ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" лютого 2022 р. м. Київ Справа № 911/3155/20

Суддя Христенко О.О., розглянувши заяву Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа» б/н, б/д (вх. № 2016/22 від 31.01.2022) про визнання судового наказу таким, що частково не підлягає виконанню у справі № 911/3155/20

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія

Нафтогаз України, м. Київ

до Комунального підприємства Тетіївської міської ради

«Тетіївтепломережа», м. Тетіїв

про стягнення 64 332,97 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача (заявник): Мамаєв Д.Ю., адвокат, ордер серії АА № 0016468 від 21.12.2021.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 03.03.2021 року у справі №911/3155/20 позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» були задоволені частково; присуджено до стягнення з Комунального підприємства «Тетіївтепломережа» Тетіївської міської ради на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 12 638,54 грн. пені, 11 348,32 грн. інфляційних втрат, 9 456,53 грн. 3 % річних та 2 056,27 грн. судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 у справі №911/3155/20 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» залишено без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 03.03.2021 у справі № 911/3155/20 без змін.

27.07.2021 господарським судом Київської області видано відповідний наказ на примусове виконання.

31.01.2022 через канцелярію суду від Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа» надійшла заява б/н, б/д (вх. № суду 2016/22) про визнання судового наказу таким, що частково не підлягає виконанню. Так, заявник просить суд визнати судовий наказ господарського суду Київської області від 27.07.2021 у справі № 911/3155/20 про стягнення з Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 12 638,54 грн. пені, 11 348,32 грн. інфляційних втрат, 9 456,53 грн. 3 % річних таким, що не підлягає виконанню.

Вказана заява обґрунтована тим, що 29.08.2021 набув чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» № 1639-ІХ від 14.07.2021, яким, зокрема, було внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 № 1730-VIII, згідно яких передбачено списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення. Заявник вказує, що з огляду на відсутність у нього станом 01.06.2021 основної заборгованості перед акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за Договором № 2160/1718-ТЕ-17 від 20.09.2017, то згідно із вимогами ст. 7 Закону України № 1730 відсутній обов`язок щодо сплати відповідних сум пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.02.2022 заяву Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа» б/н, б/д (вх. № суду 2016/22 від 31.01.2022) про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню призначено до розгляду на 11.02.2022.

07.02.2022 через канцелярію суду від позивача (стягувач) надійшли заперечення від 30.12.2021 № 39/10-7698-21 (вх. № 2758/22) на заяву Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа», в яких стягувач зазначає, про відсутність підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки з даних Реєстру, розміщеного на офіційному сайті Мінрегіону (https://www.minregion.gov.ua/) не вбачається, що боржник включений до нього. Стягувач вважає, що норми матеріального права на які посилається боржник, як підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у даній справі, застосувати не можливо, адже Закон № 1730 обмежує можливість його використовувати для списання заборгованості до включення боржника до Реєстру за кредитором НАК «Нафтогаз України».

Крім того, позивач зауважує, що з урахуванням положень ст. 328 Господарського процесуального кодексу України на стадії розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в контексті положень ч. 1 ст. 7 Закону № 1730 повинна бути встановлена обставина - чи врегульована/списана така заборгованість сторонами, і які докази підтверджують таке списання. Заявником, однак, не підтверджено доказами самого факту списання коштів (пені, інфляційних втрат та 3% річних) за наказом у справі № 911/3155/20.

З огляду на наведені обставини стягувач переконаний, що відсутні підстави для задоволення поданої боржником заяви.

В судовому засіданні 11.02.2022 представник заявника підтримав надану суду заяву та просив суд задовольнити її; представник стягувача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши в судовому засіданні заяву Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа» б/н, б/д (вх. № 2016/22 від 31.01.2022) про визнання виконавчого документа таким, що частково не підлягає виконанню, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

03.11.2016 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії», який набрав чинності 30.11.2016 (далі - Закон № 1730).

Метою цього Закону є поліпшення фінансового становища теплопостачальних підприємств життєзабезпечення, запобігання їхнього банкрутства, забезпечення фінансової стабільності та уникнення кризових ситуацій під час проходження опалювального періоду.

29.08.2021 набув чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14.07.2021 (далі - Закон № 1639).

Законом № 1639, з-поміж іншого, внесено зміни до Закону України від 03.11.2016 № 1730.

Приписами ст. 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з урахуванням змін, внесених Законом № 1639, визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

На відміну від приписів ст. 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», законодавець не обмежив дію Закону № 1730 на суб`єктів, в залежності від включення їх до Реєстру.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону № 1730, із змінами, внесеними Законом № 1639, на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 1 червня 2021 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

- підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

- підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Згідно наказу господарського суду Київської області від 27.07.2021, виданого на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 03.03.2021, яке набрало законної сили 08.07.2021 у справі № 911/3155/20 стягнуто з Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 12 638,54 грн. пені, 11 348,32 грн. інфляційних втрат, 9 456,53 грн. 3 % річних та 2 056,27 грн. судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення розгляду справи № 911/3155/20, рішенням господарського суду Київської області від 03.03.2021 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 у справі №911/3155/20 було встановлено відсутність заборгованості за Договором № 2160/1718-ТЕ-17 від 20.09.2017.

Отже судами встановлено та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи, погашення основної заборгованості, яке відбулось до 01.06.2021.

За таких обставин, на відносини сторін у даному випадку розповсюджуються норми ч. 1 ст. 7 Закону № 1730.

Запроваджений Законом механізм списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, виключає правомірність примусового стягнення з відповідача зазначеної заборгованості.

Судом відхиляються доводи позивача стосовно того, що боржник не відноситься до учасників процедури врегулювання заборгованості, оскільки останній не включений до реєстру.

Так, аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави для висновку, що частина перша статті 7 Закону є нормою прямої дії, при цьому застосування приписів частини першої статті 7 Закону (яка є нормою прямої дії) не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником основної частини боргу за спожитий природний газ до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Отже, виконання даної норми не залежить від факту включення підприємства споживача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Також, суд відхиляє заперечення позивача стосовно того, що підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню може бути саме факт списання нарахованої неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, проте заявником не підтверджено доказами факту списання коштів, зазначених у спірному виконавчому документів, адже встановлений Законом № 1730, з урахуванням змін, внесених Законом № 1639, обов`язок списати заборгованість виникає у стягувача з моменту набрання ним чинності або за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості. Заперечення позивача, в умовах чітко встановлених та підтверджених судом в межах цієї справи боргових зобов`язань, не може впливати на права відповідача бути вільним від боргів, які підлягають списанню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що запровадження в дію частини 2 статті 7 Закону України № 1730-VІІІ (з врахуванням змін, внесених Законом України № 1639-ХІ) по суті скасовує ознаки протиправності в діях відповідача в частині прострочення оплати за поставлену електричну енергію, скасовує дію підстав для проведення відповідних нарахувань та встановлює імперативний припис про списання вже нарахованих санкцій, а списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на вже погашену заборгованість, в силу прямого припису частини 2 статті 7 Закону України № 1730-VІІІ (з врахуванням змін, внесених Законом України № 1639-ХІ) не обумовлено жодною іншою обставиною, крім набрання чинності цим Законом та, зокрема, не вимагає узгодження з постачальником газу чи підтвердження останнім.

За приписами ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних витрат, у зв`язку із запровадженням механізму забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, тому наказ господарського суду Київської області від 27.07.2021 у справі № 911/3155/20 в частині стягнення з Комунального підприємства «Тетіївтепломережа» Тетіївської міської ради на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 12 638,54 грн. пені, 9 456,53 грн. 3 % річних, 11 348,32 грн. інфляційних втрат підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 328 ГПК України, суд-

постановив:

1. Заяву Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа» б/н, б/д (вх. № 2016/22 від 31.01.2022) про визнання виконавчого документа таким, що частково не підлягає виконанню у справі № 911/3155/20 задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Київської області від 27.07.2021 у справі № 911/3155/20 в частині стягнення з Комунального підприємства «Тетіївтепломережа» Тетіївської міської ради на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 12 638,54 грн. пені, 9 456,53 грн. 3 % річних, 11 348,32 грн. інфляційних втрат.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 255-257 ГПК України.

Ухвалу підписано - 28.04.2022.

Суддя О.О. Христенко