованих знаків та по базі поданих на реєстрацію в Україні знаків для товарів і послуг (за національною процедурою та Мадридською угодою) було виявлене тотожне позначення за Мадридською угодою, а саме:

- торговельна марка «INTERLEGAL» за міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р. для послуг 42 класу МКТП: послуги, що надаються юридичними фірмами; юридичні консультації, зокрема в галузі промисловості; юридичні послуги; асоціації, компанії та співтовариства в галузі юридичних послуг; зокрема: правові дослідження; науково- промислові дослідження; судові послуги; професійні консультації та представництво в галузі патентів, торгових марок, конструкцій та моделей; використання патентів; судові послуги; архітектура; будівельні поради; складання планів будівництва; консалтинг з питань безпеки; консультації щодо інтелектуальної власності; професійні консультації (не пов`язані з веденням бізнесу); професійна орієнтація; оновлення програмного забезпечення; управління виставковими майданчиками; комп`ютерні консультації; розробка програмного забезпечення (дизайн); оренда комп`ютерного програмного забезпечення; програмування для комп`ютерів; оренда часу доступу до центру серверів баз даних; послуги з дизайну упаковки; літографічний друк; індустріальний дизайн; ліцензування інтелектуальної власності; послуги дизайнера одягу; офсетний друк; фотозвіти; фотографія; фотокомпозиція; дослідження та розробка нових продуктів (для інших);укладка (промислова естетика); послуги дизайнера графічних мистецтв; готельні послуги; внутрішнє оздоблення; управління авторськими правами; автентифікація творів мистецтва; послуги обміну кореспонденцією; калібрування (вимірювання); випробування матеріалів; контроль якості; редакції; послуги перекладу; запис (зйомка) на відеокасетах (Services rendus par des cabinets d'avocats; consultations en matiere juridique, notamment dans le domaine de I'industrie; servicesjuridiques; associations, societes et entrelacs en matiere de servicesjuridiques; en particulier: recherche legale; recherche scientifique et industrielle; services de contentieux; consultation et representation professionnelle en matiere de brevets, de marques, de dessins et de modeles; exploitation de brevets; services de contentieux; architecture; conseilsen construction; etablissement de plans pour la construction; consultation en matiere de securite; conseils en propriete intellectuelle; consultation professionnelle (sans rapport avec la conduite des affaires); orientation professionnelle; mise a jour de logiciels; gestion de lieux depositions; consultation en matiere d'ordinateur; elaboration (conception) de logiciels; location de logiciels informatiques; programmation pourordinateurs; location de temps d'accesa un centre serveurde bases de donnees; services de dessinateurs pouremballages; impression lithographique; dessin industriel; concession de licences de propriete intellectuelle; services de dessinateurs de mode; impression en offset; reportages photographiques; photographie; photocomposition; recherche etdeveloppementdenouveauxproduits (pour des tiers); stylisme(esthetique industrielle); services de dessinateursd'artsgraphiques ; services hoteliers; decoration interieure;gerancede droits d'auteur; authentification d'oeuvres d'art; services d'echange de correspondance; etalonnage (mesurage); essai de materiaux; controle de qualite; bureaux de redaction; services de traduction; enregistrement (filmage) sur bandes video), правовласником якої є відповідач 2 - Асосіейшн Інтерлегал (Association Interlegal).

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що внаслідок існування знаку для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р., що належить відповідачу 2, позивач не може реалізувати своє право на одержання правової охорони в Україні на знак для товарів і послуг «INTERLEGAL» у якості торговельної марки для послуг 45-го класу Міжнародної класифікації товарів і послуг.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів (ст. 492 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Приписами частини 5 статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі - Закон) встановлено, що право на одержання свідоцтва у порядку, встановленому цим Законом, має будь-яка особа, об`єднання осіб або їх правонаступники.

Предметом спору у даній справі є питання щодо наявності або відсутності правових підстав для дострокового припинення на території України дії міжнародної реєстрації № 676516 на знак для товарів і послуг "INTERLEGAL" відносно послуг 42 класу МКТП, а саме

послуги, що надаються юридичними фірмами; юридичні консультації, зокрема в галузі промисловості; юридичні послуги; асоціації, компанії та співтовариства в галузі юридичних послуг; зокрема: правові дослідження; судові послуги; професійні консультації та представництво в галузі патентів, торгових марок, конструкцій та моделей; використання патентів; судові послуги; будівельні поради; консалтинг з питань безпеки; консультації щодо інтелектуальної власності; професійні консультації (не пов`язані з веденням бізнесу); комп`ютерні консультації; ліцензування інтелектуальної власності; управління авторськими п равами; (services rendus par des cabinets d'avocats; consultations en matierejuri clique, notamment dans le domaine de I'industrie; servicesjuridiques; associations, societeset entrelacsen matiere de services juridiques; en particulier: recherche legale ; services de contentieux; consultation et representation professionnelle en matiere de brevets, de marques, de dessins et de modeles; exploitation de brevets; services decontentieux;conseilsen construction;consultation en matiere de securite; conseils en propriete intellectuelle; consultation professionnelle (sans rapport avec la conduite des affaires); consultation en matiere d'ordinateur; concession de licences de propriete intellectuelle; gerance de droits d'auteur).

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті того, що, на думку позивача, дія міжнародної реєстрації № 676516 на знак для товарів і послуг "INTERLEGAL" має бути достроково припинена за рішенням суду внаслідок невикористання відповідачем 2 знаку відносно вищезазначених послуг 42 класу МКТП на території України протягом більше ніж останні п`ять років.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891, яка набула чинності для України 25.12.1991, з дати реєстрації, зробленої в Міжнародному бюро, у кожній зацікавленій договірній країні знаку надається така сама охорона, як і у випадку, коли б він був заявлений там безпосередньо.

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 Цивільного кодексу України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 420 Цивільного кодексу України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Відповідно до ст. 492 Цивільного кодексу України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 157 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом, умови та порядок видачі якого встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Як передбачено ст. 495 Цивільного кодексу України та відображається в ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі - Закон України), майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, зокрема, є право на її використання, виключне право дозволяти використання торговельної марки, виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності.

Відповідно до ст. 17 Закону України, власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва.

Згідно п. 4 ст. 18 Закону України передбачено, якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є:

-обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

-можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

-Для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва (п. 4 ст. 18 Закону).

Оскільки за приписами ч. 1 ст. 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891, яка набула чинності для України 25.12.1991, з дати реєстрації, зробленої у Міжнародному бюро, у кожній зацікавленій договірній країні торговельній марці надається така сама охорона, як і у випадку, коли б вона була заявлена там безпосередньо, у разі невикористання такої торговельної марки, саме з цієї дати починається відлік трьохрічного строку, встановленого п. 4 ст. 18 Закону України, із закінченням якого може бути прийняте рішення про дострокове припинення дії міжнародної реєстрації на території України.

Отже, з урахуванням положень ст. 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891 р. та п. 4 ст. 18 Закону України, достроково може бути припинена дія тієї міжнародної реєстрації, торговельна марка за якою не використовується в Україні протягом більше ніж трьох років від дати реєстрації такої торговельної марки в Міжнародному бюро або від іншої дати після дати реєстрації такої торговельної марки в Міжнародному бюро.

Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII ратифікована Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію), вчинена 21.03.2014 та 27.06.2014 в м. Брюсселі.

Стаття 157 Угоди про асоціацію визначає, що цілями цієї Глави, зокрема, є досягнення належного та ефективного рівня охорони і захисту прав інтелектуальної власності.

Згідно зі статтею 158 Угоди про асоціацію для цілей цієї Угоди права інтелектуальної власності включають, зокрема, торговельні марки.

Статтею 198 Угоди про асоціацію встановлено, що сторони передбачають, що реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п`ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання; проте жодна особа не може заявити, що права власника на торговельну марку мають бути анульовані, якщо протягом проміжку часу між закінченням п`ятирічного періоду і поданням заяви про анулювання розпочалося або було поновлено реальне використання торговельної марки; початок використання або його поновлення протягом трьохмісячного періоду, що передує заяві про анулювання, яке розпочалося відразу після закінчення безперервного п`ятирічного періоду невикористання, не беруться до уваги, якщо підготовка до початку або поновлення використання здійснюється лише у зв`язку з тим, що власник усвідомлює можливість подання заяви про анулювання.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі статтею 10 Цивільного кодексу України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України встановлює Закон України "Про міжнародні договори України" (далі - Закон про міжнародні договори).

Стаття 19 Закону про міжнародні договори встановлює, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Аналогічне положення міститься у статті 3 Закону: якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про знаки, то застосовуються правила міжнародного договору.

З огляду на зазначене, а також ураховуючи те, що 01.09.2017 Угода про асоціацію набула чинності у повному обсязі, до відносин щодо дострокового припинення дії свідоцтва України на знаки для товарів і послуг з підстави їх невикористання, мають застосовуватися положення статті 198 Угоди про асоціацію.

Відтак, з урахуванням статті 198 Угоди про асоціацію, дія свідоцтва України (міжнародної реєстрації знаку) може бути достроково припинена у разі, якщо знак для товарів і послуг без поважних причин безперервно не використовується щодо частини або всіх товарів та/або послуг, внесених до реєстру, протягом п`яти років від дати публікації про видачу свідоцтва (міжнародної реєстрації) або від іншої дати.

Відповідно до ч. 1 ст. 426 Цивільного кодексу України, способи використання об`єкта права інтелектуальної власності визначаються Цивільним кодексом України та іншим законом.

Використанням торговельної марки у сфері господарювання, відповідно до ч. 2 ст. 157 Господарського кодексу України, визнається застосування її на товарах та при наданні послуг, для яких вона зареєстрована, на упаковці товарів, у рекламі, друкованих виданнях, на вивісках, під час показу експонатів на виставках і ярмарках, що проводяться в Україні, у проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації, пов`язаній з впровадженням зазначених товарів і послуг у господарський (комерційний) обіг.

Відповідно до п. 4 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" використанням знака визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака (п. 4 ст. 16 Закону України).

Зі змісту спірних правовідносин вбачається, що обов`язок доведення факту використання зареєстрованого знаку, а у разі відсутності такого використання - обов`язок зазначення поважних причин, з яких знак не використовувався, повинен бути покладений на відповідача 2.

Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, докази на підтвердження використання на території України знака для товарів і послуг "INTERLEGAL" за міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р. для послуг 42 класу МКТП суду не подав та не надіслав.

В той же час, в процесі розгляду спору по суті суд дійшов висновку, що належними у справі доказами позивачем доведено, що знак для товарів і послуг "INTERLEGAL" за міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р відносно послуг 42 класу МКТП не використовується в Україні протягом більше ніж останні п`ять років.

Суд приймає до уваги у якості належних і допустимих, в розумінні ст.ст. 76, 77, 78 ГПК України, доказів на підтвердження того, що відповідач 2 не використовує в Україні протягом більше ніж останні п`ять років знак для товарів і послуг "INTERLEGAL" за міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р відносно послуг 42 класу МКТП наступні документи, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи:

- лист Державної податкової служби України, за змістом якого вбачається, що за наведеною у листі назвою іноземною мовою в реєстрі платників податків-нерезидентів станом на 05.05.2021 не знайдено відомостей про перебування на обліку постійного представництва нерезидента Ассосіейшн Інтерлігал (Association Interlegal).

- лист Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» №10999/2021 від 07.05.2021, з якого вбачається, що станом на 07.05.2021 до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг не вносились відомості щодо видачі ліцензій на використання торговельної марки «INTERLEGAL» зa міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р.

Викладене дозволяє суду дійти висновку про те, що в Україні відповідачем 2 знак для товарів і послуг «INTERLEGAL» зa міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р. відносно послуг 42 класу МКТП не використовується протягом більше ніж п`яти років, а відповідач 2 протягом більше ніж п`яти років не здійснював жодної з дій, які визнавалися і визнаються використанням знака відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", оскільки, виходячи з аналізу норм законодавства, що стосуються знаків для товарів і послуг, та з правової сутності знака для товарів і послуг, умовою його використання є використання саме стосовно товарів і послуг, для яких знак було зареєстровано, та використання його особою, на ім`я якої знак зареєстровано або під її контролем іншою особою.

В процесі розгляду спору суд дійшов висновку, що належних доказів на спростування обставин щодо невикористання відповідачем 2 знаку для товарів і послуг «INTERLEGAL» зa міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р. відносно товарів 42 класу МКТП протягом більше ніж п`яти років відповідач 2 не надав.

Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" дія свідоцтва на знак для товарів і послуг (а відтак, і міжнародної реєстрації) може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання, якими, зокрема, є:

- обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

- можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Відповідно до умов п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", використанням знака власником свідоцтва (а відтак, і міжнародної реєстрації) вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва.

Докази на підтвердження поважних причин невикористання знаку для товарів і послуг «INTERLEGAL» зa міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р. відносно послуг 42 класу МКТП відповідач 2 суду також не подав і не надіслав.

За таких обставин вимоги позивача про дострокове часткове припинення в Україні правової охорони знака "INTERLEGAL" за міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р. власника Ассосіейшн Інтерлігал для послуг 42 клаcу Міжнародної класифікації товарів та послуг, а саме послуги, що надаються юридичними фірмами; юридичні консультації, зокрема в галузі промисловості; юридичні послуги; асоціації, компанії та співтовариства в галузі юридичних послуг; зокрема: правові дослідження; судові послуги; професійні консультації та представництво в галузі патентів, торгових марок, конструкцій та моделей; використання патентів; судові послуги; будівельні поради; консалтинг з питань безпеки; консультації щодо інтелектуальної власності; професійні консультації (не пов`язані з веденням бізнесу); комп`ютерні консультації; ліцензування інтелектуальної власності; управління авторськими п равами; (services rendus par des cabinets d'avocats; consultations en matierejuri clique, notamment dans le domaine de I'industrie; servicesjuridiques; associations, societeset entrelacsen matiere de services juridiques; en particulier: recherche legale ; services de contentieux; consultation et representation professionnelle en matiere de brevets, de marques, de dessins et de modeles; exploitation de brevets; services decontentieux;conseilsen construction;consultation en matiere de securite; conseils en propriete intellectuelle; consultation professionnelle (sans rapport avec la conduite des affaires); consultation en matiere d'ordinateur; concession de licences de propriete intellectuelle; gerance de droits d'auteur), визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з тим, що наведений знак відносно послуг 42 класу МКТП не використовується в Україні протягом більше ніж п`яти років.

Враховуючи все вищевикладене, господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична служба інтерлігал" у повному обсязі.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладається на відповідача 2, як власника спірного свідоцтва, у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Достроково припинити дію торговельної марки «INTERLEGAL» за міжнародною

реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р. на території України щодо частини послуг 42 класу МКТП, для яких вона зареєстрована, а саме: послуги, що надаються юридичними фірмами; юридичні консультації, зокрема в галузі промисловості; юридичні послуги; асоціації, компанії та співтовариства в галузі юридичних послуг; зокрема: правові дослідження; судові послуги; професійні консультації та представництво в галузі патентів, торгових марок, конструкцій та моделей; використання патентів; судові послуги; будівельні

поради; консалтинг з питань безпеки; консультації щодо інтелектуальної власності; професійні консультації (не пов`язані з веденням бізнесу); комп`ютерні консультації; ліцензування інтелектуальної власності; управління авторськими правами.

3. Зобов`язати Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» повідомити Міжнародне бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності про дострокове припинення на території України дії торговельної марки «INTERLEGAL» за міжнародною реєстрацією № 676516 від 27.03.1997р. власником якої є Ассосіейшн Інтерлігал (Association Interlegal) щодо частини послуг 42 класу МКТП, а саме для: послуги, що надаються юридичними фірмами; юридичні консультації, зокрема в галузі промисловості; юридичні послуги; асоціації, компанії та співтовариства в галузі юридичних послуг; зокрема: правові дослідження; науково-промислові дослідження; судові послуги; професійні консультації та представництво в галузі патентів, торгових марок, конструкцій та моделей; використання патентів; судові послуги; архітектура; будівельні поради; складання планів будівництва; консалтинг з питань безпеки; консультації щодо інтелектуальної власності; професійні консультації (не пов`язані з веденням бізнесу); комп`ютерні консультації; ліцензування інтелектуальної власності; управління авторськими правами.

4. Стягнути з компанії Ассосіейшн Інтерлігал (Рут де Жен 4 ЄН - 1227 Лес Акасіас, Швейцарія (Route des Jeunes 4 СН-1227 Les Acacias, СН) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична служба інтерлігал" (; адреса: 65009, вул. Генуезька, 24В, м. Одеса) 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.04.2022

Суддя О.В. Мандриченко