ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"27" січня 2022 р. м. Київ Справа №911/1220/21
про визнання укладеним договору
Суддя Третьякова О.О.
Секретар судового засідання Капля Є.В.
Від позивача: не з`явились
Від відповідача: не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Господарським судом Київської області розглянута справа №911/1220/21 за позовом Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних творів і музичних прав» (далі позивач) до Споживчого товариства Телекомпанії «Ларта» (далі відповідач) про визнання укладеним договору.
Рішенням Господарського суду Київської області від 16.09.2021 позов Громадської організації «Коаліція аудіовізуальних творів і музичних прав» задоволено частково. При ухваленні рішення у справі питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, судом вирішено не було.

12.01.2022 на електронну адресу Господарського суду Київської області з накладенням електронного підпису від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, якою позивач просить суд стягнути з відповідача 16000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката згідно з договором про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2020 №01/02/2020, понесених у зв`язку з розглядом судом справи №911/1220/21. Також позивач в порядку ст. 119 Господарського процесуального кодексу України у вказаній заяві просив суд визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів на підтвердження понесення судових витрат та поновити позивачу вказаний строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.01.2022 позивачу поновлено процесуальний строк на подання доказів на підтвердження понесення судових витрат, судове засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення призначено на 27.01.2022.

26.01.2022 на електронну адресу Господарського суду Київської області з накладенням електронного підпису від відповідача надійшло пояснення щодо ухвалення додаткового судового рішення. У поясненні відповідач частково заперечує щодо заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме в частині 4000,00 грн, а решту заявлених позивачем витрат (в сумі 12000,00 грн) відповідач просить суд покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У судове засідання 27.01.2022 сторони не з`явились, про судове засідання були повідомлені належним чином, тому суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат та пояснення відповідача, а також дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

Також, згідно з ч.5 ст.123 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач у поданій ним у даній справі позовній заяві заявляв позовні вимоги про визнання укладеним з 10.04.2020 договору №05-26/02/21 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги частково не визнав та запропонував свою редакцію спірного договору, у т.ч. щодо дати укладення договору та додатків до нього, строку дії договору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі №911/1220/21 позовні вимоги задоволені частково.

Як зазначено в рішенні від 16.09.2021 у цій справі, суд дійшов висновку про неправомірне ухилення відповідача від вирішення питання про укладення спірного договору в установленому законодавством порядку та що запропонована позивачем редакція спірного договору є обґрунтованою, а дія договору підлягає поширенню на період до його укладення, однак період застосування умов укладеного договору починається з 11.04.2020, а не з 10.04.2020 як заявляв позивач в позовній заяві.

Тому, позовні вимоги рішенням суду від 16.09.2021 у цій справі №911/1220/21 були задоволені частково, а заперечення відповідача щодо позовних вимог були судом відхилені з підстав, які викладені в рішенні суду у цій справі.

Оскільки суд дійшов висновку, що спір виник через неправомірне ухилення відповідача від вирішення питання про укладення договору в установленому законодавством порядку, то відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні справи витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн суд поклав на відповідача.

Позивачем у заяві про ухвалення додаткового судового рішення заявлені витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 16000,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

На підтвердження своїх витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання професійної правничої допомоги №01/02/2020 від 28.02.2020, копію додаткової угоди №84 від 21.09.2020 та додаткової угоди №132 від 20.12.2021 до вказаного договору №01/02/2020 від 28.02.2020, а також копію акту прийом-передачі наданих послуг від 10.01.2022 на загальну суму 16000,00 грн.

Заперечуючи проти заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в частині витрат на суму 4000,00 грн, відповідач посилається на те, що такі витрати відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 10.01.2022, а саме: витрати на складання та направлення адвокатського запиту та на складання та узгодження з клієнтом проекту договору (4 години), позивачем не конкретизовані. Відповідач звертає увагу, що спірний договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, що укладається позивачем із користувачами, є типовим для всіх користувачів, а тому типова форма договору не потребує додаткового узгодження позивачем з адвокатом щодо кожного нового контрагента. У зв`язку з цим відповідач зазначає, що заявлені позивачем вказані витрати на суму 4000,00 грн не підлягають відшкодуванню, а решту заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу (у розмірі 12000,00 грн) відповідач просить суд покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пояснення або інші докази на спростування вищезазначених заперечень відповідача позивачем суду не надавались.

Розглядаючи заяву позивача про розподіл судових витрат та заперечення відповідача, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Обґрунтовуючи склад та розмір своїх витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 16000,00 грн, позивач посилається на акт прийом-передачі наданих послуг від 10.01.2022, який містить деталізацію складу та обсягу професійної правничої допомоги.

Згідно із наданим позивачем та дослідженим судом актом прийом-передачі наданих послуг від 10.01.2022, складеним між позивачем та Адвокатським об`єднанням Гур`єв та партнери відповідно до договору №01/02/2020 про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2020, вказаним адвокатським об`єднанням у період з 21.09.2020 по 16.09.2021 було надано позивачу як клієнту правничу допомогу на загальну суму 16000,00 грн, яка включає в тому числі:

- складання та направлення одного адвокатського запиту, а також складання і узгодження з Клієнтом проекту договору (4 години) 4000,00 грн.

Позовна заява відповідно до відмітки канцелярії Господарського суду Київської області була подана позивачем 23.04.2021, провадження по справі за вказаною позовною заявою було відкрито ухвалою Господарського суду Київської області від 28.04.2021.

Оскільки відповідач заперечує проти заявлених позивачем витрат на складання та направлення одного адвокатського запиту та складання і узгодження з проекту договору (4 години) в сумі 4000,00 грн, а позивачем на надано ніякого обґрунтування необхідності понесення цих витрат та їх взаємозв`язку із розглядом справи №911/1220/21, то суд при цьому відмічає, що вказані витрати в сумі 4000,00 грн позивачем не доведені.

Так, із наданого позивачем акту прийому-передачі наданих послуг від 10.01.2022 не вбачається можливим встановити, який саме адвокатський запит було складено та направлено та який саме проект договору було складено та узгоджено адвокатським об`єднанням для позивача, а також необхідність та пов`язаність цих видів правничої допомоги із заявленими позовними вимогами та їх судовим розглядом.

У зв`язку з недоведеністю позивачем заявлених витрат на професійну правничу допомогу в частині витрат на суму 4000,00 грн суд погоджується з доводами відповідача про те, що вказані витрати на суму 4000,00 грн не підлягають розподілу та відшкодуванню за рахунок відповідача відповідно до частин 2-5 ст.126 та ч.5 та ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо решти заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу (в розмірі 12000,00 грн) та доводів відповідача про необхідність розподілу цих витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, то суд звертає увагу, що заявлена позивачем та розглянута судом позовна вимога у цій справі (про визнання укладеним договором) є позовною вимогою немайнового характеру, яка не підлягає вартісній оцінці.

При цьому порядок розподілу судових витрат врегульовано статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У зв`язку з цим суд зазначає, що заявлена позивачем та розглянута судом позовна вимога у цій справі є позовною вимогою немайнового характеру При частковому задоволенні позовної вимоги немайнового характеру вимогу пропорційності розподілу судових витрат точно визначити неможливо.

Разом з тим, оскільки при вирішенні цієї справи по суті суд дійшов висновку, що спір виник через неправомірне ухилення саме відповідача від вирішення питання про укладення договору в установленому законодавством порядку, при цьому заперечення відповідача щодо позовних вимог при розгляді справи були судом відхилені, а часткове задоволення позовних вимог у цій справі обумовлено лише виключенням одного дня періоду дії договору (судом визначено датою застосування спірного договору до правовідносин сторін з 11.04.2020, а не з 10.04.2020 як заявляв позивач в позовній заяві), тому судом на підставі п.4 ч.4 та ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України заявлені та документально підтверджені витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн покладаються саме на відповідача повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених та обґрунтованих витрат в розмірі 12000,00 грн.

Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 221, 233, 236-238, 240-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних творів і музичних прав» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/1220/21 (вх.суду №638/22 від 12.01.2022) та розподіл судових витрат у розмірі 16000,00 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Споживчого товариства Телекомпанії «Ларта» (09100 Київська обл., м. Біла Церква, вул. Карбишева, буд. 63, кв. 37, ідентифікаційний код 25299106) на користь Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних творів і музичних прав» (01021 м. Київ, вул. Шовковична, буд. 10, оф. 28, ідентифікаційний код 43080257) 12000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Додаткове рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, передбаченому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 02.05.2022.

Cуддя О.О. Третьякова