ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2022 р. Справа №907/277/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Кравчук Н.М.

Марко Р.І.

за участю секретаря судового засідання Процевич Р.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Національне енергетична компанія Укренерго вих..№01/52329 від 17.11.2021 (вх. № 01-05/3872/21 від 19.11.2021)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 07.10.2021 (повний текст рішення виготовлено 28.10.2021, суддя Ремецькі О.Ф.)

у справі №907/277/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго , м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АТЛАС ВОЛОВЕЦЬ ЕНЕРДЖИ, смт. Воловець, Воловецький район, Закарпатська область

про: стягнення суми 14 900 888,99 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Чугунов І.О. адвокат (довіреність №28/12-16 від 28.12.2021);

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 14.900.888,99 грн. заборгованості за Договором про приєднання до електричних мереж №09/0197-18 від 26.02.2018, Додаткової угоди №1 від 05.05.2018 та Додаткової угоди №2 від 26.12.2019, у тому числі 12 442 784,00 грн. попередньої оплати, 1 117 130,82 грн. пені за несвоєчасний розрахунок, 443 849,44 грн. три відсотки річних та 897 124,73 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов п. 4.3. Договору, станом на 29.03.2021 року не здійснив попередню оплату, яку він зобов`язався здійснити протягом п`яти робочих днів від дати надання рахунку. Оскільки рахунок на попередню оплату в сумі 12 442 784,00 грн. відповідачу було надано 13.01.2020 року, відповідно до умов п. 4.3. Договору він мав його оплатити не пізніше 20.01.2020 року.

За доводами позивача, у зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання, передбаченого п. 4.3 Договору про здійснення попередньої оплати в розмірі 12 442 784,00 грн., існують підстави для стягнення такої в судовому порядку.

Разом з тим, представник позивача з посиланням на п. 5.3 Договору та положення ст. 625 ЦК України, вказує на те, що наявні підстави для стягнення з відповідача суми 1 117 130,82 грн. пені за період з 21.01.2020 р. по 12.06.2020 р. трьох відсотків річних в розмірі 443 849,44 грн. та суми 897 124.73 грн. інфляційних втрат.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 07.10.2021 в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до Товариства з обмеженою відповідальністю АТЛАС ВОЛОВЕЦЬ ЕНЕРДЖИ про стягнення суми 14 900 888,99 грн - відмовлено повністю.

При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач міг би звернутися до суду з вимогою про стягнення коштів, лише якщо він би вже надав послуги з приєднання. Однак, в цій справі позивач не виконав свій обов`язок за Договором та не надав послуг з приєднання, а натомість здійснив своє законне право зупинити виконання Договору до моменту сплати попередньої оплати, що підтверджується листом позивача від 30 липня 2020 року. У цьому випадку позивач не несе будь-яких втрат, які б мали йому бути компенсовані через стягнення попередньої оплати за Договором, а отже, не має права на стягнення попередньої оплати в примусовому порядку.

Водночас, оскільки позовні вимоги про стягнення суми1 117 130,82 грн. пені за період з 21.01.2020 р. по 12.06.2020 р. трьох відсотків річних в розмірі 443 849,44 грн. та 897 124.73 грн. інфляційних втрат є похідними від позовної вимоги про стягнення суми попередньої оплати, вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що не згодний з ухваленим рішенням суду та вважає його прийнятим на підставі висновків, що не відповідають встановленим обставинам справи, тобто суд першої інстанції неповно встановив обставини, які мають значення для справи і неправильно застосував норми матеріального права.

Апелянт зазначає, що необхідними передумовами виникнення у Виконавця (позивача) обов`язків за Договором є виконання Замовником (відповідачем) зобов`язань, визначених п.3.2. Договору та виконання Замовником (відповідачем) етапів передбачених п.3.1.2. п.3.1. Договору, зокрема, відповідач зобов`язаний оплатити вартість приєднання.

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що Договором визначено зустрічне виконання зобов`язання сторін, оскільки такий висновок не відповідає обставинам справи.

Крім того, апелянт заперечує висновок суду першої інстанції про те, що позивач у разі невиконання відповідачем зобов`язань за Договором успішно використав механізм для забезпечення своїх інтересів, зупинивши виконання кореспондентських обов`язків, що нібито підтверджується листом позивача від 30.07.2020.

Апелянт зазначає, що зупинення виконання обов`язку за зобов`язанням (Договором) є правом, а не обов`язком позивача, якого не може бути примушено до використання свого права, оскільки останнє здійснюється вільно та на власний розсуд, а суб`єкт права не може бути примушений до дій, вчинення яких не є обов`язком для нього.

Також апелянт переконаний, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач, підписавши Договір, добровільно взяв на себе обов`язок зі сплати попередньої оплати у встановлені Договором строки.

Апелянт стверджує, що висновок суду першої інстанції про те, що право позивача не порушено, що і зумовило висновок суду про відмову в задоволенні позову, позбавляє позивача прав, передбачених умовами Договору.

Відтак, апелянт вважає, що висновки суду першої інстанції, на підставі яких було прийнято оскаржуване рішення, не відповідають обставинам справи, суд першої інстанції неповно встановив обставини, які мають значення для справи, а норми матеріального права застосовано невірно.

З огляду на вищенаведене, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 07.10.2021 у справі №907/277/21 та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідач вважає, що висновки суду першої інстанції щодо зустрічного зобов`язання повністю відповідають обставинам справи, а норма матеріального права застосована правильно.

На думку відповідача, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції належним чином проаналізував умови Договору та встановив, що сплата відповідачем попередньої оплати передує обов`язку позивача щодо приєднання до електричних мереж, а також встановив, що позивачем жодних робіт за Договором виконано не було, що позивач сам підтверджує у своєму листі від 28.01.2021.

Крім того, відповідач вказує, що відповідно до ч.3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку у встановлений строк, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або у повному обсязі.

Так само, відповідно до п.3.3.2. Договору, позивач має право «…у разі порушення Замовником порядку розрахунків за цим Договором призупинити виконання зобов`язань за цим Договором…».

Відтак, відповідач вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні правильно встановив, що право позивача призупинити виконання свого зобов`язання передбачено як Договором, так і ЦК України, і позивач, в свою чергу, успішно скористався механізмом захисту своїх прав та зупинив виконання послуг з приєднання за відсутності вчасно здійсненої попередньої оплати.

На думку відповідача, в оскаржуваному рішенні висновки суду першої інстанції ґрунтуються на повно та всебічно вивчених обставинах справи та судом першої інстанції правильно застосовано норма ст.. 538 ЦК України та обґрунтовано встановлено, що за Договором між позивачем та відповідачем виникло зустрічне зобов`язання.

Також відповідач зазначає, що через дії органів державної влади та третіх осіб, за які відповідач не несе відповідальність, спорудження Воловецької ВЕС у строки, передбачені Договором, а відтак і її приєднання позивачем до електромереж є наразі неможливим.

Таким чином, у даному судовому процесі позивач намагається стягнути із відповідача попередню оплату за Договором, який наразі неможливо виконати, адже Воловецьку ВЕС не споруджено, а її будівництво навіть не розпочато. Відповідачем, в свою чергу, жодних послуг/робіт за Договором не було надано.

Відтак, відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У судовому засіданні 20.04.2022 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, надав усні пояснення та просив апеляційну скаргу задоволити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Слід зазначити, що відповідач неодноразово повідомлявся про розгляд справи та подавав клопотання про відкладення судових засідань, які було задоволено колегією суддів, крім процесуальних прав, сторони мають і процесуальні обов`язки, а відтак колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача.

Під час розгляду справи відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України від учасників судового процесу не надходило.

Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно зі ст. 222 ГПК України.

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

29.07.2019 року наказом Міністерства фінансів України № 321 створено приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго шляхом перетворення Державного підприємства Національна енергетична компанія Укренерго. При цьому, згідно п.6 вищевказаного Наказу, приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго є правонаступником Державного підприємства Національна енергетична компанія Укренерго.

26.02.2018 року між Державним підприємством Національна енергетична компанія Укренерго правонаступником якого є приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго (Позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою АТЛАС ВОЛОВЕЦЬ ЕНЕРДЖИ (Відповідач, 3амовник) укладено Договір про приєднання до електричних мереж № 09/0197-18, Додаткову угоду № 1 від 05.05.2018 року та Додаткову угода № 2 від 26.12.2019 року до даного договору.

За цим Договором до електричних мереж Виконавця послуг згідно Технічних умов, що є додатком 1 до цього Договору, приєднується: ВЕС Замовника потужністю 120 МВт, місце розташування об`єкта Замовника - на території Воловецького району Закарпатської області (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.2.1 Договору виконавець послуг надає замовнику послугу з приєднання електроустановок його об`єкта (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта Замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання відповідно до схеми зовнішнього електрозабезпечення і проектної документації. Виконавець послуг здійснює підключення об`єкта Замовника до власних електричних мереж на умовах цього Договору.

Замовник сплачує виконавцю послуг вартість послуги з приєднання на умовах цього Договору (п.2.2 Договору).

Згідно підпункту 3.1.1. пункту 3.1. Договору (номер підпункту змінено Додатковою угодою № 2 до Договору, в первинній редакції Договору підпункт 3.1.2.) обов`язком Виконавця за цим Договором є забезпечення в установленому порядку приєднання електроустановок Замовника (реконструкцію відповідно до проектної документації реконструкція ВРУ 110 кВ на ПС 220 кВ Воловець для можливості передачі в ОЕС України потужності електроустановок Замовника) після виконання Замовником зобов`язань, визначених пунктом 3.2. цього Договору.

Згідно підпункту 3.1.2. пункту 3.1. Договору (номер підпункту змінено Додатковою угодою № 2 до Договору, в первинній редакції Договору підпункт 3.1.3.) обов`язком Виконавця за цим Договором є підключення електроустановок Замовника до електричних мереж протягом __ днів після введення в експлуатацію об`єкта Замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування, та після виконання таких етапів: оплати Замовником вартості приєднання; введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта Замовника; надання документів, що підтверджують готовність до експлуатації електроустановки об`єкта Замовника; узгодження із Замовником акта розмежування балансової належності електроустановок та експлуатаційної відповідальності Сторін.

Згідно п. 4.1 Договору орієнтовна вартість послу з приєднання становить 17 578 930,00 грн. (сімнадцять мільйонів п`ятсот сімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 00 копійок, у т.ч. ПДВ 2 929 821,67 грн. (два мільйони дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять одна) гривня 67 копійок. Величина плати за приєднання зазначається в додатковій угоді до цього Договору з урахуванням вартості проектно-кошторисної документації, яка буде передана, згідно з пп.3.2.3 п.3.2 3амовником Виконавцю послуг за актом(-ами) приймання-передачі в рахунок плати за приєднання і підлягає перегляду, у тому числі, але невиключно, у разі зростання індексів зміни вартості будівельних робіт, промислової продукції, ставок податків, зборів та інших обов`язкових платежів, тощо та підтверджена документально. Остаточна вартість послуги з приєднання визначається додатковою угодою до цього Договору та повинна містити вартість підключення.

Виконавець послуг зобов`язаний надати Замовнику рахунки на сплату попередньої оплати (авансу) плати за приєднання не пізніше 3 (трьох) робочих днів від дати укладення цього Договору (п.4.2 Договору).

За умовами п. 4.3 Договору 3амовник сплачує плату за приєднання на поточний рахунок Виконавця послуг у такому порядку: попередню оплату (аванс), що складає 1 620 360,00 грн. (один мільйону шістсот двадцять тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок, в т.ч. ПДВ 270 060,00 грн. (двісті сімдесят тисяч шістдесят) гривень 00 копійок; попередню оплату, що складає 12 442 784,00 грн., в т.ч. ПДВ 2 073 797,33 грн., протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати надання рахунку; остаточний розрахунок у розмірі, визначеному відповідно до абзацу третього п. 4.1 упродовж 5 (п`яти) робочих днів від дати надання рахунку.

У відповідності до вимог п. 5.3. Договору, за порушення строків виконання зобов`язання за цим Договором винна Сторона сплачує іншій Стороні, права якої порушені, пеню у розмірі 0,1% вартості приєднання за кожний день прострочення.

Позивачем було виставлено 3амовнику рахунок №04/12 від 04.12.2019 року на попередню оплату (аванс), що складає 1 620 360,00 грн., в т.ч. ПДВ 270 060,00 грн., який сплачено Замовником 12.12.2019 року.

11.01.2020 року листом №01/983 Виконавцем було виставлено 3амовнику рахунок-фактуру № 01/01 від 10.01.2020 року на попередню оплату, що складає 12 442 784,00 грн. в т.ч. ПДВ 2 073 797,33 грн.

Вказаний рахунок був вручений представнику Замовника Лащенко О.О. наручно 13.01.2020 року.

У листі від 20 лютого 2020 року Відповідач повідомив Позивача про затримку в оплаті через потенційні зміни до Закону України "Про ринок електроенергії", які б унеможливили отримання фінансування на закупівлю основного обладнання та його монтажу у 2020 році.

Листом від 19 серпня 2020 року, відповідач повідомляв позивача про затримку з попередньої оплати по договору.

1 жовтня 2020 року Позивач надіслав Відповідачу претензію щодо сплати 13 559 914, 82 грн., що включало суму попередньої оплати та пені.

9 жовтня 2020 року Позивач надіслав Відповідачу лист з повідомленням про необхідність розірвання договору у разі несплати коштів.

На листи відповідачем надано відповідь 30 жовтня 2020 року, в якій не погоджується з вимогами про розірвання договору та вказує на причини такої несплати.

Вказані обставини стали підставами звернення позивача до суду із позовними вимогами про стягнення суми 12 442 784,00 грн. попередньої оплати 1 117 130,82 грн. пені за період з 21.01.2020 р. по 12.06.2020 р. трьох відсотків річних в розмірі 443 849,44 грн. та 897 124.73 грн. інфляційних втрат.

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статей 74, 76, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення 12 442 784,00 грн. попередньої оплати, 1 117 130,82 грн. пені за несвоєчасний розрахунок, 443 849,44 грн. три відсотки річних та 897 124,73 грн. інфляційних втрат.

26.02.2018 року між Державним підприємством Національна енергетична компанія Укренерго правонаступником якого є приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго (Позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою АТЛАС ВОЛОВЕЦЬ ЕНЕРДЖИ (3амовник) укладено Договір про приєднання до електричних мереж № 09/0197-18, Додаткову угоду № 1 від 05.05.2018 року та Додаткову угода № 2 від 26.12.2019 року до даного договору.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до частини 1 статті 193 названого Кодексу суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.2.1 Договору виконавець послуг надає замовнику послугу з приєднання електроустановок його об`єкта (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта Замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання відповідно до схеми зовнішнього електрозабезпечення і проектної документації. Виконавець послуг здійснює підключення об`єкта Замовника до власних електричних мереж на умовах цього Договору.

Замовник сплачує виконавцю послуг вартість послуги з приєднання на умовах цього Договору (п.2.2 Договору).

Згідно підпункту 3.1.2. пункту 3.1. Договору (номер підпункту змінено Додатковою угодою № 2 до Договору, в первинній редакції Договору підпункт 3.1.3.) обов`язком Виконавця за цим Договором є підключення електроустановок Замовника до електричних мереж протягом ___ днів після введення в експлуатацію об`єкта Замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування, та після виконання таких етапів: оплати Замовником вартості приєднання; введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта Замовника; надання документів, що підтверджують готовність до експлуатації електроустановки об`єкта Замовника; узгодження із Замовником акта розмежування балансової належності електроустановок та експлуатаційної відповідальності Сторін.

Згідно п. 4.1 Договору орієнтовна вартість послуг з приєднання становить 17 578 930,00 грн. (сімнадцять мільйонів п`ятсот сімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 00 копійок, у т.ч. ПДВ 2 929 821,67 грн. (два мільйони дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять одна) гривня 67 копійок. Величина плати за приєднання зазначається в додатковій угоді до цього Договору з урахуванням вартості проектно-кошторисної документації, яка буде передана, згідно з пп.3.2.3 п.3.2 3амовником Виконавцю послуг за актом(-ами) приймання-передачі в рахунок плати за приєднання і підлягає перегляду, у тому числі, але невиключно, у разі зростання індексів зміни вартості будівельних робіт, промислової продукції, ставок податків, зборів та інших обов`язкових платежів, тощо та підтверджена документально. Остаточна вартість послуги з приєднання визначається додатковою угодою до цього Договору та повинна містити вартість підключення.

Виконавець послуг зобов`язаний надати 3амовнику рахунки на сплату попередньої оплати (авансу) плати за приєднання не пізніше 3 (трьох) робочих днів від дати укладення цього Договору (п.4.2 Договору).

За умовами п. 4.3 Договору 3амовник сплачує плату за приєднання на поточний рахунок Виконавця послуг у такому порядку: попередню оплату (аванс), що складає 1 620 360,00 грн. (один мільйону шістсот двадцять тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок, в т.ч. ПДВ 270 060,00 грн. (двісті сімдесят тисяч шістдесят) гривень 00 копійок; попередню оплату, що складає 12 442 784,00 грн., в т.ч. ПДВ 2 073 797,33 грн., протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати надання рахунку; остаточний розрахунок у розмірі, визначеному відповідно до абзацу третього п. 4.1 упродовж 5 (п`яти) робочих днів від дати надання рахунку .

Отже, сторонами визначено зустрічне виконання зобов`язання.

Правилами зустрічного виконання зобов`язання, встановленими статтею 538 ЦК України, передбачено одночасне виконання кожною із сторін свого обов`язку.

Відповідно до статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Це правило має загальний характер та розповсюджується на будь-які зустрічні зобов`язання.

Поняттям "попередня оплата" визначається встановлений договором обов`язок замовника частково або повністю оплатити послугу до її надання виконавцем.

У разі невиконання замовником обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Отже, в зв`язку з відсутністю передоплати за договором, стягнення її з відповідача можливе лише в разі надання виконавцем за Договором послуги з приєднання.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач міг би звернутися до суду з вимогою про стягнення коштів, лише якщо він би вже надав послуги з приєднання. Однак, в цій справі позивач не виконав свій обов`язок за Договором та не надав послуг з приєднання, а натомість здійснив своє законне право зупинити виконання Договору до моменту сплати попередньої оплати, що підтверджується листом позивача від 30 липня 2020 року. У цьому випадку Позивач не несе будь-яких втрат, які б мали йому бути компенсовані через стягнення попередньої оплати за Договором, а отже не має права на стягнення попередньої оплати в примусовому порядку.

За таких обставин, твердження ПрАТ "НЕК "Укренерго" в ході апеляційного провадження про те, що положеннями ст.538 ЦК України визначено не обов`язок, а лише право сторони договору зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі - колегія суддів не вважає належними аргументами, оскільки з листа позивача від 30 липня 2020 року вбачається, що позивач здійснив своє законне право зупинити виконання Договору до моменту сплати попередньої оплати.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що право позивача в частині стягнення з відповідача 12 442 784,00 грн. попередньої оплати не порушено, що зумовлює висновки суду про відмову в задоволенні позову в цій частині, а апелянтом не наведено посилань на обставини справи та на норми чинного законодавства, які спростовували б висновок місцевого господарського суду про те, що вимога ПрАТ «НЕК «Укренерго» не підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних в розмірі 443 849,44 грн. та 897 124.73 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні, виходячи зі змісту вищевказаної норми, три проценти річних та інфляційні втрати підлягають стягненню виключно у разі наявності у кредитора права вимагати у боржника обов`язку зі сплати грошового зобов`язання.

Отже за умови відсутності належних правових підстав для стягнення з відповідача попередньої оплати, відсутні і правові підстави для стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Таким чином, вимога ПрАТ "НЕК "Укренерго" про стягнення з ТОВ "Атлас Воловець" 443 849,44 грн. 3% річних та 897 124.73 грн. втрат від інфляції задоволенню не підлягає.

Із матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "НЕК "Укренерго" також заявлено до стягнення пені в загальній сумі 1 117 130,82 грн. за період з 21.01.2020 по 12.06.2020.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до вимог п. 5.3. Договору, за порушення строків виконання зобов`язання за цим Договором винна Сторона сплачує іншій Стороні, права якої порушені, пеню у розмірі 0,1% вартості приєднання за кожний день прострочення.

Оскільки позовні вимоги про стягнення суми1 117 130,82 грн. пені за період з 21.01.2020 по 12.06.2020 є похідними від позовної вимоги про стягнення суми попередньої оплати, вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для стягнення 14 900 888,99 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас Воловець" на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відтак, Західний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, зміни чи скасування рішення Господарського суду Закарпатської області від 07.10.2021 у справі №907/277/21. Порушень норм процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі, судовою колегією не встановлено.

Судові витрати.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Національне енергетична компанія Укренерго вих..№01/52329 від 17.11.2021 (вх. № 01-05/3872/21 від 19.11.2021) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 07.10.2021 у справі №907/277/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.05.2022.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Марко Р.І.