ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.04.2022 р. Справа № 914/554/22

місто Львів

Суддя Господарського суду Львівської області Тарас РИМ, розглянувши матеріали справи

за позовом: фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ,
до відповідача:фізичної особи підприємця ОСОБА_2 ,
про:стягнення 6'300,00 грн,
розірвання Договору оренди, зобов`язання повернути майно (або стягнути 20'000,00 грн),
виявив підстави для повернення поданої позовної заяви без розгляду, враховуючи нижчевикладене.

1. Позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Відповідача про стягнення 6'300,00 грн, розірвання Договору оренди, зобов`язання повернути майно або стягнути 20'000,00 гривень.

2. Ухвалою від 22.03.2022 суд залишив без руху позовну заяву. Зокрема, позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених у статтях 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

2.1. Позивач не надав доказів надіслання іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів (пункт 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України).

2.2. Позивач не визначився з предметом позову, зазначивши у пункті 3 прохальної частини позовної заяви альтернативні вимоги (пункт 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України).

2.3. Позивач не надав обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються (пункт 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України).

2.4. Позивач не засвідчив належним чином деяких доданих до позову документів (частини 2, 4, 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України). Зокрема, жодним чином не засвідчені копія акту від 10.05.2017, претензія. Інші додані до позову документи засвідчені неправильно. Суд в ухвалі від 22.03.2022 детально роз`яснив спосіб засвідчення документів.

2.5. Позов не містить необхідних тверджень від Позивача:

2.5.1. Відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів (пункт 7 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України).

2.5.2. Відомостей про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (пункт 7 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України).

2.5.3. Попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (пункт 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України).

2.5.4. Підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (пункт 10 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України)

2.6. Позивач не надав документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (пункт 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України).

3. В ухвалі про залишення позову без руху суд звернув увагу позивача на необхідність виправити відповідні недоліки позовної заяви та встановив для цього десятиденний строк.

4. Позивач отримав ухвалу суду 29.03.2022 (трекінг 452). Отже, строк для усунення недоліків закінчився 09.04.2022.

5. До суду надійшло клопотання (вх. № 7732/22 від 12.04.2022), яким Позивач повідомив про усунення недоліків позовної заяви та долучив копію платіжного доручення № 221 від 08.04.2022 про сплату 7'443,00 грн судового збору.

6. Інших виявлених судом недоліків Позивач не усунув.

7. Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

8. При цьому суд звертає увагу на таке.

9. Закріплення на конституційному та галузевому рівнях права на звернення до суду за судовим захистом, з якого найчастіше і виводиться принцип доступності правосуддя, означає, що держава гарантує кожній особі можливість звернутися до суду за захистом своїх прав, а суд зобов`язаний відкрити провадження у справі та вчинити всі необхідні дії щодо надання такого захисту. Проте це не означає, що держава не може на рівні галузевого законодавства передбачити умови, додержання яких внаслідок специфічності діяльності щодо здійснення правосуддя є необхідним для реалізації вказаного права.

10. Підтвердженням наведеного вище висновку є припис частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України: право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Таким чином, кожен управі звернутися до господарського суду за захистом своїх прав, проте таке звернення повинно підпорядковуватися процесуальним правилам.

11. Потрібно наголосити і на тому, що доступ до правосуддя стосується не лише позивача, а й відповідача, до якого звернуті певні вимоги. Відповідачу також закон гарантує дотримання його прав, у тому числі щодо відсутності зловживань позивача чи щодо дотримання строків вирішення спору.

12. В ухвалі від 22.03.2022 суд дуже детально вказав на виявлені недоліки позовної заяви та надав строк для їх усунення. Наведені в зазначеній ухвалі приписи процесуального закону є цілком чіткими та однозначними.

13. Попри те, що наведені правила можуть видаватися формальними, це не означає, що їх дотримання не є обов`язковим. Більше того, їх наявність зумовлена потребою в дотриманні певних завдань господарського судочинства, які спрямовані на ефективний, у розумні строки розгляд господарської справи.

14. Необхідно зауважити, що процесуальний закон визначає за обов`язок Позивача надати відповідні підтвердження чи виконати конкретні процесуальні дії саме на стадії відкриття провадження у справі, а не на пізніших стадіях господарського процесу. Суд та інші учасники справі не повинні виконувати ці дії на стадіях, коли це не передбачено. Інший спосіб розуміння цих процесуальних приписів призводить до затягування господарського процесу та можливого порушення строків вирішення спору.

15. Так, необхідність попереднього надіслання позову та доданих документів відповідачу (пункт 2.1 цієї ухвали) зумовлена тим, що останній повинен мати можливість вчасно зреагувати на вимоги позивача та у встановлені строки надати свої заперечення.

16. Чинне господарське процесуальне законодавство не допускає можливості формулювати позовні вимоги альтернативно (пункт 2.2 цієї ухвали), а тому відповідач та суд повинні чітко розуміти зміст кожної конкретної вимоги позивача. Аналогічно, для належної підготовки своїх заперечень відповідач повинен розуміти й арифметичні розрахунки ціни позову (пункт 2.3 цієї ухвали), конкретні місяці, за які нарахована орендна плата, тим більше, що між сторонами уже відбувалися судові спори стосовно її стягнення.

17. Потреба в належному засвідченні поданих доказів (пункт 2.4 цієї ухвали) обумовлюється необхідністю дотримання імперативних приписів статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

18. Наведені в законі підтвердження Позивача (пункт 2.5 цієї ухвали) спрямовані на усунення можливих зловживань при поданні позову (щодо твердження про неподання іншого позову), на дотримання строків вирішення спору (щодо надання попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу; повідомлення про наявність оригіналів документів).

19. Таким чином, Позивач не скористався наданою йому можливістю та не виправив недоліків позовної заяви, що є підставою для її повернення без розгляду з огляду на імперативні приписи частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 6'300,00 грн, розірвання договору оренди, зобов`язання повернути майно або стягнути 20'000,00 гривень.

2. Повідомити фізичну особу підприємця ОСОБА_1 , що відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Рим Т.Я.