ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2022 р. Справа №914/1898/21

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Гриців В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Львівської митниці, вих.№7.4-1/7.4-10/8.19/12115 від 16 листопада 2021 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 22 жовтня 2021 року (підписане 27.10.2021), суддя Коссак С.М.

у справі №914/1898/21

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Пологівський хімічний завод Коагулянт, м. Пологи, Запорізька область

до відповідача Львівської митниці, м. Львів

про стягнення збитків внаслідок неправомірних дій митних органів в розмірі 104 059 грн

ВСТАНОВИВ:

29.06.2021 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю Пологівський хімічний завод Коагулянт до відповідача-1: Галицької митниці Держмитслужби, відповідача-2: Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про стягнення збитків внаслідок неправомірних дій митних органів в розмірі 104 059,00 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.10.2021 у справі №914/1898/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Львівської митниці на користь Товариства з додатковою відповідальністю Пологівський хімічний завод Коагулянт збитків у сумі 78 276, 88 грн та судовий збір у розмірі 1 707,57 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Львівська митниця звернулася до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 22 жовтня 2021 року у справі №914/1898/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Львівська митниця апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, зокрема ст. 22 ЦК України, ст. 25 Бюджетного кодексу України, ст. 238 ГПК України. Також апелянт вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/1898/21 розподілено до розгляду судді доповідачу Якімець Г.Г. Введено до складу судової колегії суддів Бонк Т.Б. та Бойко С.М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2021.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23 листопада 2021 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк (10 днів з дня отримання ухвали суду) на усунення недоліків апеляційної скарги та подання суду: доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 405 грн та доказів надіслання копії апеляційної скарги позивачу у справі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі №914/1898/21 за апеляційною скаргою Львівської митниці на рішення Господарського суду Львівської області від 22 жовтня 2021 року; витребувано з Господарського суду Львівської області матеріали справи; скаржнику надано строк на подання суду доказів надіслання копії апеляційної скарги позивачу у справі; а позивачу надано строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

15 грудня 2021 року від скаржника до суду надійшов лист, до якого долучено докази надіслання копії апеляційної скарги позивачу у справі.

22 грудня 2021 року від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

23 грудня 2021 року з місцевого господарського суду надійшли матеріали справи.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Бонк Т.Б., розпорядженням керівника апарату суду №90 від 01 лютого 2022 року призначено проведення автоматизованої заміни складу суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 лютого 2022 року суддю Бонк Т.Б. замінено на суддю Гриців В.М.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте, розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, №4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №№32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 01.04.2020 о 16:47 год. у зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення "Рава-Руська-Хребенне" смугою руху "червоний коридор" у напрямку "виїзд з України" заїхав транспортний засіб з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з вантажем "миючий засіб для рук", який переміщувався через державний кордон відповідно до митної декларації UA N 110260/2020/000384. Відправником товару виступає ТДВ "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" (Запорізька обл., м. Пологи, вул. Л.Українки, 243), отримувач - Chemiphase Ltd (United Kingdom).

02.04.2020 о 22:48 год. у зону митного контролю пункту пропуску "Рава- Руська" смугою руху "червоний коридор" у напрямку "виїзд з України" заїхав транспортний засіб з р.н. р.н. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 з вантажем "миючий засіб для рук", який переміщувався через державний кордон відповідно до митної декларації UA N 110260/2020/000364. Відправником товару виступає ТДВ "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" (Запорізька обл., м. Пологи, вул. Л.Українки, 243), отримувач - Chemiphase Ltd (United Kingdom).

04.04.2020 о 16:33 год. у зону митного контролю пункту пропуску "Рава- Руська" смугою руху "червоний коридор" у напрямку "виїзд з України" заїхав транспортний засіб з р.н. НОМЕР_5 / НОМЕР_6 з вантажем "миючий засіб для рук", який переміщувався через державний кордон відповідно до митної декларації UA N UA110260/2020/000409. Відправником товару виступає ТДВ "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" (Запорізька обл., м. Пологи, вул. Л.Українки, 243), отримувач - Chemiphase Ltd (United Kingdom).

У зв`язку із закриттям з 07.04.2020 пункту пропуску Рава-Руська відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 березня 2020 року №288 із змінами, внесеними розпорядженням Кабінету міністрів України від 2 квітня 2020 року №370-р, ТДВ ПХЗ Коагулянт заявою від 06.04.2020 №05/526 (вх. митниці від 07.04.2020 №13383/14-28-06) звернулося до митниці з проханням повернути на митну територію України автомобілі з р.н. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та НОМЕР_7 / НОМЕР_6 .

Однак, Позивача повідомлено, що повернення на митну територію України транспортних засобів з товарами можливе за умови визнання недійсними митних декларацій, оформлених на товари, що переміщуються даними транспортними засобами (у відповідності до вимог статті 269 Митного кодексу України та Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450) або оформлення ДКПТ (ЕДКПТ) на товари для їх доставки у інше визначене місце призначення.

Відповідно до митної декларації ГА204120/2020/034484 від 07.05.2020 дата перетину митниці транспортним засобом з р.н. НОМЕР_5 / НОМЕР_6 - 07 травня 2020 року.

На підставі заяви в.о. Генерального директора ТДВ ПХЗ Коагулянт від 29.04.2020 №05/601 (вх. митниці від 29.04.2020 №16337/14) транспортні засоби з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та НОМЕР_3 / НОМЕР_4 повернуто на митну територію України у зв`язку з визнанням митних декларацій №ІМ 110260/2020/000364 та №ІШ 10260/2020/000384 недійсними.

Як повідомив відповідач та не заперечив позивач, товар Дезінфекційний засіб з назвою Миючий засіб для рук "8о1о" за кодом згідно з УКТЗЕД, вивезено ТДВ ПХЗ Коагулянт (Запорізька обл., м. Пологи, вул. Лесі Українки, 243), транспортними засобами з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та НОМЕР_3 / НОМЕР_4 за межі митної території України 01.05.2020 у пункті пропуску "Краковець" за МД типу ЕК10АА від 29.04.2020 №ІІА110260/2020/000555 та №ПАЇ 10260/2020/000554, у т.ч. на підставі звернення ТДВ ПХЗ Коагулянт від 30.04.2020 №05/604 (вх. Галицької митниці Держмитслужби №16402/13 від 30.04.2020).

Згідно електронного повідомлення митного органу від 01.05.2020 №60683с23-3235-4е49-а363-357800с0638Ь про фактичне вивезення товару, дата перетину митниці транспортним засобом НОМЕР_3 / НОМЕР_4 - 01 травня 2020 року.

Згідно електронного повідомлення митного органу від 01.05.2020 №636220с10-а9е4-428с1-92с12-а6а69Ь13с068 про фактичне вивезення товару, дата перетину митниці транспортним засобом НОМЕР_1 / НОМЕР_2 - 01 травня 2020 року.

Позивач, не погоджуючись із бездіяльністю митних органів щодо не проведення митних процедур у визначені законодавством терміни під час проведення митного оформлення товару та не завершення митного оформлення товару за митними деклараціями №ИА110260/2020/000364 від 27.03.2020; №ПАЇ 10260/2020/000384 від 30.03.2020; №ПАЇ 10260/2020/000409 від 02.04.2020, звернувся із позовом до Запорізького окружного адміністративного суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2020, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №280/2986/20 позовні вимоги Позивача задоволено - визнано протиправною бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби, митного посту "Рава-Руська" по не проведенню митних процедур у визначені законодавством терміни під час митного оформлення товару за митними деклараціями №ПА 110260/2020/000364 від 27.03.2020; №ПАЇ 10260/2020/000384 від 30.03.2020; №ІШ 10260/2020/000409 від 02.04.2020.

Відтак, внаслідок порушення Відповідачем чинного митного законодавства України, ним допущено необгрунтоване тривале митне оформлення товару, чим завдано Товариству з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" збитки у вигляді додаткових витрат, понесених ним, зокрема, у зв`язку зі сплатою штрафів Експедитору ТОВ "Шевелл-Груп", при наданні останнім транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів, з яким Позивачем як Замовником 22.05.2019 було укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 (далі - Договір № 2205).

Відповідно до п. 6.3. Договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 від 22.05.2019, що укладений між Позивачем (за договором Замовник) та ТОВ Шевелл-Груп (Експедитор) наднормативний простій автомобіля з вини Замовника під вантаженням/вивантаженням і митною обробкою вантажу оплачується Замовником у розмірі 800 грн на території України і 3000 грн за кордоном за кожну почату добу простою, включаючи вихідні і святкові дні (при поданні транспортного засобу менше, ніж за 36 годин до початку вихідних і святкових днів), якщо інше не обумовлене Сторонами в Заявці на конкретне перевезення".

Згідно п.4.1.3. Договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 від 22.05.2019 Замовник (позивач) зобов`язується забезпечити проведення процедури завантаження/розвантаження транспортних засобів і митного оформлення вантажу, що перевозиться, впродовж 48+48 годин в міжнародному сполученні 24 + 24 годин при перевезеннях по Україні, якщо інше не обумовлено в Заявці.

Відповідно до транспортної заявки №1 від 23.03.2020 понаднормативний простій оплачується винною стороною в розмірі 40 Євро на території України та 100 Євро поза межою України за добу простою.

Відповідно до транспортної заявки №1 від 25.03.2020 понаднормативний простій оплачується винною стороною в розмірі 40 Євро на території України та 100 Євро поза межою України за добу простою.

Відповідно до транспортної заявки №1 від 30.03.2020 понаднормативний простій оплачується винною стороною в розмірі 100 Євро за добу простою.

Відповідно до укладених між Позивачем та ТОВ "Шевелл-Груп" додаткових угод від 29.04.2020 та від 07.05.2020 розмір штрафних санкцій, які Позивач мав сплатити Експедитору становив 104 059,00 грн.

Отже, в результаті простою транспортних засобів з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та з р.н. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , з р.н. НОМЕР_5 / НОМЕР_6 ТОВ "Шевелл-Груп" Позивачу були виставлені рахунки №681/1 від 29.04.2020, №679/1 від 29.04.2020, №683/1 від 07.05.2020 на оплату штрафних санкцій за понаднормативний простій автотранспортних засобів.

Відповідно до платіжних доручень №7300 від 04.05.2020, №7301 від 04.05.2020, №7539 від 19.05.2020, Позивачем сплачено ТОВ "Шевелл-Груп" штрафні санкції за понаднормовий простій автотранспорту на загальну суму 104 059,00 грн.

За змістом частин першої та третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, зокрема, органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що питання законності дій Галицької митниці Держмитслужби було предметом розгляду справи №280/2986/20.

Адміністративні суди встановили, що на підставі встановлених обставин справи, декларантом до митної декларації долучено всі необхідні документи для підтвердження класифікації товару. Товар, який підлягав митному оформленню не підлягав експертному контролю, відтак наданню спеціального дозволу чи висновку щодо можливості переміщення товару через кордон України. Окрім того, суд зауважує, що статтею 8 Митного кодексу України визначено принципи митної справи серед яких є принципи законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, застосовуючи різний порядок переміщення товарів через митний кордон України відповідачі діяли протиправно, всупереч вимогам Конституції України.

Листом від 08.04.2020 N7.4-18/410291 відповідач-1 (Галицька митниця Держмитслужби) звернувся до Державної митної служби України з надання рекомендацій щодо можливості відбору проб.

Тобто, в порушення строку для завершення митного оформлення встановленого ст. 255 Митного кодексу України відповідач лише через 7 днів звернувся за наданням рекомендацій.

За приписами ч. 1 ст. 255 Митного кодексу України митне оформлення завершується в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 255 Митного кодексу України визначено підстави за яких строк може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей, а саме виключно у разі:

1) виконання митних формальностей поза місцем розташування митного органу відповідно до статті 247 цього Кодексу;

2) підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару;

3) проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією згідно з цим Кодексом;

4) виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини шостої цієї статті;

5) зупинення митного оформлення відповідно до Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції";

6) подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні;

7) призупинення митного оформлення відповідно до статей 399 і 400 цього Кодексу.

Передбачений ч. 2 ст. 255 Митного кодексу України перелік підстав для перевищення встановленого 4-годинного часу для виконання відповідних митних формальностей є вичерпним.

Вказані обставини мають преюдиціальне значення у даній справі та з урахуванням приписів частини четвертої статті 75 ГПК України не підлягають повторному доведенню при розгляді даного спору.

Адміністративні суди встановили, що має місце митне оформлення відповідно до приписів ч.1 ст.255 Митного кодексу України, що повинно завершитися в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню. Відтак доводи відповідача-апелянта про відсутність підстав для відповідальності за заподіяні збитки (відсутність вини) у зв`язку із закриттям митного пункту пропуску 07.04.2020, тобто після спливу визначеного законом строку для митного оформлення, судом першої інстанції відхилені обґрунтовано.

Слід зазначити, що за змістом приписів статей 1166 та 1173 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, заподіяних органом державної влади, необхідною є наявність трьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправності поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками; наявність вини необхідним елементом не є, оскільки відповідальність у такому разі настає незалежно від вини особи, що заподіяла шкоду.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано врахував у справі №914/1889/21 правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17.

Як зазначено у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Згідно наданого детального розрахунку збитків внаслідок неправомірних дій митних органів, позивач визначив їх у такий спосіб:

1. транспортний засіб з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 01.04.2020 (дата прибуття на митний пункт) 01.05.2020 (дата перетину) період простою 28 діб з 01.04.2020 по 29.04.2020 нараховані перевізником збитки за простій у сумі 32 958,00 грн з розрахунку 1 160 Євро 1 177,07 грн за 1 день.

2. транспортний засіб з р.н. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 02.04.2020 (дата прибуття на митний пункт) 01.05.2020 (дата перетину) період простою 27 діб з 02.04.2020 по 29.04.2020 нараховані перевізником збитки за простій у сумі 31 781,00 грн з розрахунку 1 120 Євро 1 177,07 грн за 1 день.

3. транспортний засіб з р.н. НОМЕР_5 / НОМЕР_6 04.04.2020 (дата прибуття на митний пункт) 07.05.2020 (дата перетину) період простою 34 доби з 04.04.2020 по 07.05.2020 нараховані перевізником збитки за простій у сумі 39 320,00 грн з розрахунку 1 360 Євро 1 156,47 грн за 1 день.

Згідно п.4.1.3. Договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 від 22.05.2019 Замовник (позивач) зобов`язується забезпечити проведення процедури завантаження/розвантаження транспортних засобів і митного оформлення вантажу, що перевозиться, впродовж 48+48 годин в міжнародному сполученні і 24 + 24 годин при перевезеннях по Україні, якщо інше не обумовлено в Заявці. Іншого у транспортних заявках не передбачено.

З врахуванням наведеного вище, оскільки має місце перевезення у міжнародному сполученні, обов`язок відшкодувати збитки за договором виникає у позивача, а відтак і у відповідача відшкодувати завдані збитки за простій, не з дати прибуття на митний пункт пропуску, а починаючи з 5 доби перебування на митному пункті пропуску (48+48 годин =4 доби). При цьому позивачем не спростовано можливість настання збитків саме після спливу 4 діб, як зазначено у договорі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що завдані позивачу відповідачем збитки, з врахуванням п.4.1.3. Договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 від 22.05.2019 слід нараховувати за такий період:

1. транспортний засіб з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 01.04.2020 (дата прибуття на митний пункт) 01.05.2020 (дата перетину) період простою 25 доби з 05.04.2020 по 29.04.2020 (кінцевий день, зазначений позивачем).

2. транспортний засіб з р.н. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 02.04.2020 (дата прибуття на митний пункт) 01.05.2020 (дата перетину) період простою 24 доби з 06.04.2020 по 29.04.2020 (кінцевий день, зазначений позивачем).

3. транспортний засіб з р.н. НОМЕР_5 / НОМЕР_6 04.04.2020 (дата прибуття на митний пункт) 07.05.2020 (дата перетину) період простою 7 діб з 08.04.2020 по 14.04.2020 (згідно АСМО Інспектор. 14.04.2020 був повернутий на митну територію України, див. доказ, доданий до відзиву на позовну заяву (вх. №18343/21).

Позивачем у детальному розрахунку збитків внаслідок неправомірних дій митних органів встановлено суму з розрахунку відповідно 1 160 Євро 1 177,07 грн за 1 день, 1120 Євро 1 177,07 грн за 1 день, 1 360 Євро 1 156,47 грн за 1 день. При цьому застосовано розмір штрафу, визначений у Додаткові угоді від 29 квітня 2020 до Договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 від 22.05.2019, а саме: відповідно до п.6.3. Договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 від 22.05.2019 за понаднормований простій транспортних засобів становить по транспортній заявці №1 від 25.03.2020 року - 1 120 Євро, по транспортній заявці №1 від 23.03.2020 1 160 Євро та у Додаткові угоді від 07 травня 2020 до Договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 від 22.05.2019, а саме відповідно до п.6.3. Договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 від 22.05.2019 за понаднормований простій транспортних засобів становить по транспортній заявці №1 від 30.03.2020 року - 1 360 Євро. У п.2 Додаткової угоди від 07 травня 2020 сторони домовилися про розмір штрафу, який підлягає сплаті Замовником Експедитору 39320,00грн, а у п.2 Додаткової угоди від 29 квітня 2020 сторони домовилися про розмір штрафу, який підлягає сплаті Замовником Експедитору 64 739,00грн (64 739,00грн +39320,00грн = 104 059,00грн, що складає ціну позову).

Однак ці додаткові угоди підписані сторонами договору відповідно 29 квітня 2020 та 07 травня 2020, що співпадає з кінцевою датою перетину митного пункту пропуску, тобто днем закінчення строку простою. У п. 3 цих додаткових угод зазначено, що вони набирають чинності з моменту підписання і є невід`ємною частиною Договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 від 22.05.2019, відтак судом першої інстанції правомірно та обґрунтовано не застосовані.

Відповідно до п. 6.3. Договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні № 2205 від 22.05.2019 наднормативний простій автомобіля з вини Замовника під вантаженням/вивантаженням і митною обробкою вантажу оплачується Замовником у розмірі 800 грн на території України і 3000 грн за кордоном за кожну почату добу простою, включаючи вихідні і святкові дні (при поданні транспортного засобу менше, ніж за 36 годин до початку вихідних і святкових днів), якщо інше не обумовлене Сторонами в заявці на конкретне перевезення.

У транспортній заявці №1 від 30.03.2020 до договору №2205 від 22.05.2019 року на транспортно-експедиційне обслуговування у п.1 зазначено, що понаднормований простій транспортного засобу з р.н. НОМЕР_5 / НОМЕР_6 оплачується винною стороною в розмірі 100 Євро за добу простою.

У транспортній заявці №1 від 25.03.2020 до договору №2205 від 22.05.2019 року на транспортно-експедиційне обслуговування у п.1 зазначено, що понаднормований простій транспортного засобу з р.н. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 оплачується винною стороною в розмірі 40 Євро на території України та 100 Євро поза межою України за добу простою.

У транспортній заявці №1 від 23.03.2020 до договору №2205 від 22.05.2019 року на транспортно-експедиційне обслуговування у п.1 зазначено, що понаднормований простій транспортного засобу з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 оплачується винною стороною в розмірі 40 Євро на території України та 100 Євро поза межою України за добу простою.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют на дату 29.04.2020 (дата складання Акту надання послуг та виставлення рахунку за Договором надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 від 22.05.2019), встановленого Національним банком України склав 29,4274 грн за 1 Євро. Відтак 1 (один) день простою з розрахунку 40 Євро складає 1177,096 грн, а з розрахунку 100 Євро 2942,74 грн.

Отже, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення збитків у спосіб, визначений позивачем та умовами договору, враховуючи початок перебігу виникнення обов`язку зі сплати штрафу, який позивач зазнав внаслідок понаднормованого простою на митному пункті пропуску в межах заявлених сум, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача збитків у сумі 78276,88 грн, що складається з понаднормованого простою на митному пункті пропуску транспортного засобу з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 29427,40грн (25 доби х 1177,096), транспортного засобу з р.н. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 -28250,30грн (24 доби х 1,177,096), транспортного засобу з р.н. НОМЕР_5 / НОМЕР_6 20599,18грн ( 7 діб х 2 942,74).

Як встановлено ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що протиправність поведінки відповідача доведена і встановлена, зокрема рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 у справі №280/2986/20, внаслідок цих протиправних дій позивачу завдані збитки внаслідок понаднормованого простою на митному пункті пропуску автомашин, які сплачені на підставі виставлених рахунків стороні за договором надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні №2205 від 22.05.2019.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню та стягненню на користь позивача 78 276,88 грн.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Твердження апелянта про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи спростовані вищевикладеним.

Доводи заявника апеляційної скарги - Львівської митниці про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст. 277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 22 жовтня 2021 у справі №914/1898/21 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Матеріали справи №914/1898/21 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Гриців В.М.