ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 лютого 2022 рокуСправа № 921/517/21
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Боровець Я.Я.
за участю секретаря судового засідання Сиротюк К.В.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника ОСОБА_2 (вх. №9817 від 01.12.2021)
у справі №921/517/21
за заявою боржника ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1
про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства
за участю учасників судового процесу:
від заявника: не з"явився,
від боржника: не з"явився,
арбітражний керуючий Шимечко А.Я. не з"явився.
В судове засідання учасники судового процесу не з`явились.
Відповідно до частини 3 статті 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
09 серпня 2021 року фізична особа ОСОБА_2 звернулася до Господарського суду Тернопільської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021, для розгляду справи №921/517/21 визначено суддю Боровця Я.Я.
Ухвалою суду від 16.08.2021 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду та підготовче засідання призначено на 09.09.2021, яке протокольною ухвалою відкладено на 16.09.2021.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.09.2021 відкрито провадження у справі №921/517/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 - арбітражного керуючого Шимечка Андрія Ярославовича.
З метою виявлення усіх кредиторів, відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, 17.09.2021 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 .
01.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області із заявою про визнання кредиторських грошових вимог до боржника ОСОБА_2 в сумі 130 000,00 грн та 4 540,00 грн судового збору (вх. №9817).
Ухвалою суду від 06.12.2021 прийнято заяву ОСОБА_1 про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника ОСОБА_2 в сумі 130 000,00 грн та 4 540,00 грн судового збору (вх. №9817) у справі №921/517/21, до розгляду та призначено судове засідання на 22.12.2021, яке відкладалося на 24.01.2022, на 10.02.2022.
У судовому засіданні 10.02.2022 оголошувалася перерва до 15.02.2022, про що відображено у протоколі судового засідання.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився. Однак, на виконання вимог ухвали суду надано розписку від 06.07.2021 про отримання ОСОБА_2 коштів у розмірі 130 000,00 грн (вх. № 1000 від 10.02.2022).
Представник боржника в судове засідання не з"явився.
Розглянувши заяву про визнання кредиторських грошових вимог та матеріали справи, судом встановлено наступне:
За змістом положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (стаття 45 Кодексу України з процедур банкрутства) .
Частиною 1 статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.
Судом встановлено, що заява ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку.
Частиною 4 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.
Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.
Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
Так, 01.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області із заявою про визнання кредиторських грошових вимог до боржника ОСОБА_2 в сумі 130 000,00 грн та 4 540,00 грн судового збору (вх. №9817).
Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України).
Із змісту частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із заяви вбачається, що 06 липня 2021 року між ОСОБА_1 , як Позикодавцем та ОСОБА_2 , як Позичальником укладено договір позики за № 4256, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т., відповідно до умов якого Позикодавець передав у власність Позичальнику грошові кошти у сумі 130 000,00 грн , а Позичальник зобов"язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (п.1 Договору позики).
Пунктом 2 Договору позики, сторони домовились, що останній є укладеним з моменту передання грошей . На підтвердження цього факту Позичальник повинен видати письмову розписку про одержання вказаної суми грошей від Позикодавця .
Позичальник зобов"язаний повернути Позикодавцеві грошові кошти у сумі 130 000,00 грн в термін до 06 липня 2023 року. (п. 4 Договору позики).
Також, 06.07.2021 між ОСОБА_1 , як Заставодержателем та ОСОБА_2 , як Заставодавцем укладено договір застави за №4257 посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т., предметом якого є застава забезпечує вимоги Заставодержателя за договором позики за № 4256 від 06.07.2021. Заставодавець з метою забезпечення належного виконання власних зобов"язань передає в заставу, а Заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених цим Договором автомобіль марки LEXUS модель RX 350, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований в 1 ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області 09.11.2011, який належить на праві власності Заставодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 09.11.2011 (п.1.1 Договору застави).
Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Отже, на виконання умов укладеного Договору ОСОБА_1 надано, а ОСОБА_2 отримано позику у розмірі 130 000,00 грн , що підтверджується розпискою від 06.07.2021.
Відповідно до стаття 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як визначено статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, станом на дату подання заяви з грошовими вимогами ОСОБА_1 відносно боржника ОСОБА_2 загальна сума заборгованості становить 130 000,00 грн.
Грошові вимоги, зазначені в заяві є повністю неоплаченими боржником, у зв`язку з фактичною неплатоспроможністю.
Боржник визнає наявну заборгованість.
Також, керуючим реструктуризацією ОСОБА_3 розглянуто кредиторські грошові вимоги ОСОБА_1 , визнано вимоги повністю у заявленій сумі 130 000,00 грн, що підтверджується повідомленням про результати розгляду кредиторських грошових вимог.
З огляду на обґрунтованість вимог ОСОБА_1 вказаних у заяві, яка подана до суду в межах строку, визначеного приписами ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд, дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання ОСОБА_1 кредитором.
Відповідно до частини 4 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості, зокрема у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами та у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.
Отже, враховуючи викладене, кредиторські грошові вимоги ОСОБА_1 відносно боржника ОСОБА_2 в сумі 130 000,00 грн є обґрунтованими, підлягають визнанню в повному обсязі та внесенню до Реєстру вимог кредиторів відповідно до частини 4 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства в наступній черговості: черговість задоволення грошових вимог кредитора в сумі 130 000,00 грн (борг) - друга.
Частиною 2 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.
Таким чином, витрати на оплату судового збору в сумі 4540,00 грн сплачені квитанцією № ПН5374604 від 26.11.2021 та зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, згідно виписки Господарського суду Тернопільської області, покладаються на боржника та відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (перша черга).
Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, статтями 233, 234, 235 ГПК України, Господарський суд,
1. Заяву ОСОБА_1 про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника ОСОБА_2 (вх. №9817 від 01.12.2021) у справі №921/517/21, задовольнити.
2. Визнати кредиторські грошові вимоги ОСОБА_1 відносно боржника ОСОБА_2 в сумі 130 000,00 грн та включити їх в Реєстр вимог кредиторів.
Черговість задоволення грошових вимог кредитора:
в сумі 130 000,00 грн (основна заборгованість) - друга;
3. Витрати на оплату судового збору в розмірі 4 540,00 грн покласти на боржника, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.
4. Копію ухвали надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:
Кредитору: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ,
Боржнику: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,
Керуючому реструктуризацією: ОСОБА_3 , вул.Копичинецька, 124 Є, м. Чортків, Тернопільська область.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена.

Ухвалу підписано "20" квітня 2022 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційні сторінці Господарського суду Тернопільської області - https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Я.Я. Боровець