РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.04.2022Справа № 910/20663/21

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" (м. Київ)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (м. Київ)

про стягнення 55.039,88 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (далі - відповідач) про стягнення 55.039,88 грн, з яких: 49.574,35 грн страхового відшкодування, 3.777,16 грн пені, 692,68 грн 3% річних, 995,69 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхувальнику страхове відшкодування, внаслідок чого позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.22. відкрито провадження у справі № 910/20663/21, з підстав, викладених в ухвалі, постановлено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вказану ухвалу було направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і вручено 18.01.22.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між позивачем, як страховиком, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІЕЙБІ Лізинг", як страхувальником, договору добровільного страхування наземного транспорту № А508439 від 13.07.17. (надалі - Договір) та страхового сертифікату від 27.10.20. № FO-00834364 до Договору, позивач прийняв під страховий захист автомобіль марки Renault, д.р.н. НОМЕР_1 .

22.12.20. на Броварському проспекті в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Renault, д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля Mitsuishi, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 08.02.21. в адміністративній справі № 755/1274/21.

На підставі заяви страхувальника, рахунку від 21.02.21. № VSK0130371 ТОВ "Арма Моторс", ремонтної калькуляції, страхового акту № 06429/01/921 від 03.03.21. на суму 51.074,35 грн, розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виконуючи свої зобов`язання за Договором, позивач здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 51.074,35 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 165359 від 05.03.21.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_1 , який керував автомобілем Mitsuishi, д.р.н. НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Як вбачається з полісу № ЕР/200185893 цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Mitsuishi, д.р.н. НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована у відповідача.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановленої полісом № ЕР/200185893 становить 1.500,00 грн. Ліміт страхової суми за шкоду майну - 130.000,00 грн.

Заявою на виплату страхового відшкодування № 01069/9221 від 16.03.21. позивач звернувся до відповідача. Означену заяву відповідачем отримано 22.03.21.

Оскільки страхове відшкодування відповідачем позивачу сплачене не було, то вказане зумовило звернення Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" з даним позовом до суду.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 49.574,35 грн (51.074,35 грн - 1.500,00 грн франшизи), а позов в цій частині задовольняється судом в повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 3.777,16 грн пені, 692,68 грн 3% річних, 995,69 грн інфляційних втрат суд встановив наступне.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З огляду на дату отримання відповідачем вимоги (22.03.21.), суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем зобов`язання з виплати страхового відшкодування позивачу є таким, що настав 21.06.21.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у відповідній редакції) за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Крім того, згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність, з огляду на що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також 3.777,16 грн пені, 692,68 грн 3% річних, 995,69 грн інфляційних втрат.

Отже позов задовольняється судом у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65; ідентифікаційний код 30115243) 49.574 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят чотири) грн 35 коп. страхового відшкодування, 3.777 (три тисячі сімсот сімдесят сім) грн 16 коп. пені, 692 (шістсот дев`яносто дві) грн 68 коп. 3% річних, 995 (дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн 69 коп. інфляційних втрат та 2.270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко