ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.04.2022 Справа № 914/3719/21
Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судових засідань Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Фізичної особи-підприємця Чікеля Володимира Михайловича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у справі
за позовом: Фізичної особи-підприємця Чікеля Володимира Михайловича, смт. Шкло Яворівський район Львівська області
до відповідача:Комунального підприємства «Благоустрій-Янів», смт. Івано-Франкове Яворівський район Львівської обл.,
про: стягнення 458'877,62 грн заборгованості, 7'303,36 грн трьох відсотків річних, 38'986,58 грн пені та 15'391,45 грн інфляційних втрат.
За участю представників сторін:
позивача:не з`явився,
відповідача:не з`явився.
1. Судові процедури.
1.1. 29 березня 2022 року до завершення судових дебатів позивачем подано клопотання про подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу впродовж 5 днів після ухвалення судового рішення у даній справі.
1.2. Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.03.2022 у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Чікеля Володимира Михайловича до Комунального підприємства «Благоустрій-Янів» про стягнення 458'877,62 грн заборгованості, 7'303,36 грн трьох відсотків річних, 38'986,58 грн пені та 15'391,45 грн інфляційних втрат позов задоволено повністю. Крім того, у п. 3-4 даного рішення судом призначено засідання для вирішення питання про судові витрати на 14.04.2022 та встановлено позивачу строк для надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у 5 днів після ухвалення рішення.
1.3. 01 квітня 2022 року до суду надійшло клопотання представника позивача про вирішення питання щодо розподілу судових витрат (вх. № 7051/22) разом із доказами понесення його довірителем витрат на професійну правничу допомогу.
1.4. У судове засідання для вирішення питання про судові витрати 14.04.2022 сторони явку повноважних представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили. Ухвалою суду від 14.04.22 судове засідання з вирішення питання про судові витрати відкладено на 20.04.2022.
1.5. 20 квітня 2022 року представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі.
1.6. У судове засіданні 20.04.2022 представники сторін повторно не з`явились. Відповідач причин такої неявки суду не повідомив.
1.7. Враховуючи повторне неприбуття сторін у судове засідання з розгляду питання про розподіл судових витрат, заяву представника позивача про розгляд справи без його участі, відсутність заперечень відповідача, за відсутності інших клопотань, що опосередковували б розгляд заяви та з урахуванням достатності доказів для вирішення заяви позивача про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні без участі представників сторін.
У судовому засіданні 20.04.2022 підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення без їх проголошення.
2. Аргументи сторін.
2.1. У клопотанні про вирішення питання щодо розподілу судових витрат (вх. № 7051/22 від 01.04.2022) представник Фізичної особи-підприємця Чікеля Володимира Михайловича просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16'000,00 грн. На підтвердження заявленого сторона подає Акт про надання правової допомоги № 01 від 30.03.2022 та копію Рахунка-фактури № 01 від 29.11.2021.
2.2. Комунальне підприємство «Благоустрій-Янів» заперечення проти задоволення клопотання про вирішення питання щодо розподілу судових витрат чи заяви про зменшення розміру таких витрат не подало.
3. Обставини справи.
3.1. 29 листопада 2021 року між Адвокатським об`єднанням «Ті Енд Ті Партнерс» та клієнтом: Фізичною особою-підприємцем Чікелем Володимиром Михайловичом (Позивач у справі) укладено Договір № 380 про надання правової допомоги (надалі - Договір). За умовами цього Договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання із надання правової допомоги щодо представницьких повноважень, захисту прав і законних інтересів Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю Сторін. Надання правової допомоги за цим Договором здійснюється учасниками/членами Адвокатського об`єднання, які у випадках передбачених Законом діють на підставі Ордерів про надання правової допомоги/ Довіреностей (п. 1.1. та 1.4. Договору).
3.2. У пункті 2.1. Договору закріплено, що серед іншого, на виконання доручення Клієнта Адвокатське об`єднання через своїх учасників/членів:
2.1.1. Надає усні і письмові довідки та консультації щодо законодавства, рекомендації та роз`яснення щодо суті та юридичних наслідків правочинів.
2.1.3. Складає заяви, звернення, позовні заяви, пояснення, скарги (включаючи апеляційні та касаційні) та інші документи правового характеру.
2.1.5. Забезпечує захист прав та охоронюваних законом інтересів Клієнта під час розгляду цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних та інших справ у загальних, спеціалізованих, третейських, інших судах України створених відповідно до законодавства.
2.1.9. Надає інші види юридичної допомоги, якщо це необхідно для забезпечення виконання доручення Клієнта.
3.3. Згідно з розділом 3 Адвокатському об`єднанню надано повноваження:
3.1.1. Виступати в якості представника (захисника) Клієнта перед підприємствами, установами, організаціями, правоохоронними, податковими органами, органами державної влади та управління, місцевого самоврядування, фізичними особами.
3.1.2. Виступати в якості представника Клієнта у судах з усім обсягом прав, наданих учасникам судового процесу, в тому числі правами знайомитися з матеріалами справ, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, збільшення або зменшення позовних вимог, зміни підстави та предмету позову, укладення мирової угоди, підписання, подання та отримання претензій, позовних та інших заяв, апеляційних та касаційних скарг, а також користуватися іншими правами, наданими чинним процесуальним законодавством України стороні та/або іншому учаснику процесу.
3.1.3. Підписувати від імені Клієнта та подавати документи правового характеру, які подаються за місцем виконання доручення згідно п. 2.2. цього договору.
3.1.4. Завіряти з використанням печатки Адвокатського об`єднання копії письмових доказів та інших документів, які використовуються з метою виконання доручення Клієнта.
3.4. Абзацом 1 пункту 4.1. закріплено, що Сторони домовились, що вартість послуг Адвокатського об`єднання з надання правової допомоги за цим Договором встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін в Актах про надання правової допомоги, які формуються Адвокатським об`єднанням в міру надання правової допомоги (юридичних послуг) та вручаються безпосередньо Клієнту (уповноваженій особі Клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням.
3.5. Сторони домовились, що усі платежі за цим Договором, на розсуд Клієнта, підлягають сплаті Клієнтом у безготівковій формі на поточний банківський рахунок Адвокатського об`єднання або у готівковій формі, шляхом безпосередньої передачі Клієнтом грошових коштів уповноваженому представнику Адвокатського Об`єднання, про що уповноваженою особою Адвокатського Об`єднання складається Прибутковий касовий ордер, а Клієнту надається квитанція до прибуткового касового ордера. Сторони домовились, що після одержання Адвокатським об`єднанням від Клієнта Акту про надання правової допомоги та у випадках, визначених п. 4.3. цього Договору, Адвокатське об`єднання формує і направляє на адресу клієнта чи безпосередньо надає Клієнту рахунок на оплату послуг, а Клієнт бере на себе зобов`язання забезпечити оплату послуг Адвокатського об`єднання на підставі рахунку не пізніше 1-го робочого дня з моменту одержання/вручення Клієнтом рішення у справі, що набрало законної сили (п. 4.6.-4.7. Договору).
3.6. Даний Договір діє на час виконання доручення. Щодо інших необхідних дій, ним не передбачених, укладається додаткова угода в порядку, передбаченому п. 12.4. Договору (п. 11.1. Договору).
3.7. У тексті позовної заяви позивач зазначає, що під час розгляду справи судом розраховує понести судові витрати, що відображені в Попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, які він у пункті 3 прохальної частини позовної заяви також просить стягнути з відповідача.
3.8. У вищезазначеному розрахунку вказано, що позивач очікує понести такі витрати: за підготовку, написання та подання позовної заяви - 10'000,00 грн; за участь представника позивача у судовому засіданні - 2'000, грн за кожне судове засідання, за підготовку, написання, та подання відповіді на відзив, письмових пояснень - 4'000,00 грн; за подання клопотань, заяв та інших документів, необхідних для забезпечення розгляду справи - 1'000,00 грн за кожен процесуальний документ; за подання адвокатських запитів в інтересах позивача - 1'000,00 грн за кожен адвокатський запит; за підготовку, написання та подання апеляційної/касаційної скарги або відзиву на апеляційну/касаційну скаргу - 12'000,00 грн.
3.9. Згідно з Актом про надання правової допомоги № 01 від 30.03.2022 згідно Договору про надання правової допомоги № 380 від 29.11.2021 Адвокатським об`єднанням було надано Клієнту правову допомогу в межах розгляду справи № 914/3719/21 у період з 02.12.2021 до 29.03.2022 наступні послуги:
1. Підготовка, написання і подача позовної заяви 6 год, вартість - 10'000,00 грн;
2. Написання та подача заяви про долучення додаткових доказів 2 год, вартість - 2'000,00 грн;
3. Участь у судовому засіданні 22.02.2022 1 год, вартість - 2'000,00 грн;
4. Участь у судовому засіданні 29.03.2022 1 год, вартість - 2'000,00 грн.
Сторони погодились, що вартість наданої правової допомоги становить 16'000,00 грн.
3.10. 30 березня 2022 року керуючим партнером Адвокатського об`єднання «Ті Енд Ті Партнерс» Жиравецьким Т. М. виписано Рахунок фактуру № 01 на послугу: оплата наданої правової допомоги (юридичних послуг) згідно Договору про надання правової допомоги № 380 від 29.11.2021 на підставі Акту про надання правової допомоги № 01 від 30.03.2022 на суму 16'000,00 грн.
4. Позиція суду.
4.1. Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Загальне правило розподілу судових витрат визначенено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має, сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Варто зазначити, що аналогічних висновків у подібних правовідносинах дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові № 922/445/19 від 03.10.2019.
4.2. Звертаючись із клопотанням про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат позивач надав суду докази, а саме: Акт про надання правової допомоги № 01 від 30.03.2022 та копію Рахунка-фактури № 01 від 29.11.2021.
4.3. Надання послуг підтверджено Договором № 380 про надання правової допомоги від 29.11.2021, згідно з яким адвокату Жиравецькому Т. М. надано Ордер на надання правової допомоги ФОП Чікелю Володимиру Михайловичу.
Окрім того, у пунктах 3.9. даного додаткового рішення з`ясовано договірну вартість наданих послуг, час використаний представником для надання відповідних послуг та зазначено види цих послуг із відображенням часу використаного на кожну із них.
4.4. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, у численних постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).
Окрім того, застосовуючи вищевказані критерії Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
4.5. Проаналізувавши подані позивачем матеріали, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не повністю відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт з огляду на наступне.
Підготовка позовної заяви має більш шаблонний характер, обсяг технічної та бухгалтерської роботи перевищує обсяг юридичної, тому є незначним, а відтак розмір витрат за таку послугу, яку заявив до стягнення позивач є необгрунтованим та неспівмірним із заявленими позовними вимогами.
Враховуючи, що на надання правової допомоги у даній справі адвокат витратив 10 годин і вартість наданих послуг оцінено у 16'000,00 грн, суд здійснив розрахунок з якого вбачається, що 1 година роботи адвоката коштує 1'600,00 грн, що є значно завищеними в порівнянні з ринковими цінами в аналогічних справах, як і витрачений час на складання процесуальних документів.
Крім того, до юридичних послуг позивачем включено «подачу позовної заяви» та «подачу заяви про долучення додаткових доказів подання позовної заяви», які не можна вважати юридичними послугами.
Суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові № 901/264/19 від 04.11.2019, вартість виїзду адвоката до суду для подання позову до канцелярії суду не може бути віднесена до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу і включення вартості таких послуг до розміру відшкодування за рахунок позивача є безпідставним.
Також, у Акті про надання правової допомоги № 01 від 30.03.2022 адвокатом до загальної вартості послуг враховано участь у судовому засіданні 22.02.2022 тривалістю 1 год та вартістю 2'000,00 грн., однак як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу судового засідання 22.02.2022, у такому засіданні представник позивача присутнім не був, відтак, нарахування коштів за надання даної послуги є безпідставним.
Щодо розміру плати за послугу адвоката «Участь у судовому засіданні 29.03.2022 1 год, вартість - 2'000,00 грн» суд зазначає, що фактично таке засідання тривало 35 хвилин (з 14:57 год до 15:32 год), відтак, час витрачений на надання даної послуги завищено адвокатом.
4.6. Отже, як встановлено із аналізу матеріалів справи, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони, судом встановлено, що розмір заявлених адвокатських витрат не відповідає критеріям їхньої реальності та розумності їхнього розміру. Окрім того, суд враховує також і позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у зазначену у постанові № 922/445/19 від 03.10.2019, та вважає за доцільне зменшити заявлену до відшкодування суму витрат до 53 відсотків.
Таким чином, суд погодився частково із доводами заявника та здійснивши відповідну оцінку заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу вказує, що позивачу підлягає відшкодуванню 8'500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 28.04.2022.
Суддя Трускавецький В.П.