ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2022 р. Справа№ 910/10184/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Шапрана В.В.

при секретарі: Овчиннікової Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Скакальська О.Є.

від відповідача: Гуцул В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст»

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 року (повний текст складено 20.10.2021)

у справі №910/10184/19 ( суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії Акціонерного товариства «Укртелеком»

до Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст»

про визнання договору укладеним,

та за зустрічним позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст»

до Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії Акціонерного товариства «Укртелеком»

про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії АТ "Укртелеком" (далі - АТ "Укртелеком") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (далі - КП "Київавтошляхміст") про визнання договору з доступу до інфраструктури об`єкту транспорту та/або її окремих елементів (у редакції, що була надіслана на адресу відповідача листом від 10.06.2019 № 14-10/139) (далі - договір з доступу) укладеним починаючи з 01.07.2019, за тарифами, що передбачені пунктом 4 частини 7 статті 17 Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж" від 07.02.2017 № 1834-VIII.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений договір від 02.01.2014 № 12-16/438-24 про надання в користування місць в мережевих (кабельних) каналах для прокладання кабелів. З огляду на закінчення строку дії договору та на виконання вимог Закону № 1834-VIII позивач направив відповідачу два примірники проекту договору, однак відповідач відмовився від їх підписання. Вважаючи, що відповідач не вправі ухилятися від підписання договору, позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору укладеним у редакції позивача.

Заперечуючи проти первісних вимог, 02.09.2019 КП "Київавтошляхміст" звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою про зобов`язання ПАТ "Укртелеком" вчинити дії, шляхом демонтажу кабелів, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд, які перебувають на балансі КП "Київавтошляхміст".

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за зустрічним позовом всупереч умовам пункту 2.2.5 договору від 02.01.2014 № 12-16/438-24 не виконав своїх обов`язків за договором, дія якого закінчилася, і не повернув КП "Київавтошляхміст" мережеві (кабельні) канали штучних споруд, шляхом демонтажу розміщених у ньому кабелів після припинення дії цього договору, а також не звільнив кабельні канали від кабелів, на які дія договору не поширювалася.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2020 у справі №910/10184/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2020, первісні позовні вимоги задоволені частково, визнано укладеним договір з доступу (у редакції, що була надіслана на адресу відповідача листом від 10.06.2019 №14-10/139) між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «УКРТЕЛЕКОМ» та Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» за тарифами, що передбачені п.4 ч.7 ст.17 Закону України Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж від 07.02.2017 №1834-VIII, у задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09.02.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 у справі №910/10184/19 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.02.2021

Направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд вказав, що звертаючись із позовною заявою, ПАТ "Укртелеком" посилався на пункт 2 Розділу VI "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1834-VIII, якими врегульовано порядок зміни договору та, водночас, на положення статей 179, 187 ГК України щодо укладення договору. Прохальна частина також викладена як визнання укладеним договору з доступу.

Верховний Суд зауважив, що для розгляду первісних позовних вимог ключовим є визначити співвідношення предмету та підстав позову, від чого залежить як визначення правильного правового регулювання спірних правовідносин, так і обставин, які необхідно досліджувати. Лише після дослідження зазначених обставин суд має змогу вирішити чи підлягає застосуванню до правовідносин процедура укладення нового договору з доступу і відповідно перевірка дотримання усіх обов`язкових документів та правильність звернення заявника до власника інфраструктури, чи спірні правовідносини стосуються внесення змін у договір з доступу. У такому випадку, під час вирішення у судовому порядку приведення такого договору у відповідність до вимог статті 16 цього Закону дослідженню підлягає саме відповідність існуючого договору положенням законодавства.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

При новому розгляді справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 року в задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В обґрунтування прийнятого рішення щодо первісних позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що звертаючись до відповідача із пропозицією укласти договір з доступу, позивач за первісним позовом не дотримався передбаченого Законом України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» порядку укладення такого договору та не виконав умов, дотримання яких є необхідним під час процедури укладення договору з доступу, а саме не отримав технічні умови з доступу та не надав погоджену власником інфраструктури об`єкта доступу проектну документацію з доступу.

Також суд першої інстанції зазначив, що як вбачається зі змісту проекту договору з доступу, надісланого позивачем відповідачу разом з листом від 10.06.2019 №14-10/139, умови щодо конкретного строку дії договору запропонований позивачем проект не містить.

Стосовно зустрічних позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що оскільки саме через неправомірні дії позивача за зустрічним позовом щодо відмови у видачі АТ "УКРТЕЛЕКОМ" технічних умов з доступу процедура укладення нового договору з доступу наразі триває, суд дійшов висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом демонтувати кабелі, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд, які перебувають на балансі КП «Київавтошляхміст», є передчасними та задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 року у справі №910/10184/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги в повному обсязі.

За доводами апелянта, судом першої інстанції, постановляючи оскаржуване рішення, дійшов помилкового висновку, що дію договору за взаємною згодою було продовжено лише до 30.06.2019, а 01.07.2019 строк дії даного договору закінчився. Апелянт також зазначає, що договірні відносини з доступу до об`єктів транспорту між позивачем та відповідачем не були врегульовані щодо 523 штук кабелів, а тому використання позивачем місць в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд для прокладання 523 кабелів, які не є предметом договору № 12-16/438-24 від 02.01.2014, здійснюється без відповідних правових підстав. Апелянт зазначає, що оскільки позивач не звільнив мережеві (кабельні) канали штучних споруд від кабелів, які на даний час знаходяться в них без відповідних правових підстав, а тому порушені права апелянта підлягають захисту та поновленню шляхом зобов`язання позивача здійснити демонтаж даних кабелів з мережевих каналів штучних споруд.

Апелянт також вказує, що у даному випадку задоволення зустрічних позовних вимог повинно було напряму залежати від відмови у задоволенні первісних позовних вимог, оскільки підставою для відмови є саме дії позивача, які виразились у невиконанні умов, дотримання яких є обов`язковими під час процедури укладення договору з доступу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/10184/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 25.01.2022.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/333/22, у зв`язку з перебуванням судді Пономаренко Є.Ю. на лікарняному, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначити повторний автоматизований розподіл справи №910/10184/19.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №910/10184/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Барсук М.А., судді: Шапран В.В., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» та призначено до розгляду на 22.02.2022.

Позиції представників сторін

21.01.2022 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги відповідача та просив залишити її без задоволення.

21.02.2022 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

02.01.2014 між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі директора філії Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» (сторона-2) та Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м.Києва «Київавтошляхміст» (сторона-1) укладено договір №12-16/438-24 про надання у користування місць в мережевих (кабельних) каналах для прокладення кабелів (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору сторона-1 надає в користування стороні-2 місця в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд для прокладання кабелів загальною довжиною 8587,32 м.п.

Додатковою угодою від 31.12.2014 №1 сторони виклали п. 2.3 Договору у наступній редакції: передбачені цим договором права та обов`язки ПАТ «Укртелеком», у тому числі проведення розрахунків, здійснює Київська міська філія ПАТ «Укртелеком».

Пунктом 2.2.1 Договору передбачено, що сторона-2 зобов`язана своєчасно проводити оплату згідно з умовами договору.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору розмір плати за договором складає 20351,95 грн, у тому числі ПДВ 3391,99 грн в місяць. Плата вноситься стороною-2 щомісячно, не пізніше 30-го числа поточного місяця, на підставі рахунку сторони-1, виставленого до 15-го числа поточного місяця. Сторони узгодили, що розмір плати на місяць підлягає щомісячному коригуванню на індекс інфляції. Сторона-1 вправі додатково змінювати розмір плати за цим договором, повідомивши про це сторону-2 за 30 календарних днів. Зміна плати підтверджується підписанням сторонами додаткової угоди.

У п. 7.1 Договору у редакції додаткової угоди від 30.12.2016 № 3 сторони встановили, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2018 з правом пролонгації на 2 (два) роки. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не виявила бажання його припинити, дія договору продовжується на наступні два роки на тих же умовах.

Додатковою угодою від 03.01.2017 № 4 у зв`язку з наданням у користування стороні-2 додаткових місць в мережевих (кабельних) каналах балансових штучних споруд для прокладення кабелів зв`язку ВОК-144 загальною довжиною 5701,4 м.п., сторонами було викладено п. 1.1 Договору у наступній редакції: сторона-1 надає в користування стороні-2 місця в мережевих каналах штучних споруд для прокладення кабелів зв`язку загальною довжиною 14288,9 м.п.

Також додатковою угодою від 03.01.2017 № 4 викладено п. 3.1 Договору у редакції, відповідно до якої плата за користування місцями в мережевих (кабельних) каналах балансових штучних споруд для прокладання кабелів складає 65443,16 грн, в т.ч. ПДВ 10907,19 грн та вноситься стороною-2 щомісячно не пізніше 30 числа наступного місяця за звітним, на підставі акта наданих послуг та рахунка сторони-1 виставленого до 15 числа наступного місяця за звітним.

20.11.2018 листом №053/282/01-13/2702 КП «Київавтошляхміст» повідомило АТ Укртелеком про припинення дії Договору №12-16/438-24 з 31.12.2018, проте у квітні 2019 року (листом від 05.04.2019 № 053/282/01-13/785) повідомило, що у зв`язку зі зміною обставин не заперечує про продовження строку дії договору на строк до 30.06.2019. У випадку відсутності з боку ПАТ Укртелеком заперечень просило повідомити письмово.

Листом від 09.04.2019 № 14-10/89 позивач за первісним позовом висловив згоду на продовження дії договору на тих самих умовах до 30.06.2019.

Раніше, листом від 02.04.2019 № 14-10/83, АТ «Укртелеком» зверталося до КП «Київавтошляхміст» з вимогою привести договірні відносини сторін у відповідність до вимог Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», шляхом підписання договору з доступу. До листа був наданий проект договору разом з додатками в двох примірниках.

12.04.2019 у відповідь на вказаний лист відповідач повідомив (лист № 053/282/01-13/871), що на цей час залишається діючим договір від 02.01.2014 №12-16/438-24, а тому відсутні підстави для погодження запропонованого проекту договору.

10.06.2019 позивач повторно звернувся до КП «Київавтошляхміст» з вимогою підписати договір з доступу, який почне діяти з 01.07.2019, оскільки договір від 02.01.2014 № 12-16/438-24 за згодою сторін був продовжений лише до 30.06.2019. До листа надано проект договору з доступу разом з додатками в двох примірниках.

10.06.2019 КП «Київавтошляхміст» зверталося до позивача з листом №053/282/01-03/1525, у якому повідомляло, що у випадку не підписання додаткової угоди до договору, строк якого закінчиться 30.06.2019, вступлять в силу зобов`язання, передбачені пунктом 2.2.5 Договору.

21.06.2019 КП «Київавтошляхміст» листом №053/282/01-13/1539 повернуло без погодження запропонований позивачем проект договору.

Враховуючи відмову відповідача від підписання проекту договору, позивач звернувся до суду. Заперечуючи проти задоволення первісних вимог, КП «Київавтошляхміст» посилалося на те, що не має наміру продовжувати дію договору на 2019 рік, тож з огляду на припинення договірних відносин просило АТ «Укртелеком» демонтувати кабелі, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд і перебувають на балансі КП «Київавтошляхміст», а також демонтувати кабелі, які знаходяться поза дією укладеного договору.

Предметом первісних позовних вимог є визнання укладеним договору з доступу, а зустрічних позовних вимог - зобов`язати АТ "Укртелеком" в особі Київської міської філії АТ "Укртелеком" вчинити дії, шляхом демонтажу кабелів, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд, які перебувають на балансі КП "Київавтошляхміст".

Як вбачається з вимог та доводів апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції оскаржується апелянтом лише в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», який є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері надання доступу до інфраструктури об`єктів транспорту для розташування технічних засобів телекомунікацій, передбачено, що забезпечення доступу до інфраструктури об`єкта доступу здійснюється за такими принципами: 1) державне регулювання доступу до інфраструктури об`єкта доступу; 2) доступ до інфраструктури об`єкта доступу виключно на договірній основі; 3) забезпечення недискримінаційного доступу замовника до інфраструктури об`єкта доступу з метою користування ним; 4) доступність та відкритість інформації щодо можливості доступу до інфраструктури об`єкта доступу; 5) забезпечення надання доступу до інфраструктури об`єкта доступу на строк не менше строку надання телекомунікаційних послуг споживачам; 6) ефективне користування інфраструктурою об`єкта доступу, доступ до якого є обмеженим.

За приписами ч. 1 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» доступ до інфраструктури об`єкта доступу здійснюється на підставі договору з доступу між власником інфраструктури об`єкта доступу та замовником, що укладається відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

За змістом п.п. 2 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» чинні на день набрання чинності цим Законом договори, предметом яких є доступ до елементів інфраструктури об`єкта доступу, діють до завершення строку їх дії на умовах, визначених такими договорами. На вимогу замовника або власника інфраструктури об`єкта доступу такі договори мають бути приведені у відповідність із частиною шостою статті 16 цього Закону у місячний строк з дня виставлення вимоги. За технічні засоби телекомунікацій, розміщені до дня набрання чинності цим Законом на елементах інфраструктури об`єктів доступу всіх форм власності, одноразова плата за доступ не справляється.

Як свідчать обставини справи, на момент набрання законної сили Законом України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» між сторонами існував чинний Договір №12-16/438-24 від 02.01.2014, предметом якого (з урахуванням додаткової угоди №4 до вказаного Договору) було надання позивачу за первісним позовом у користування місць в мережевих (кабельних) каналах для прокладення кабелів загальною довжиною 14288,9 м.п.

Пунктом 7.1 Договору у редакції додаткової угоди від 30.12.2016 №3 сторони встановили, що договір діє до 31.12.2018 з правом пролонгації на 2 (два) роки, якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не виявила бажання його припинити.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частиною 4 ст. 284 Господарського кодексу України врегульовано, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У листопаді 2018 року КП «Київавтошляхміст» повідомляло ПАТ «Укртелеком» про припинення дії договору з 31.12.2018.

Разом з тим, листом від 05.04.2019 №053/282/01-13/785 відповідач повідомив позивача про те, що у зв`язку зі зміною обставин не заперечує про продовження строку дії Договору на строк до 30.06.2019 для вирішення всіх необхідних питань подальшої співпраці між підприємствами та досягнення необхідних домовленостей. При цьому, у даному листі відповідач прямо вказав, що попереднє листування між сторонами втрачає юридичну силу, а Договір №12-16/438-24 від 02.01.2014 вважається пролонгованим на тих самих умовах до 30.06.2019. Також відповідач просив позивача у випадку відсутності заперечень щодо пролонгації дії Договору на строк до 30.06.2019 повідомити про це письмово.

Листом від 09.04.2019 № 14-10/89 позивач за первісним позовом висловив згоду на продовження дії договору на тих самих умовах до 30.06.2019.

Та обставина, що строк дії Договору було продовжено лише до 30.06.2019, неодноразово визнавалася сторонами як в адресованих один одному листах (зокрема, лист ПАТ Укртелеком №14-10/139 від 10.06.2019 та лист КП Київавтошляхміст №053/282/01-13/1525), так і в заявах по суті справи, поданих під час першого розгляду справи (зокрема, у відзиві відповідача на позовну заяву та зустрічній позовній заяві).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, доказів продовження у встановленому законодавством порядку дії Договору після 30.06.2019 матеріали справи не містять, а доводи КП «Київавтошляхміст» щодо подальшої пролонгації Договору до 31.12.2020, висловлені під час нового розгляду справи, належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не підтверджені.

Посилання апелянта на ст. 654 ЦК України, п. 8.3. договору, а саме не підписання між сторонами додаткової угоди щодо зміни строку дії договору та/або його припинення колегія суддів відхиляє, оскільки сам по собі факт не укладення сторонами після 30.06.2019 відповідної додаткової угоди, а також факт продовження використання позивачем місць в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд для прокладання кабелів після 01.07.2019 жодним чином не свідчить про досягнення сторонами згоди на продовження дії Договору та його автоматичну пролонгацію на тих самих умовах.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, дію Договору №12-16/438-24 від 02.01.2014 за взаємною згодою сторін було продовжено до 30.06.2019, а 01.07.2019 строк дії вказаного Договору закінчився.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, відповідач зазначає про те, що ПАТ «Укртелеком» всупереч умовам Договору та норм чинного законодавства не здійснило у строк до 10.07.2019 демонтаж кабелів, які були прокладені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд згідно договору, що стало наслідком звернення Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» з позовом про зобов`язання здійснити демонтаж кабелів, які були прокладені на підставі договору, а також кабелів, які прокладені без відповідних договірних відносин.

З матеріалів справи вбачається, що під час дії Договору між сторонами здійснювалось листування та перемовини щодо вирішення питання про розміщення кабельних ліній АТ «Укртелеком» на мостових спорудах Києва, однак, вищевказані дії в результаті привели лише до продовження строку дії договору до 30.06.2019. Внесення змін до договору щодо впорядкування використання АТ «Укртелеком» мережевих (кабельних) каналів штучних споруд для прокладення кабелів, які не підпали під дію Договору, сторонами не вирішено.

З листа КП «Київавтошляхміст» №053/282/01-13/1981 від 10.08.2018, у якому останній зазначив про врахування інформації ПАТ «Укртелеком» про кабельні мережі (лист №633-вих-80Р731-80Р224 від 11.04.2018), вбачається, що направляючи на адресу позивача проект підписаної та скріпленої печаткою вищевказаної Додаткової угоди до Договору, Комунальним підприємством «Київавтошляхміст» було вказано таку ж саму кількість мостових споруд міста Києва (61), що і у проекті договору про доступ, який був предметом первісної позовної заяви.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, яке в частині первісних позовних вимог апелянтом не оскаржено, в задоволенні вимоги позивача про визнання договору укладеним відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що звертаючись до відповідача із пропозицією укласти договір з доступу, позивач не дотримався передбаченого Законом України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» порядку укладення такого договору та не виконав умов, дотримання яких є необхідним під час процедури укладення договору з доступу, а саме не отримав технічні умови з доступу та не надав погоджену власником інфраструктури об`єкта доступу проектну документацію з доступу.

Суд першої інстанції вказав, що оскільки позивачем за первісним позовом при зверненні до відповідача із пропозицією укласти договір з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту та/або її окремих елементів не виконано умов, дотримання яких є обов`язковими під час процедури укладення договору з доступу, а також враховуючи, що запропонований позивачем проект договору не відповідає вимогам п. 8 ч. 6 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», вимоги позивача про визнання укладеним договору з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту та/або її окремих елементів в редакції, що була надіслана на адресу відповідача листом від 10.06.2019 №14-10/139, задоволенню не підлягають.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, листом від 25.06.2021 №1567-вих-KV-82С000-2021 (тобто вже під час нового розгляду справи) АТ "УКРТЕЛЕКОМ" звернулося до Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» із запитом про надання доступу до інфраструктури об`єкта транспорту для розміщення технічних засобів телекомунікацій, розташованих на інфраструктурі об`єктів транспорту у м.Києві, та надало інформацію для вирішення питання про видачу технічних умов з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту, зокрема, заплановані схеми телекомунікаційної мережі із зазначенням розміщення відповідних технічних засобів телекомунікацій на елементах інфраструктури об`єкта транспорту, їх Перелік із зазначенням найменування (місцерозташування) об`єктів транспорту, виду технічного засобу та їх кількість.

Розглянувши вказаний запит, Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» листом від 12.07.2021 №053/282/01-15/1826 відмовило у видачі технічних умов з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту, посилаючись на п. 3 ч. 13 ст. 12 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж».

Відповідно до ч.ч. 13, 14 ст. 12 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» підставою для відмови у видачі технічних умов з доступу є: 1) ненадання замовником інформації, необхідної для його ідентифікації: повне найменування, ідентифікаційний код або реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний податковий орган та мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) та місцезнаходження з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, електронна пошта, номери телефонів; 2) відсутність технічної можливості для розміщення технічних засобів телекомунікацій на елементах інфраструктури об`єкта доступу; 3) наявність простроченої понад три місяці заборгованості замовника за раніше отримані в користування елементи інфраструктури об`єкта доступу, надані в користування власником інфраструктури відповідного об`єкта доступу. Відмова у видачі технічних умов з доступу з інших підстав, ніж ті, що встановлені цією статтею, забороняється.

Стаття 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» передбачає, що ухилення від укладення договору з доступу є порушенням цього Закону.

Відмовляючи Акціонерному товариству «УКРТЕЛЕКОМ» у видачі технічних умов з доступу до інфраструктури об`єктів транспорту, відповідач посилався на наявність у позивача простроченої заборгованості за Договором №12-16/438-24 за надані в користування місця в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд для прокладання кабелів за період з липня 2019 року по квітень 2020 року в розмірі 837 414,55 грн.

Проте, як вже було встановлено вище, з 01.07.2019 Договір №12-16/438-24 припинив свою дію.

Відтак, починаючи з 01.07.2019 у позивача був відсутній обов`язок сплачувати КП «Київавтошляхміст» плату за користування місцями в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд для прокладання кабелів у розмірі, що була встановлена у Договорі №12-16/438-24, а тому твердження відповідача про наявність у АТ "УКРТЕЛЕКОМ" простроченої заборгованості за раніше отримані в користування елементи інфраструктури об`єкта доступу судом відхиляються.

Будь-яких інших обставин, які у відповідності до положень Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» могли б бути підставою для відмови АТ "УКРТЕЛЕКОМ" у видачі технічних умов з доступу, позивачем за зустрічним позовом не наведено.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що наразі сторонами вчиняються дії щодо врегулювання на договірній основі (як того вимагають положення законодавства) питання надання позивачу доступу до елементів інфраструктури об`єктів транспорту шляхом надання в користування місць в мережевих кабельних каналах штучних споруд (мостах та шляхопроводах) для розміщення кабелів електрозв`язку, про демонтаж яких ставиться питання у зустрічній позовній заяві.

Оскільки саме через неправомірні дії відповідача щодо відмови у видачі АТ "УКРТЕЛЕКОМ" технічних умов з доступу процедура укладення нового договору з доступу до інфраструктури об`єкта транспорту та/або її окремих елементів відповідно до вимог Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» наразі триває, з огляду на обов`язковість укладення між сторонами відповідного договору з доступу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зустрічні позовні вимоги про зобов`язання позивача демонтувати кабелі, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд, які перебувають на балансі КП «Київавтошляхміст», є передчасними та такими, що не можуть бути задоволенні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт незаконного розміщення кабельних ліній АТ "Укртелеком", що знаходяться в мережевих (кабельних) каналах відповідача, та не надано документальних доказів, що відповідні мости та мостові споруди, на яких розміщені кабельні лінії зв`язку, знаходяться у власності або на балансі КП «Київавтошляхміст».

А тому, з огляду на зазначене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 року у справі № 910/10184/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни в межах вимог та доводів апеляційної скарги не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 року у справі № 910/10184/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 року у справі № 910/10184/19 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

4. Матеріали справи № 910/10184/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.04.2022

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

В.В. Шапран