ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.04.2022м. ДніпроСправа № 904/7022/20

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122)

про визнання грошових вимог

Суддя Суховаров А.В.

при секретарі судового засідання Рудь В.Г.

Представники сторін:

від кредитора: не з`явився

від боржника: ліквідатор не з`явилась

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває на стадії ліквідації справа №904/7022/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122).

Повноваження ліквідатора по справі покладені на арбітражного керуючого Павлову Ю.М., яка діє на підставі свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1778 від 27.12.2016.

23.09.2021 на веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано повідомлення за №67268 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод".

28.01.2022 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" про визнання грошових вимог на суму 132 137,84грн.

Ухвалою суду від 31.01.2022 вищевказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.02.2022.

В судове засідання 26.04.2022 кредитор та ліквідатор не з`явились, про час, дату та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені.

Разом з тим, 21.04.2022 до господарського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення ліквідатора Павлової Ю.М. про результати розгляду заяви з кредиторськими вимогами ОСОБА_1 , за змістом якого, вимоги кредитора визнані у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарським судом встановлено наступне.

Заява з кредиторським вимогами ОСОБА_1 мотивована тим, що кредитор перебував в трудових відносинах з боржником - Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", що підтверджується копією трудової книжки в період з 16.09.1989 по 20.12.2021.

Згідно наказу від 20.12.2021 кредитора звільнено з роботи у зв`язку із ліквідацією товариства, відповідно до п. 1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Кредиторські вимоги обґрунтовані тим, що в день звільнення, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України, боржник не провів повного розрахунку з ОСОБА_1 .

Строки виплати заробітної плати передбачені ст. 115 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, якщо спір вирішено на користь працівника.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку.

Окрім викладеного, абз.6 ч.2 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства закріплено право, а не обов`язок кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної плати подавати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Враховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду спорів стосовно конкурсних грошових вимог кредиторів за вимогами до боржника щодо виплати заробітної плати шляхом їх розгляду за правилами позовного провадження у межах справи про банкрутство.

Як зазначила кредитор, в день звільнення їй не виплачена заробітна плата у розмірі 132 137,84грн.

Відповідно до розрахункового листа ОСОБА_1 за грудень 2021 та повідомлення ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" від 20.12.2021 розмір остаточного розрахунку, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 складає 132 137,84грн.

Враховуючи той факт, що в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 та докази щодо спростування вимог, заявлених позивачем, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо стягнення заробітної плати у розмірі 132 137,84грн.

Відповідно до ч.1. ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України).

Положеннями ч.ч.1-2 ст.86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У зв`язку із задоволенням заяви з грошовими вимогами, відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 4 540,00грн. слід віднести на відповідача, стягнувши його в дохід державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 47, 94, 115-116 КЗпП, ст.ст. 20, 129, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122) на суму 132 137,84грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, 31, ) на користь державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 4 540,00грн. - судового збору.

Ухвала набирає законної сили 26.04.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 26.04.2022.

Суддя А.В. Суховаров