ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2022 року м.Дніпро Справа № 904/6334/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.. - доповідача

судді: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідіджі Груп" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021 року (суддя Назаренко Н.Г.) у справі №904/6334/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідіджі Груп", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход Електро", м. Дніпро

про стягнення 31424,51грн., з яких 28567,73грн. основної заборгованості; 2856,78грн. штрафу (договір поставки №15СВ/15112017 від 15.11.2017)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ідіджі Груп" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход Електро" (далі - відповідач) заборгованості у розмірі 31 424,51грн., з яких 28 567,73 грн. основний борг, 2 856,78 грн. - штраф за порушення умов договору поставки №15СВ/15112017 від 15.11.2017.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки №15 СВ/15112017 від 15.11.2017 (далі - договір). На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 128 606,88 грн., про що свідчать видаткова накладна № ІААВ-500 від 12.09.2018 на суму 123 868,92 грн., видаткова накладна № КААА-400 від 02.11.2018 на суму 4 737,96 грн. Відповідач поставлений позивачем товар оплатив частково, що і стало причиною звернення позивача до господарського суду з даною позовною заявою. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу: - штраф у розмірі 10% від простроченої суми заборгованості на суму 2 856,78грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021р. у справі №904/6334/21 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано доказів поставки товару за видатковими накладними саме по договору поставки № 15СВ/15112017 від 15.11.2017, оскільки дані видаткові накладні не містять посилання на номер договору; позивачем також не надано доказів наявності та затвердження звіту про реалізований товар, на підставі якого постачальник має право вимагати оплату поставленого товару за цим договором.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ідіджі Груп" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду від 16.11.2021 у справі № 904/6334/21 і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги. Також в тексті апеляційної скарги скаржник просить про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст рішення отримано 22.11.2021 засобом поштового зв`язку. Трек код №973.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення 31 424,51 грн. заборгованості за договором поставки. У якості підстави заявлених позовних вимог позивачем визначено обставини неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору щодо повної оплати поставленого товару. На підтвердження відповідних обставин позивачем надано видаткові накладні № ІААВ- 500 від 12.09.2018, № КААА-400 від 02.11.2018.

Суд першої інстанції не дослідив наявні в матеріалах справи докази, що стосуються спірної заборгованості за договором.

На думку скаржника, у разі невідповідності первинних документів, невизнання стороною факту постачання чи оплати спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару чи їх оплату/неоплату.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи №904/6334/21 визначено колегію суддів: головуючий суддя - Чус О.В. (доповідач), судді - Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2021р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.12.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідіджі Груп" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021 року у справі №904/6334/21, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано. Згідно ч.3 ст.263 господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (далі - позивач, постачальник та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сокол-Восход» (яке в подальшому змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Восход Електро») (далі - відповідач, покупець), (разом іменовані - сторони) укладено договір поставки №15СВ/15112017 від 15.11.2017 (далі - договір).

Пунктом 1.1 договору визначено, що постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, замовлений покупцем у постачальника (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.5.3. договору, загальна сума договору визначається сумарною вартістю всіх партій товару, поставлених постачальником за прийнятих покупцем протягом строку дії цього договору.

Сторони у пункті 5.2 договору визначили, що постачальник поставляє замовлений покупцем товар впродовж трьох днів з моменту підтвердження покупцем отриманого від постачальника рахунку або протягом іншого узгодженого сторонами строку.

Приймання-передача товару оформлюється видатковою накладною, що підписується уповноваженими представниками сторін. (п. 3.4. договору).

Пунктом 5.4 договору, сторони дійшли згоди про те, що звітний період щодо реалізації покупцем своїм споживачам поставленого йому товару становить 14 календарних днів. Протягом трьох календарних днів після закінчення відповідного звітного періоду покупець повинен надіслати постачальнику звіт про реалізований в цьому періоді товар, який постачальник повинен затвердити або висловити свої зауваження протягом трьох календарних днів з моменту отримання. У випадку затвердження звіту постачальником, покупець зобов`язується оплатити вказаний у звіті товар протягом трьох календарних днів з моменту отримання покупцем повідомлення про затвердження звіту постачальником.

Згідно з п.п. 11.1., 11.5. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018, але, у будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не повідомила іншу про бажання розірвати цей договір за 30 календарних днів до моменту закінчення його строку дії, то він вважається продовженим на 1 рік на тих самих умовах.

Позивач зазначає, що передача товару від позивача до відповідача на загальну суму 128 606,88 грн. підтверджується видатковою накладною № ІААВ-500 від 12.09.2018 на суму 123 868,92 грн. та видатковою накладною № КААА-400 від 02.11.2018 на суму 4 737,96 грн., які підписані сторонами та скріплені печатками без зауважень.

Відповідач поставлений позивачем товар оплатив частково, що і стало причиною звернення позивача до господарського суду з даною позовною заявою.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу: - штраф у розмірі 10% від простроченої суми заборгованості на суму 2 856,78грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом доказування у даній справі є: обставини укладення договору; природа договору; строк поставки товару; факт поставки товару; правомірність нарахування штрафних санкцій (штрафу).

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У частині другій статті 4 Господарського процесуального кодексу України зазначається, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже право особи на захист своїх цивільних прав та інтересів забезпечене законом, зокрема статтею 15 Цивільного кодексу України. Перелік способів захисту порушеного права та/або інтересів визначений у статті 16 Цивільного кодексу України та не є вичерпним.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право саме на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договірні відносини, що склалися між сторонами у справі, за своєю правовою природою мають ознаки договору поставки.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст., ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять ч., ч. 1, 7 ст. 193 ГК України.

Матеріалами справи встановлено, що у видаткових накладних № ІААВ-500 від 12.09.2018 на суму 123 868,92 грн.; № КААА-400 від 02.11.2018 на суму 4 737,96 грн., на які посилається позивач, у розділі «Умови продажу» вказано «Попередня оплата» без будь-яких посилань на договір.

Згідно зі статтею 1, частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, що містить відомості про господарську операцію. У свою чергу, господарська операція - це дія або подія, що викликає зміну в структурі активів і зобов`язань, власному капіталі підприємства. Метою складання первинних документів є відображення господарських операцій у бухгалтерському обліку.

В силу частини 8 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за достовірність даних, відображених в первинних документах несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відтак, позивачем не надано доказів поставки товару за видатковими накладними саме по договору поставки № 15СВ/15112017 від 15.11.2017, оскільки дані видаткові накладні не містять посилання на номер договору; не надано доказів припинення договору, як передбачено його 11 Розділом, у зв`язку із порушенням відповідачем умов договору щодо оплати поставленого товару; не надано доказів наявності та затвердження звіту про реалізований товар, на підставі якого постачальник має право вимагати оплату поставленого товару за цим договором.

З огляду на викладене суд попередньої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведеність факту поставки товару за договором поставки № СВ/15112017 від 15.11.2017.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідіджі Груп" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021 року у справі №904/6334/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021 року у справі №904/6334/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна