ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" травня 2022 р. м. Черкаси Справа № 925/356/22

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В., розглянувши матеріали заяви від 27.04.2022 № Вих. 1126 Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (ідентифікаційний код 42474208, вул. Благовісна, 166, м. Черкаси, 18002) про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

28.04.2022 до Господарського суду Черкаської області надійшла заява від 27.04.2022 № Вих. 1126 Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" з вимогою стягнути з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області (Філія ГСЦ МВС) (ідентифікаційний код 43611933, вул. Лесі Українки, буд. 21, м. Черкаси, 18023) суму боргу за спожиту електричну енергію за листопад 2021 року у розмірі - 83 754,82 грн за договором від 30.03.2021 № 9/11 про постачання електричної енергії споживачу.

Вказана заява обґрунтована неналежним виконанням зобов`язань за договором постачання електричної енергії споживачу від 30.03.2021 № 9/11, внаслідок чого виникла заборгованість. Такий договір укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" та Головним сервісним центром МВС, від імені якого діє відокремлений підрозділ в особі начальника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області (філія ГСЦ МВС) Андрущенка Володимира Михайловича.

Дослідивши подану заяву, суддя відмовляє у видачі судового наказу з огляду на таке.

Заявник у своїй заяві про видачу судового наказу зазначив боржником Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Черкаській області (Філія ГСЦ МВС), а не сам Головний сервісний центр МВС, який є стороною договору.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, із приписів вказаної правової норми випливає, що позивачами та відповідачами в господарському процесі можуть бути юридичні особи.

Згідно зі ст. 80 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Отже, оскільки заявник вказав боржником філію Головного сервісного центру МВС, яка не є юридичною особою, відповідно до положень ЦК України, справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу. Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того, слід звернути увагу заявника, що за змістом заяви мова йде про 83 745,82 грн заборгованості, а у прохальній частині міститься інша сума - 83 754,82 грн.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ГПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Підсумовуючи викладене, суддя відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 150, 152, 153, 154, 234, 254 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" у видачі судового наказу про стягнення з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області (Філія ГСЦ МВС) суми боргу за спожиту електричну енергію за листопад 2021 року в сумі 83 754,82 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Копії ухвали направити заявнику та боржнику.

Суддя З.В. Зарічанська