ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р. Справа№ 910/5373/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники сторін:

від позивача за первісним позовом: Фіцулін О.О. (ордер серія ВА №1027658);

від відповідача за первісним позовом: Семенюк К.В. (ордер серія АА № 182778).

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 (повний текст складено 05.08.2021)

у справі №910/5373/21 (суддя Мудрий С.М.)

за первісним позовом фізичної особи-підприємця Бараш Бориса Борисовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії"

про стягнення 78 365,75 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії"

до фізичної особи-підприємця Бараш Бориса Борисовича

про стягнення 577 799,08 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Бараш Борис Борисовича звернувся до Господарського суду міста Києва з первісним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" про стягнення 78 365,75 грн заборгованості.

Первісні позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем за первісним позовом умов договору №16/12/17 від 16.12.2017 в частині несплати виконаних позивачем за первісним позовом робіт.

Також під час розгляду справи в суді першої інстанції, від відповідача за первісним позовом надійшла зустрічна позовна заява про стягнення 577 799,08 грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач за первісним позовом посилався на те, що позивач за первісним позовом має невиконані фінансові зобов`язання перед відповідачем за перваісним позовом, які пов`язані з умовами договору №16/12/17 від 16.12.2017, зокрема, позивач за первісним позовом має: відшкодувати відповідачу за первісним позовом 537 799,08 грн - вартість будівельних робіт по договору, які не виконав позивач за первісним позовом і які виконуються іншим виконавцем за розцінками іншого виконавця, а також повернути відповідачу за первісним позовом 40 000,00 грн - помилково перерахованих 27.02.2020 коштів.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 первісні позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" на користь фізичної особи-підприємця Бараша Бориса Борисовича основний борг в сумі 78 365,75 грн та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/5373/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі відповідач за первісним позовом зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача за первісним позовом зводяться до того, що позивачем за первісним позовом до суду першої інстанції не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того факту, що позивачем за первісним позовом у дійсності було виконано будівельні роботи, які зазначені у акті від 28.02.2020 за № 8 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2020 року, в свою чергу місцевим господарський судом було помилково зроблено висновок про наявність підстав для задоволення первісних позовних вимог та достатність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем за первісним позовом робіт, відповідно до оспорюваного акту.

Щодо безпідставності відмови у задоволені зустрічного позову, відповідач за первісним позовом вказує, що судом першої інстанції не було належним чином надано оцінку відповідним доказам з урахуванням того, що договір з новим підрядником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Геокомфорт" укладено на виконання недоліків, що були допущені, саме, позивачем за первісним позовом.

Окрім того, відповідач за первісним позовом наголошує на тому, що надсилання ряду претензій на адресу позивача за первісним позовом також підтверджує факт неналежної якості виконання останнім робіт.

До Північного апеляційного господарського суду від відповідача за первісним позовом надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких останній наголошує на тому, що у позивача за первісним позовом не було будь-яких правових підстав виконувати роботу за договором у 2020 році, зважаючи на фактичне припинення цього договору.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу позивач за первісним позовом просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що судом першої інстанції аргументовано враховано та встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи, не спростовують обґрунтованість, законність та правильність висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні.

До Північного апеляційного господарського суду від позивача за первісним позовом надійшли письмові пояснення, в яких останній вказує на те, що спірний акт №8 та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за лютий 2020 року були належним чином направлені цінним листом з описом на фактичну поштову адресу відповідача за первісним позовом, яка була зазначена останнім у договорі.

Натомість, як стверджує позивач за первісним позовом, вмотивованої відмови після підписання акту № 8 та будь-яких інших листів про взаємовідносинам сторін за договором від відповідача за первісним позовом не надходило.

Відтак, вказані вище обставини, на думку позивача за первісним позовом, свідчать про безумовне прийняття скаржником робіт за актом № 8.

Стосовно зустрічного позову позивач за первісним позовом вказує на те, що відповідачем за первісним позовом не зазначено, які саме роботи і в якому обсязі були виконані позивачем з відступами від умов договору, та які в свою чергу погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для виконання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру.

При цьому позивач за первісним позовом зауважує на тому, що до моменту звернення останнім з даним позовом до суду першої інстанції, від відповідача за первісним позовом не надходило на адресу позивача за первісним позовом жодних претензій ані щодо прострочення виконання зобов`язання, ані щодо якості виконаних робіт за договором у розумінні вимог 5.3. договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2021, апеляційну скаргу у справі № 910/5373/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5373/21.

До Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/5373/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/5373/21 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

25.11.2021 від скаржника до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення стосовно того, що на момент підписання апеляційної скарги та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, поданих до суду апеляційної інстанції, юрисконсульт Дудич Т.В., яка підписала вищевказані документи, тимчасово виконувала обов`язки генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" з правом підпису фінансових, господарсько-розпорядчих та судово-процесуальних документів, що насамперед підтверджується долученою до письмових пояснень копією наказу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі № 910/5373/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі № 910/5373/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 19.01.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду занесеною до протоколу судового засідання від 19.01.2022 у даній справі оголошено перерву до 23.02.2022.

В судове засідання, яке відбулося 23.02.2022, з`явилися представники позивача та відповідача за первісним позовом, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

16.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" (замовник, відповідач за первісним позовом) та фізичною особою-підприємцем Барашем Борисом Борисовичем (виконавець, позивач за первісним позовом) укладено договір №16/12/17 (надалі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе обов`язки власними і залученими силами якісно, у встановлені договором строки, виконати роботи з влаштування систем водопостачання та каналізації на об`єкті: Реконструкція нежитлових приміщень під медичний центр по вул. Обухівській, 120 у Святошинському районі м. Київ згідно обсягів кошторису (додаток № 2).

Відповідно до п. 2.1 договору загальна вартість робіт за цим договором, згідно договірної ціни (додаток №1), складає 1 300 000,00 грн.

Вартість робіт за цим договором може коригуватися у випадках виникнення додаткових обставин, які не передбачені цим договором. Перегляд вартості виконання робіт за цим договором обґрунтовується розрахунками і оформляється сторонами шляхом укладання додаткових угод (п.2.2 договору).

У додатку № 1 до договору сторони погодили загальну договірну ціну в сумі 1 300 000,00 грн.

Згідно з п. 9.1 договору цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2018.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що виконавець зобов`язується виконати роботи, які передбачені цим договором до 31.08.2018.

Відповідно до п. 3.2 договору щомісячно виконавець має подати на розгляд замовнику акт здавання-приймання виконаних робіт. Замовник перевіряє фактично виконані обсяги робіт, про що складається відповідний акт. Зазначений акт замовник має підписати протягом трьох робочих днів або надіслати вмотивовану відмову від приймання робіт. Розрахунок за фактично виконані роботи проводяться замовником протягом 3-х (трьох) робочих днів з моменту підписання акту виконаних робіт згідно з п. 2.3.2.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що у випадку вмотивованої відмови замовника від підписання акту виконаних робіт сторонами має бути підписаний двосторонній акт про невідповідність обсягів або якості виконаних робіт (який є підставою для перегляду суми коштів, які мають бути сплачені або сплачені виконавцю за цим договором), а також план-графік за яким виконавець має усунути виявлені недоліки.

Як зазначено позивачем у первісному позові, на виконання взятих на себе зобов`язань за договором, він виконав роботи на обумовленому в договорі об`єкті, на загальну суму 749 417,33 грн, про що складено акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року № 1 на суму 272 101,45 грн, за лютий 2018 року №2 на суму 70 052,22 грн, за квітень 2018 року №3 на суму 83 521,40 грн, за травень 2018 року №4 на суму 43 478,75 грн, за липень 2018 року №5 на суму 99 075,22 грн, за жовтень 2018 №6 на суму 31 530,79 грн, за травень 2019 №7 на суму 31 291,75 грн, які разом з довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати були підписані відповідачем без зауважень та акт за лютий 2020 року №8 на суму 118 365,75 грн, з довідкою про вартість робіт лютий 2020 року, які 10.04.2020 надіслані замовнику для підписання рекомендованим цінним листом № 368.

Відповідно до п. 2.3 договору оплата робіт за цим договором здійснюється в такому порядку:

- замовник протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання цього договору перераховує на розрахунковий рахунок виконавця аванс у розмірі 10% загальної вартості робіт по даному договору, а саме 130 000,00 грн (п.п. 2.3.1);

- в подальшому розрахунок виконується щомісячно на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт (надалі акт) протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання сторонами відповідного акту з урахуванням авансових платежів (п.п. 2.3.2).

Як зазначено позивачем за первісним позовом та вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору відповідачем за первісним позовом перераховано позивачу кошти на загальну суму 671 951,58 грн, а саме: 09.01.2018 - в розмірі 100 101,45 грн, 10.01.2018 - в розмірі 100 000,00 грн, 12.02.2018 - в розмірі 72 000,00 грн, 02.03.2018 - в розмірі 70 052,22 грн, 25.04.2018 - в розмірі 49 358,74 грн, 07.05.2018 - в розмірі 34 162,66 грн, 06.06.2018 - в розмірі 43 478,75 грн, 19.07.2018 - в розмірі 99 075,22 грн, 29.08.2018 в розмірі 50 000,00 грн, 15.07.2018 в розмірі 12 822,54 грн, 27.02.2020 в розмірі 40 000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач за первісним позовом направляв на адресу відповідача за первісним позовом вимогу про виконання зобов`язань, шляхом заборгованості за договором №16/12/17 від 16.12.2017 (вих. №6 від 11.02.2021), у якій вимагав у останнього оплатити суму грошових коштів за виконані роботи в розмірі 78 365,75 грн.

Враховуючи, що відповідач за первісним позовом свої зобов`язання по оплаті виконаних робіт в повному обсязі не виконав, позивач за первісним позовом звернувся до суду першої інстанції з даним позовом про стягнення основного боргу в розмірі 78 365,75 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.02.2020 після припинення дії договору відповідачем за первісним позовом помилково було перераховано на рахунок позивача за первісним позовом кошти в сумі 40 000,00 грн з призначенням платежу: "плата за облаштування системи каналізації. Зг. дог. №16/12/17 від 16.12.2017р. без ПДВ".

Також, відповідач за первісним позовом просив суд першої інстанції стягнути з відповідача 537 799,08 грн вартості будівельних робіт по договору, які не виконав позивач і які виконуються іншим виконавцем за розцінками іншого виконавця посилаючись на п.5.3 договору №16/12/17 від 16.12.2017.

В обґрунтування вищезазначеного позивачем за зустрічним позовом надано договір №18/12/20 про монтажні та пусконалагоджувальні роботи систем вентиляції, опалення, водопостачання та каналізації, їх автоматизації ти диспетчеризації від 18.12.2020, який укладений між Товариством з обмеженою відпоіідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" (замовник, відповідачем за первісним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Геокомфорт" (новий підрядник) з додатками та платіжні доручення № 48 від 23.12.2020 на суму 261 818,60 грн. та № 47 від 23.12.2020 на суму 287 268,25 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 первісні позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" на користь фізичної особи-підприємця Бараша Бориса Борисовича основний борг в сумі 78 365,75 грн та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача за первісним позовом не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо задоволення первісного позову, зважаючи на наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи, відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частинами 1, 2 ст. 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником, відповідно до договору підряду, оглянути її і, в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї з сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими (ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України)./

При цьому, зважаючи на норми Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" акт виконаних робіт (наданих послуг) належить до первинних документів і засвідчує факт здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, статусу належним чином оформленого первинного документа акт виконаних робіт (наданих послуг) набуває за наявності в ньому всіх обов`язкових реквізитів, визначених у статті 9 вказаного Закону (у т.ч. й особистих підписів осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції).

Місцевим господарським судом встановлено, що позивач за первісним позовом виконав підрядні роботи за договором на загальну суму 749 417,33 грн, про що складено акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року № 1 на суму 272 101,45 грн, за лютий 2018 року №2 на суму 70 052,22 грн, за квітень 2018 року №3 на суму 83 521,40 грн, за травень 2018 року №4 на суму 43 478,75 грн, за липень 2018 року №5 на суму 99 075,22 грн, за жовтень 2018 №6 на суму 31 530,79 грн, за травень 2019 №7 на суму 31 291,75 грн, які разом з довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати були підписані відповідачем за первісним позовом без зауважень.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що подані позивачем за первісним позовом в підтвердження своїх позовних вимог докази, зокрема, акт приймання виконаних будівельних робіт акт за лютий 2020 року №8, а також довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2020 року можуть бути прийняті як належні докази здійснення господарської операції (виконання робіт) і, як наслідок, виникнення у замовника обов`язку їх оплати за договором у визначеному в акті розмірі, оскільки цей акт не підписаний уповноваженими представниками відповідача за первісним позовом, та будь-яких інших доказів фактичного виконання зазначених робіт позивачем за первісним позовом суду не надано.

Судова колегія враховує, що умовами пункту 3.1 договору передбачено строк виконання робіт підрядником - до 30.11.2018, а згідно з пунктом 9.1 даний правочин набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2018, також пролонгація вказаного договору сторонами не була передбачена, а отже виконання зазначених робіт у лютому 2020 року суперечить умовам укладеного між сторонами договору.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що у спірних правовідносинах позивачем за первісним позовом не доведено наявність правових підстав для стягнення заборгованості у розмірі 78 365,75 грн в судовому порядку.

Щодо заявлених відповідачем за зустрічним позовом вимог про стягнення з позивача за первісним позовом суми 537 799,08 грн - вартість будівельних робіт по договору, які не виконав позивач і які виконуються іншим виконавцем за розцінками іншого виконавця, колегія погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача за зустрічним позовом (до моменту подання первісного позову ФОП Бараш Б.Б.) до відповідача за зустрічним позовом з претензіями щодо прострочення виконання зобов`язання чи якості виконаних робіт по договору №16/12/17 від 16.12.2017.

Враховуючи приписи ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до п.5.3 договору в разі повторного невчасного та/або неякісного виконання робіт виконавець несе матеріальну відповідальність в розмірі, необхідному для до виконання обсягу робіт, який передбачений цим договором (за розцінками іншого виконавця).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що виконавець зобов`язується виконати роботи, які передбачені цим договором до 31.08.2018.

Втім, будь-якого іншого строку виконання робіт сторонами не встановлено та не погоджено, тому факт саме повторного невчасного виконання позивачем за зустрічним позовом не підтверджено.

Крім того, колегія суддів зауважує на тому, що з матеріалів справи вбачається, що оспорюваний акт №8 був складений позивачем за первісним позовом після оплати відповідачем коштів по даному акту у розмірі 40 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунках позивача за первісним позовом.

За таких обставин заперечення відповідача за первісним позовом про відсутність заборгованості після припинення договору спростовується матеріалами справи, а також відсутні підстави для визнання перерахованих коштів в розмірі 40 000,00 грн. помилково перерахованими, а тому позовні вимоги позивача за зустрічним позовом в цій частині не підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога відповідача за первісним позовом щодо стягнення з відповідача за зустрічним позовом 537 799,08 грн є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Наведені позивачем у апеляційній скарзі доводи є частково обґрунтованими та такими, що не належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того не з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Судові витрати

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на позивача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії задовольнити частково, рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/5373/21 - скасувати в частині задоволення первісного позову та прийняти в цій частині нове рішення:

"В позові про стягнення 78 365,75 грн - відмовити."

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі № 910/5373/21 залишити без змін.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бараш Бориса Борисовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр нейрохірургії" (02232, місто Київ, вулиця Закревського, будинок 81/1; ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн (три тисячі чотириста п`ять грн 00 коп).

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/5373/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.05.2022.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко