ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/1047/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

у справі за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західприлад"

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про: стягнення 300 681,15 грн.

та за зустрічним позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західприлад"

про: стягнення 63 241,79 грн.

секретар судового засідання: С.Коваль;

представники:

від ТОВ "Західприлад": не з`явився

від ДП "НАЕК"Енергоатом" в особі ВП "РАЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом": М.Гутнік

ОПИС СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Західприлад" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 590 450,68 грн., з яких: 568 399,92 грн. заборгованість, 18 687,09 грн. пеня та 3 363,68 грн. 3% річних.

08 грудня 2021 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західприлад" про стягнення 63 241,79 грн., з яких: 24 694,11 грн. пені та 38 547,68 грн. штрафу.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги позивач за первісним позовом обґрунтовує тим, що 29 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Західприлад" ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС" було укладено договір поставки №53-122-01-21-10701.

Позивач здійснив поставку продукції для відповідача на загальну суму 568 399,92 грн.

У свою чергу відповідач не розрахувався за поставлену продукцію, а тому позивач звернувся з вимогою про стягнення із відповідача заборгованості за поставлену продукцію, а також із вимогою про стягнення пені в розмірі 18 687,09 грн. та 3 363,68 грн. процентів річних, котрі нараховані позивачем у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання з боку відповідача за первісним позовом.

У відзиві на первісний позов відповідач зазначив, що наявна заборгованість пов`язана зі складним фінансовим становищем підприємства. Відповідач за первісним позовом вказує, що визнає заявлені вимоги про стягнення заборгованості по оплаті поставленої продукції в розмірі 568 399,92 грн. Однак нарахування пені на переконання відповідача за первісним позовом є безпідставним.

Окрім цього відповідач за первісним позовом зазначив, що у зв`язку з фактичним визнанням відповідачем позову щодо основної заборгованості, до застосування підлягають положення статті 130 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) про повернення позивачу 50 % судового збору у зв`язку з визнанням позову.

Обґрунтовуючи свої зустрічні позовні вимоги позивач вказує, що в порушення умов договору відповідач за зустрічним позовом допустив порушення умов договору щодо строків поставки товару, у зв`язку з чим нарахував неустойку у вигляді 24 694,11 грн. пені та 38 547,68 грн. штрафу.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21 грудня 2021 року.

08 грудня 2021 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західприлад" про стягнення 63 241,79 грн., з яких: 24 694,11 грн. пеня та 38 547,68 грн. штраф.

Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року прийнято зустрічну позову заяву для спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, підготовче засідання призначено на 21 грудня 2021 року.

08 грудня 2021 року відповідачем за первісним позовом подано відзив на позов.

В судовому засіданні 21 грудня 2021 року оголошено перерву до 18 січня 2022 року.

12 січня 2022 року відповідачем за первісним позовом подано заяву про долучення до матеріалів справи доказів сплати заборгованості в розмірі 17 718,77 грн.

Ухвалою суду від 18 січня 2022 року закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 08 лютого 2022 року.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді А.Качура, судове засідання призначене на 08 лютого 2022 року не відбулося. Сторони, що з`явились у судове засідання, повідомлені про неможливість проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року повідомлено сторін, що наступне судове засідання відбудеться 09 березня 2022 року.

28 лютого 2022 року відповідачем за первісним позовом подано заяву в якій серед іншого зазначено, що 27 січня 2022 року він сплатив позивачу за первісним позовом 50 000,00 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 09 березня 2022 року розгляд справи відкладено на 29 березня 2022 року.

28 березня 2022 року відповідачем за первісним позовом подано клопотання в якому серед іншого зазначено, що 17 та 22 березня 2022 року відповідачем за первісним позовом частково оплачено заборгованість в сумі 100 000,00 грн.

Ухвалою суду від 29 березня 2022 року розгляд справи відкладено на 27 квітня 2022 року.

26 квітня 2022 року відповідач за первісним позовом подав заяву в якій зазначив, що 14 квітня 2022 року він сплатив позивачу за первісним позовом 50 000,00 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 27 квітня 2022 року провадження у справі в частині вимог за первісним позовом про стягнення 267 718,77 грн. закрито у зв`язку зі сплатою відповідачем за первісним позовом частини основного боргу під час здійснення провадження у даній справі та відповідно відсутністю предмету спору у цій частині вимог.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

29 квітня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Західприлад" (позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом/постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом/замовник) укладено договір поставки №53-122-01-21-10701 (надалі договір), відповідно до предмету якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації (додаток №1 до договору).

Згідно з умовами пункту 2.2. договору, загальна сума договору (вартість продукції) становить 568 399,92 гривень.

Пунктом 4.2. договору визначено, що якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам договору, технічним вимогам (додаток 2 до даного договору).

Згідно з умовами пункту 8.1. договору, приймання продукції за кількістю та якістю (вхідний контроль) здійснюється відповідно до вимог Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2021, при наявності товарно-супровідних документів передбачених пунктом 8.2. даного договору (видаткова накладна або накладна, документи, які підтверджують якість продукції).

Згідно з положеннями пункту 8.3. договору, успішне проходження продукцією вхідного контролю (ВК-1) підтверджується відповідним актом та ярликом на придатну продукцію згідно зі Стандартом Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2021.

Відповідно до пункту 6.2. договору, про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

На виконання своїх зобов`язань за договором поставки ТОВ "Західприлад" здійснило поставку (передало у власність) відповідачу продукції на загальну суму 568 399,92 грн. (видаткові накладні: №21 від 13 травня 2021 року на суму 17 718,77 грн., №23 від 04 червня 2021 року на суму 384 754,51 грн, №24 від 24 червня 2021 року на суму 165 926,64 грн.).

Поставлена позивачем продукція пройшла вхідний контроль (ВК-1) відповідача, що підтверджується ярликом на придатну продукцію №1-7-177 від 02 липня 2021 року.

Згідно з умовами пункту 6.1. договору, оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно з СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС".

Докази стосовно повної оплати відповідачем заборгованості за поставлену продукцію у матеріалах справи відсутні. Суд встановив, що на час прийняття рішення борг відповідача за первісним позовом за отриманий товар становить 300 681,15 грн.

Посилаючись на прострочення грошового зобов`язання позивач за первісним позовом нарахував відповідачу за первісним позовом 18 687,09 грн. пені та 3 363,68 грн. 3% річних.

Досліджуючи обставини цієї справи суд також встановив, що поставка за умовами договору мала бути здійснена відповідачем за зустрічним позовом у строк по 30 квітня 2021 року (пункт 3.1 договору).

Пунктом 8.4 договору сторони погодили, що датою поставки є дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем.

Умовами пункту 9.1 договору визначено, що у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Як було зазначено вище, поставку товару було здійснено за трьома видатковими накладними: №21 від 13 травня 2021 року, №23 від 04 червня 2021 року, №24 від 24 червня 2021 року.

Таким чином в порушення умов договору, постачальник здійснив поставку з простроченням:

- на 19 днів по видатковій накладній №21 від 13 травня 2021 року на суму 17 718,77 грн.;

- на 37 днів по видатковій накладній №23 від 04 червня 2021 року на суму 384 754,51 грн.;

- на 61 день по видатковій накладній №24 від 24 червня 2021 року на суму 165 926,64 грн.

За порушення строків поставки позивач за зустрічним позовом нарахував відповідачу за зустрічним позовом 24 694,11 грн. пені та 38 547,68 грн. штрафу за прострочення поставки понад 30 днів.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання товару/продукції за договором поставки. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач за первісним позовом вважає свої права в частині своєчасної оплати отриманого відповідачем за первісним товару порушеними. Водночас позивач за зустрічним позовом вважає порушеними свої права на своєчасну поставку товару у строки обумовлені договором.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як визначено умовами договору (пункт 6.1.), оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію.

Суд встановив, що станом на час розгляду спору у відповідача за первісним позовом наявна за первісним позовом заборгованість перед позивачем в розмірі 300 681,15 грн. Розмір заборгованості та її наявність визнається відповідачем. За таких умов суд вважає вказані вимоги обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені.

Суд приймає до уваги, що згідно з нормами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач за первісним позовом пред`явив відповідачу за первісним позовом вимогу про стягнення 3 363,68 грн. процентів річних.

В даному випадку суд зауважує, що позивач за первісним позовом не навів у позові розрахунку 3% річних, не вказав період за який нараховані проценти, зазначивши лише суму процентів яку він вимагає стягнути з відповідача за первісним позовом. Також позивач за первісним позовом долучив до позовної заяви лише розрахунок пені, однак розрахунок процентів річних в матеріалах справи відсутній.

Суд зауважує, що за правилами частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як визначено положеннями частин 1, 3 статті 162 ГПК України, позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування у позовній заяві. Позовна заява має містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ГПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 14 ГПК України).

З огляду на наведені процесуальні правила, обґрунтування пред`явлених вимог є обов`язком позивача, який полягає у доведенні перед судом правомірності своїх вимог, підтвердження таких доводів відповідними доказами та розрахунками.

Зазначення однієї лише суми процентів річних, яку позивач просить стягнути з відповідача без надання відповідного розрахунку, не є належним виконанням процесуальних обов`язків щодо доведення обґрунтованості пред`явлених до стягнення сум. А тому суд вважає необґрунтованими вимоги позивача за первісним позовом щодо стягнення з відповідача за первісним позовом 3 363,68 грн. процентів річних. У зв`язку з цим суд відмовляє у їх задоволенні.

Окрім цього позивач за первісним позовом нарахував нарахував відповідачу за первісним позовом пеню за несвоєчасну оплату товару за період з 17 серпня 2021 року по 10 вересня 2021 року в розмірі 18 687,09 грн.

Щодо вимог про стягнення пені суд зауважує таке.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Разом з тим, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 547 ЦК України).

Згідно з нормами частини 3 статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено положеннями частини 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

А проте, як встановив суд, у вчиненому сторонами правочині відсутні умови про розмір та базу нарахування пені за прострочення оплати отриманого товару. Позивач за первісним позовом також не навів жодних обґрунтувань про те, що пеня нарахована ним відповідно до положень чинного законодавства, не вказав будь-яких норм закону, котрі б дозволяли стягувати з відповідача пеню, визначали б обов`язок відповідача за первісним позовом сплачувати штрафні санкції, вказували на умови, порядок та розмір їх нарахування.

З наведених підстав суд вважає вимоги позивача за первісним позовом про стягнення 18 687,09 грн. пені необґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

Щодо вимог за зустрічним позовом суд зазначає наступне.

Як встановив суд, поставка продукції відповідачем за зустрічним позовом відбулася з порушенням строків визначених договором (по 30 квітня 2021 року). Так, постачальник здійснив поставку з простроченням: на 19 днів по видатковій накладній №21 від 13 травня 2021 року на суму 17 718,77 грн.; на 37 днів по видатковій накладній №23 від 04 червня 2021 року на суму 384 754,51 грн.; на 61 день по видатковій накладній №24 від 24 червня 2021 року на суму 165 926,64 грн.

Умовами пункту 9.1 договору сторони погодили, що у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості непоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку прострочення поставки продукції понад 30 діб постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 7 % вартості непоставленої продукції.

На цій підставі, за порушення строків поставки сума нарахованих позивачем за зустрічним позовом становить 24 694,11 грн. пені та 38 547,68 грн штрафу.

Наданий позивачем розрахунок пені та штрафу суд перевірив, визнав законним та обґрунтованим. А отже суд робить висновок про обґрунтованість вимог за зустрічним позовом. Таким чином зустрічні позовні вимоги мають бути задоволені.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень частини 8 статті 238 ГПК України, при розгляді первісного і зустрічного позовів та при розгляді позову третьої особи з самостійними вимогами у рішенні вказуються результати розгляду кожного з позовів.

За правилами частини 11 статті 238 ГПК України, у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

З огляду на те, що у даній справі суд зробив висновок про необхідність задоволення вимог первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум, суд вважає за необхідне провести зустрічне зарахування таких сум та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Зокрема, суд задовільняє грошові вимоги за первісним позовом в розмірі 300 681,15 грн. боргу та грошові вимоги за зустрічним позовом в розмірі 63 241,79 грн. штрафних санкцій (24 694,11 грн. пені + 38 547,68 грн. штрафу).

Висновки суду

На думку суду, встановлені обставини щодо прострочення виконання відповідачем за первісним позовом договірних зобов`язань з оплати поставленого товару свідчать про порушення ним прав позивача за первісним позовом на отримання оплати поставленого товару. Суд погоджується з аргументами позивача за первісним позовом стосовно обґрунтованості позовних вимог про стягнення 300 681,15 грн. основного боргу. Разом з тим суд не знаходить підстав для задоволення первісного позову в частині стягнення 3 363,68 грн. процентів річних та 18 687,09 грн. пені, а тому відмовляє в цій частині вимог.

Водночас суд вважає доведеними обставини щодо недотримання відповідачем за зустрічним позовом обумовлених договором строків поставки продукції, що свідчить про порушення прав позивача за зустрічним позовом на своєчасну поставку товару. Суд робить висновок про обґрунтованість зустрічного позову, вважає за необхідне стягнути на користь позивача за зустрічним позовом 24 694,11 грн. пені та 38 547,68 грн. штрафу.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позову позивачем за первісним позовом сплачено 8 856,76 грн. судового збору.

У зв`язку із закриттям провадження у справі в частині вимог за первісним позовом про стягнення 267 718,77 грн. боргу судовий збір сплачений позивачем за первісним позовом в розмірі 4 015,78 грн. може бути повернуто позивачу за первісним позовом за його клопотанням у порядку передбаченому частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до норм статті 130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У даному аспекті суд зауважує, що відповідно до приписів пункту 1 частини 2 статті 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу. Таким чином відповідач має право на визнання не лише усього позову, але й частини позовних вимог, що з урахуванням положень статті 130 ГПК України, надає право такому відповідачу, за умов визнання всіх позовних вимог або їх частини до початку розгляду справи по суті, розраховувати на можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, пропорційно до тих позовних вимог, що визнаються відповідачем. Отже, право на визнання частини позовних вимог дозволяє відповідачу сподіватися на зменшення розміру судових витрат, що будуть покладені на нього за результатами розгляду спору, в розмірі 50 % судового збору відносно обсягу визнаних відповідачем позовних вимог. Такі правила процесуального закону, на думку суду, покликані стимулювати добросовісну поведінку відповідача стосовно визнання тих позовних вимог, які є обґрунтованими. В іншому випадку - можливості зменшення тягаря судових витрат лише за умови визнання усіх позовних вимог ( в тому числі необґрунтованих вимог), суперечило б завданням господарського судочинства, ставило б сторони у нерівне становище.

А тому суд вважає за можливе застосувати у цьому спорі положення статті 130 ГПК України, та повернути позивачу за первісним позовом з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, пропорційно до тих позовних вимог, що були визнані відповідачем за первісним позовом.

З огляду на зазначене, ураховуючи, що відповідач за первісним позовом визнав наявну заборгованість щодо оплати поставленої позивачем продукції до початку розгляду справи, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (відносно розміру визнаного первісним відповідачем боргу в сумі 300 681,15 грн.) в розмірі 2 255,11 грн. судового збору.

Разом з тим, відповідно до положень статті 129 ГПК України, решту судового збору за первісним позовом суд розподіляє пропорційно розміру задоволених позовних вимог та покладає судовий збір в розмірі 2 255,11 грн. на відповідача за первісним позовом, а судовий збір в розмірі 330,76 грн. покладає на позивача за первісним позовом, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Судовий збір за зустрічним позовом у розмірі 2 270 грн. у зв`язку із задоволенням зустрічного позову покладається на відповідача за зустрічним позовом.

Відповідно до положень частини 11 статті 238 ГПК України, суд вважає за необхідне провести зустрічне зарахування сум судового збору присуджених до стягнення з обох сторін та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму судового збору.

Зокрема, суд покладає на відповідача за первісним позовом судовий збір сплачений позивачем за первісним позовом в розмірі 2 255,11 грн., а на відповідача за зустрічним позовом судовий збір сплачений позивачем за зустрічним позовом в розмірі 2 270 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 130, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Західприлад" (79008, м. Львів, площа Ринок, будинок 39, ) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046) задоволити частково на суму 300 681 (триста тисяч шістсот вісімдесят одна) грн. 15 коп. боргу.

2. В задоволенні первісних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Західприлад" в частині стягнення 18 687 (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят сім) грн. 09 коп. пені та 3 363 (три тисячі триста шітдесят три) грн 68 коп. процентів річних відмовити.

3. Судовий збір в розмірі 2 255 (дві тисячі двісті п`ятдесят п`ять) грн. 11 коп. за первісним позовом покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція".

4. Судовий збір в розмірі 330 (триста тридцять) грн. 76 коп. за первісним позовом покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Західприлад".

5. Ухвалою суду повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Західприлад" (79008, м. Львів, площа Ринок, будинок 39, ) з державного бюджету України 2 255 (дві тисячі п`ятдесят п`ять) грн. 11 коп. судового збору.

6. Зустрічний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західприлад" (79008, м. Львів, площа Ринок, будинок 39, ) задоволити повністю на суми 24 694 (двадцять чотири тисячі шістсот дев`яносто чотири) грн.11 коп. пені та 38 547 (тридцять вісім тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 68 коп. штрафу.

7. Судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. за зустрічнм позовом позовом покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Західприлад".

8. Провести зустрічне зарахування грошових сум та судових витрат, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами.

9. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західприлад" (79008, м. Львів, площа Ринок, будинок 39, ) 237 439 (двісті тридцять сім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 36 коп. боргу.

10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західприлад" (79008, м. Львів, площа Ринок, будинок 39, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046) 14 (чотирнадцять) грн. 89 коп. судового збору.

Позивач (Стягувач) за первісним позовом: "Західприлад" (79008, м. Львів, площа Ринок, будинок 39, ).

Відповідач (Боржник) за первісним позовом: Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046).

Позивач (Стягувач) за зустрічним позовом: Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046).

Відповідач (Боржник) за зустрічним позовом: "Західприлад" (79008, м. Львів, площа Ринок, будинок 39, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Повне рішення складено та підписано 02 травня 2022 року.

Суддя А. Качур