ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" квітня 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/1248/21

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Шейгець І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001, код - 00032129 в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, код - 09302607

до: Акціонерного товариства "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО", вул. 1-го Травня, 2, м. Вінниця, 21050, код - 00130694

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр муніципальних систем управління", вул. Єрмака, 7а, м. Вінниця, 21036

про стягнення 24 140,68 грн

за участю представників:

позивача: Сілагін Григорій Анатолійович, довіреність № 1 від 11.01.2022 року

відповідача: Грачова Ірина Василівна, довіреність № 1-14-0252 від 31.12.2021 року

третьої особи: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

16.12.2021 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 101.20-10/1864 від 13.12.2021 року) Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Акціонерного товариства "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО" про стягнення 24 140,68 грн заборгованості, з яких 18 964,64 грн основного боргу, 1 268,82 грн пені, 2 579,14 грн інфляційних втрат та 1 328,08 грн 3% річних за договором про автоматизований прийом та облік платежів за спожиту електроенергію від споживачів - фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району № 5/13 від 08.04.2013 року.

Ухвалою суду від 21.12.2021 року відкрито провадження у справі № 902/1248/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

Також, даною ухвалою залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр муніципальних систем управління".

12.01.2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (№ 08.14-360 від 10.01.2022 року).

09.02.2022 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (№ 1011.20-10/209 від 08.02.2022 року).

Ухвалою суду від 21.02.2022 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 16.03.2022 року.

В судовому засіданні 16.03.2022 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/1248/21 для судового розгляду по суті на 14.04.2022 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 16.03.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

30.03.2022 року від представника позивача на виконання вимог ухвали суду надійшов лист №101.20-12/355 від 30.03.2022 року.

В судовому засіданні 14.04.2022 року оголошено перерву до 20.04.2022 року.

20.04.2022 року до суду від представником відповідача подано клопотання № 1-14-0046 від 20.04.2022 року про долучення до матеріалів справи документів.

В судовому засіданні 20.04.2022 року прийняли участь представники позивача та відповідача. Представник третьої особи правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається неналежне виконання відповідачем умов договору про автоматизований прийом та облік платежів за спожиту електроенергію від споживачів - фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району № 5/13 від 08.04.2013 року в частині проведення розрахунків за надані послуги.

У відзиві на позовну заяву відповідач заявлені позовні вимоги не визнає, вказуючи на те що, що Товариство припинило розрахунки зі споживачами електричної енергії за постачання електричної енергії починаючи з 01.01.2019 року.

Починаючи з 01.01.2019 року до сфери діяльності АТ "Вінницяобленерго" більше не належить діяльність з постачання електричної енергії споживачам. Товариством здійснюється діяльність виключно з розподілу електричної енергії в межах території, на якій розташовані електричні мережі (Вінницька область).

З 01.01.2019 року діяльність з постачання електричної енергії споживачам здійснює новостворений електропостачальник ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ", яке є володільцем бази персональних даних фізичних осіб-споживачів електроенергії.

Позивач належним чином повідомлений про докорінне реформування електротехнічної галузі у нашій державі, у зв`язку із набранням чинності Закону України "Про ринок електричної енергії" 11.06.2017, надіслано супровідним листом №14-9699 від 26.10.2018 року, разом із проектами додаткових угод до Договору №5/13 від 08.04.2013 року.

За твердженнями відповідача, позивача заздалегідь повідомлено про неможливість з 01.01.2019 року виконання своїх договірних зобов`язань за Договором №5/13 від 08.04.2013 року щодо оплати за надані послуги. Тому позивач мав стягувати комісійну винагороду за прийом платежів за спожиту електроенергію у січні 2019 року саме із споживачів-фізичних осіб.

Позивач не погоджуючись укласти Додаткову угоду про розірвання з 31.12.2018 року Договору №5/13 від 08.04.2013 року, надіслав свою редакцію Додаткової угоди про розірвання Договору №5/13 від 08.04.2013 року супровідним листом (вх. №01/10181 від 19.11.2018 року).

Банк, Товариство та Центр підписали Додаткову угоду №1 про розірвання Договору №5/13 від 08.04.2013 року.

Однак, Центр не повернув Банку та Товариству підписані примірники Додаткової угоди про розірвання Договору №5/13 від 08.04.2013 року.

Відповідно до п.п. 3.1.1. Договору №5/13 від 08.04.2013, Товариство зобов`язується оплачувати Банку та Центру надані послуги за Договором №5/13 від 08.04.2013 року на підставі актів прийому-передачі наданих послуг.

Пунктом 4.4. Договору №5/13 від 08.04.2013 встановлено, що Товариство протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Акту, оплачує Банку та Центру надані послуги шляхом перерахування суми грошових коштів, зазначеної в Акті, на рахунки Банку та Центру відповідно.

Як зазначає відповідач, жодного Акта за послуги у січні 2019 року відповідачем підписано не було, оскільки в Актах не зазначено за який період оплачували споживачі-фізичні особи (а.с. 151-156, т. 1) .

У відповіді на відзив позивач не визнає доводів відповідача викладених у відзиві, вказуючи на їх безпідставність та на те, що вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 6 Договору, строк дії даного договору встановлюється з дня його підписання представниками Сторін і діє протягом одного року та якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із Сторін не надішле іншим сторонам пропозиції щодо розірвання цього договору, він вважається продовженим на кожний наступний річний термін. Та всі зміни та доповнення до Договору, а також розірвання цього договору відбувається за взаємною згодою сторін та оформлюються письмовою додатковою угодою.

26.10.2018 року Банк отримав від відповідача лист № 14-9699 з пропозицією розірвання договору.

У відповідь на лист Банком надіслано свою редакцію від 13.11.2018 року вих. № 101.12-08/1878 Додаткової угоди на розірвання договору. Підписана Товариством Додаткова угода Банку до 31.12.2018 року повернута не була.

Після 31.12.2019 року та 31.12.2020 року Банк також не був повідомлений відповідачем у будь якій формі свою згоду на укладання Додаткової угоди до Договору в редакції запропонованій Банком будучи добросовісним партнером та стороною договору продовжив, відповідно до Договору, приймати платежі за спожиту електроенергію від споживачів на користь Товариства у січні 2019 року.

Відповідно до п.п. 6.1. та 6.3. Договору не укладено додаткову договору про розірвання, тобто договір діє по сьогоднішній день.

На підтвердження виконання Банком своїх зобов`язань, по перерахунку коштів за спожиту електроенергію від споживачів-фізичних осіб до відповідача, надано реєстр платіжних доручень по Вінницькому ЕМ та по Замостянській ЕМ (а.с.170, т. 1).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 08 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" Публічним акціонерним товариством "Вінницяобленерго" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Вінницяобленерго") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр муніципальних систем управління", було укладено Договір про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів-фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району за №5/13 (а.с. 124-125, т. 1).

Відповідно до п.1.1. даного Договору, Товариство доручає, а Банк бере на себе зобов`язання здійснювати через свої приймальні пункти прийом платежів за спожиту електроенергію від споживачів-фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району, на комп`ютерній техніці з використанням програмного забезпечення Центру та відповідних форматів обміну даними, що підтримуються Центром (надалі за текстом - Програмне забезпечення Центру) і зараховувати отриманні кошти на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання структурних одиниць Товариства (Вінницькі міські електричні мережі та Замостянські електричні мережі.

Відповідно до п. 1.2. даного Договору, Товариство доручає, а Центр бере на себе зобов`язання здійснювати централізовану обробку платежів від споживачів м. Вінниці та Вінницького району за спожиту електроенергію згідно даних Банку та надавати відповідним ЕМ та Банку інформацію про суми грошових коштів, які підлягають перерахуванню на користь ЕМ.

Згідно пунктів 2.1.1., 2.1.3. Договору, Банк через свої приймальні пункти приймає від споживачів м. Вінниці та Вінницького району плату за спожиту електроенергію на комп`ютерній техніці з використанням програмного забезпечення Центру у відповідних форматах обміну даними, та заносити її на особовий рахунок споживача. Щоденно зараховує всі одержанні кошти, які надійшли в його приймальні пункти протягом попереднього дня. на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання відповідних ЕМ, із зазначенням періоду за який проводиться оплата та дати проведення оплати.

У відповідності до умов Договору, між Сторонами погоджено розмір оплати наданих послуг Банку та Центру, що становить: Банку у розмірі 1 % від суми прийнятого платежу, а Центру у розмірі 0,5% від суми обробленого платежу (п.4.1. Договору).

В свою чергу, зобов`язується своєчасно оплачувати Банку та Центру надані послуги за даними Договором на підставі актів прийому-передачі наданих послуг. (п.3.1.1. Договору).

Згідно пунктів 4.2., 4.3.,4.4. Договору, Банк та Центр разом з Товариством до п`ятого числа місяця, наступного за звітнім, складають Акт наданих послуг за даним Договором за звітній місяць.

Розмір оплати наданих послуг Банку та Центру визначається на підставі підписаного Акту.

Товариство протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Акту оплачує Банку та Центру надані послуги шляхом перерахування суми грошових коштів, зазначеної в Акті, на рахунки Банку та Центру відповідно.

При цьому, відповідно до 6.1 Договору строк дії договору встановлюється з дня його підписання представниками сторін і діє протягом одного року.

За твердженнями позивача, заборгованість, яка рахується на рахунках Товариства відкритих у Банку для обслуговування структурних одиниць за січень 2019 року становить 18 964,64 грн.

В підтвердження заборгованості до матеріалів справи реєстр платіжних доручень (а.с. 177-178, т. 1).

01.07.2019 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист № 101.26-08/1513/53696/2019-01/вих., з вимогою погашення комісії за фактично виконану роботу на користь ПАТ "Вінницяобленерго" у січні 2019 року (а.с.129, т. 1).

29.10.2020 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист № 101.26-10/1928/71955/2020-01/вих. з вимогою сплати комісії в сумі 18 964,64 грн за січень 2019 року (а.с.132, т. 1).

З метою захисту своїх прав позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин, судом надано правову оцінку спірним правовідносинам.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем за первісним позовом прав позивача за первісним позовом за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем послуг з прийому та обробки платежів за спожиту електроенергію від споживачів-фізичних осіб м. Вінниця та Вінницького району та несплату зі сторони АТ "Вінницяобленерго" за надані послуги.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суду не надано належних та допустимих доказів припинення дії або розірвання Договору про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів - фізичних осіб м. Вінниця та Вінницького району № 5/13 від 08.04.2013 року (обґрунтування наведено нижче) у грудні 2018 - січні 2019 рр., оскільки сторони не дійшли спільної згоди відносно при припинення або розірвання договору за згодою Сторін.

Водночас, направлення 26.10.2018 року АТ "Вінницяобленерго" листа №14-9699 з пропозицією розірвати договір суд оцінює як висловлення незгоди щодо продовження дії договору на наступний календарний рік, на виконання положень п. 6.2. Договору про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів - фізичних осіб м. Вінниця та Вінницького району № 5/13 від 08.04.2013 року.

Оскільки, договір набав чинності з моменту його підписання Сторонами 08.04.2013 року, тому, з урахуванням направленого відповідачем листа, строк дії договору сплинув 08.04.2019 року.

Відповідач, приймаючи від позивача кошти, які перераховувались споживачами електроенергії, прийняв та підтвердив виконання договірних зобов`язань за спірним договором.

Перераховані на користь АТ "Вінницяобленерго" у січні 2019 року грошові кошти не повернуто позивачу.

Повернення частини коштів споживачам, що підтверджено наданим АТ "Вінницяобленерго" реєстром (вх. №01-34/3023/22), підтверджує належне виконання умов Договорі зі сторони АТ "Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України".

Розпорядження відповідачем отриманими коштами не звільняє від обов`язку виплати комісійної винагороди за умовами укладеного Договору.

Відповідно до п. п. 4.1. - 4.4. Договору розмір оплати наданих послуг визначено залежно від суми прийнятого платежу, протягом п`яти днів з моменту підписання Сторонами Акту наданих послуг.

Відповідачем отримано відповідний Акт за січень 2019 року 11.03.2019 року (т. 1 а.с. 127, 128), тобто АТ "Вінницяобленерго" прострочено оплату наданих послуг.

Суд також критично оцінює доводи АТ "Вінницяобленерго" відносно неможливості приймання платежів внаслідок внесення змін до законодавства та втрати права електропостачальної організації.

Дійсно, 11.06.2017 набув чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", яким розпочато реформування ринку електричної енергії в Україні.

Згідно ч. 13 Розділу XVII Закону, вертикально інтегрований суб`єкт господарювання зобов`язувався не пізніше 01.01.2019 вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

Частиною 1 ст. 47 Закону, оператору системи розподілу забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії.

Однак, дана обставина не виключає необхідності завершення розрахунків з АТ "Вінницяобленерго" за послуги електропостачання, надані до 31.12.2018 року.

Відповідачем не спростовано доводів позивача, що саме за період до 31.12.2018 року приймалися платежі у січні-лютому 2019 року.

Також суд враховує, що формування рахунків за попередній місяць здійснюється до 10-числа наступного місяця та направлення їх споживачам із відображенням аналогічних відомостей у електронному програмному забезпеченні.

Договір №16 щодо про автоматизованого прийому та обробку платежів за послуги з постачання електричної енергії з новим електропостачальником (ТОВ "Енера Вінниця") укладено 05.02.2019 року (том. 3 а.с. 50, 51).

У такий спосіб забезпечено безперервність розрахунків за спожиту електроенергію та дотримано вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", щодо вжиття заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії.

Таким чином, перерахування на користь АТ "Вінницяобленерго" платежів у січні-лютому 2019 року за надані послуги у попередньому календарному році узгоджується з правовим регулюванням функціонування ринку електричної енергії та не суперечить нормам законодавства.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 18 964,64 грн заборгованості за виконані послуги правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Поряд з цим, за порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем за заявлено до стягнення з відповідача 1 268,82 грн пені, 2 579,14 грн інфляційних втрат та 1 328,08 грн 3% річних.

Відповідно до п. 4.2. Договору про автоматизований прийом та обробку платежів за спожиту електроенергію від споживачів - фізичних осіб м. Вінниця та Вінницького району № 5/131 від 08.04.2013 року визначено строк проведення розрахунків - до п`ятого числа місяця наступного за звітним.

Згідно ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат є правомірними, оскільки відповідають умовам чинного законодавства.

Здійснивши обрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом помилок не виявлено, відтак позов у зазначених частинах підлягає задоволенню в сумі, заявленій позивачем, а саме: 2 579,14 грн інфляційних втрат та 1 328,08 грн 3% річних.

Щодо вимог про стягнення пені в сумі 1 268,82 грн суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, нарахування пені має тривати протягом шести місяців з моменту прострочення оплати.

Однак, пеня нарахована позивачем за період з 01.01.2021 року по 01.06.2021 року.

Крім того, судом встановлено, що дію Договору припинено 08.04.2019 року, що позбавляє можливості нарахування та стягнення пені після закінчення дії договору, оскільки пеня є виключно акцесорним, письмовим, договірним зобов`язанням.

Тому, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 1 268,82 грн, , поза межами шести місячного строку, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За вказаних вище обставин, заявлений Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" позов підлягає задоволенню судом частково, у зв`язку з відмовою у задоволенні пені в сумі 1 268,82 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд пропорційно розподіляє судові витрати зі сплати судового збору, на підставі ст. 129 ГПК України.

Тому, на відповідача суд покладає 2 150,69 грн судових витрат та залишає за позивачем 119,31 грн судових витрат зі сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 226, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО" (вул. 1-го Травня, 2, м. Вінниця, 21050, код - 00130694) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001, код - 00032129) в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, код - 09302607) 18 964,64 грн - основного боргу за Договором про автоматизований прийом та облік платежів за спожиту електроенергію від споживачів - фізичних осіб м. Вінниці та Вінницького району № 5/13 від 08.04.2013 року, 2 579,14 грн - інфляційних втрат, 1 328,08 грн - 3% річних та 2 150,69 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

3. Відмовити Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" (вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001, код - 00032129) в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, код - 09302607) в частині позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО" (вул. 1-го Травня, 2, м. Вінниця, 21050, код - 00130694) 1 268,82 грн пені.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 119,31 грн - залишити за позивачем.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Примірник рішення надіслати сторонам на офіційні електронні адреси, за її відсутності - рекомендованим листом, з описом вкладення до цінного листа та засобами електронного зв`язку за наступними адресами: , ІНФОРМАЦІЯ_1; ; .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 29 квітня 2022 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - АТ "Державний ощадний банк України" (вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001)

3 - Вінницькому обласному управлінню АТ "Державний ощадний банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050)

4 - АТ "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО" (вул. 1-го Травня, 2, м. Вінниця, 21050)

5 - ТОВ "Центр муніципальних систем управління" (вул. Єрмака, 7а, м. Вінниця, 21036)