ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.04.2022 Справа № 914/2920/21
За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс», с. Старичі, Яворівський р-н, Львівська обл.
до відповідача:Комунального підприємства «Комарно-Сервіс» Комарнівської міської ради, м. Комарно, Львівська обл.
про:стягнення боргу, пені, 3% річних, інфляційних втрат за договором про централізоване водопостачання та водовідведення № 04/06/02 від 04.06.2020 Суддя - Р.В. Крупник Секретар - Д.О. Андрухів
Представники сторін:
від позивача:не з`явився;
від відповідача:не з`явився.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.03.2022 у справі №914/2920/21 позов задоволено частково, стягнуто з КП «Комарно-Сервіс» Комарнівської міської ради на користь ТОВ «Енергія-Тепловодосервіс» 50364,73 грн. інфляційних втрат, 18316,83 грн. 3% річних та 1030,22 грн. судового збору, у задоволенні решти вимог відмовлено, повернуто ТОВ «Енергія-Тепловодосервіс» 11199,38 грн. надмірно сплаченого судового збору, призначено судове засідання з розгляду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на 18.04.2022.

У судове засідання призначене на 18.04.2022 представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідними доказами (вх. №972/22 від 31.03.2022).

Відповідач явки повноважного представника у судове засідання призначене на 18.04.2022 не забезпечив.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

У заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач вказує, що правнича допомогу у справі надавалась на підставі Договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018, згідно із яким за надання правової допомоги клієнт сплачує виконавцю гонорар на умовах часткової передоплати. Розмір гонорару у тому числі розмір авансу визначається кожного разу окремо щодо кожного замовлення клієнта і залежить від характеру і складності справи, а також інстанції судового провадження, для якого залучається виконавець.

Між позивачем та представником укладено Додаткову угоду №2 від 20.09.2021 до Договору про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018, відповідно до п. 1, 2 якого клієнт доручив, а виконавець зобов`язався оформити та подати позовну заяву від імені та в інтересах клієнта до КП «Комарно-Сервіс» Комарнівської міської ради про стягнення боргу за договором про централізоване водопостачання та водовідведення №04/06/02 від 04.06.2020. Сторони погодили, що гонорар виконавця за ведення вищевказаної справи в суді першої інстанції становить 30000,00 грн.

На виконання умов Додаткової угоди №2 позивач сплатив представнику 50% розміру погодженого гонорару.

З урахуванням цього, позивач просить стягнути із відповідача 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Аргументи відповідача.

Відповідач своїм правом на висловлення заперечень не скористався та не подав до суду письмової заяви з доведенням необґрунтованості заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу.

ОЦІНКА СУДУ.

Господарським судом Львівської області розглядалася справа №914/2920/21 за позовом ТОВ «Енергія-Тепловодосервіс» до КП «Комарно-Сервіс» Комарнівської міської ради про стягнення боргу, пені, 3% річних, інфляційних втрат за договором про централізоване водопостачання та водовідведення № 04/06/02 від 04.06.2020.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.03.2022 у справі №914/2920/21 позов задоволено частково, стягнуто з КП «Комарно-Сервіс» Комарнівської міської ради на користь ТОВ «Енергія-Тепловодосервіс» 50364,73 грн. інфляційних втрат, 18316,83 грн. 3% річних та 1030,22 грн. судового збору, у задоволенні решти вимог відмовлено, повернуто ТОВ «Енергія-Тепловодосервіс» 11199,38 грн. надмірно сплаченого судового збору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Пункт 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначає відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Суд зазначає, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Так, ч. 1 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат зазначений позивачем у позовній заяві та визначений ним у розмірі 30000,00 грн., а також 2000,00 грн. за участь в одному судовому засіданні.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту поданої позивачем заяви вбачається, що остаточна сума судових витрат на професійну правничу допомогу становить 30000,00 грн., на підтвердження чого ним подано:

- Договір про надання правової допомоги №15/18 від 18.12.2018 (надалі Договір), згідно із яким виконавець зобов`язується за замовленням клієнта надавати йому правову допомогу відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики та умов цього договору, а клієнт зобов`язується оплатити надану правову допомогу та фактичні витрати, понесені виконавцем при виконанні цього договору у порядку та розмірі, що встановлені цим договором (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору за надання правової допомоги у судових справах клієнт сплачує виконавцю гонорар на умовах часткової передоплати. Розмір гонорару, у тому числі розмір авансу, визначається кожного разу окремо щодо кожного замовлення клієнта і залежить від характеру і складності справи, а також інстанції судового провадження, для якого залучається виконавець.

Розмір гонорару за цим договором за виконання кожного замовлення клієнта визначається сторонами у додатковій угоді до цього договору, яка є невід`ємною його частиною (п. 2.4. Договору).

- Додаткову угоду №2 до Договору від 20.09.2021, згідно із якою клієнт доручив, а виконавець зобов`язався оформити та подати позовну заяву від імені та в інтересах клієнта до КП «Комарно-Сервіс» Комарнівської міської ради про стягнення боргу за договором про централізоване водопостачання та водовідведення №04/06/02 від 04.06.2020 (п. 1. Додаткової угоди). Сторони погодили, що гонорар виконавця за ведення вищевказаної справи в суді першої інстанції становить 30000,00 грн. (п. 2. Додаткової угоди). Клієнт зобов`язується сплатити 50% від розміру гонорару, що вказаний у п. 2 цієї додаткової угоди (15000,00 грн.) до 25.12.2021, а решту 50% гонорару (15000,00 грн.) протягом 5 робочих днів після ухвалення рішення у вищевказаній справі (п. 3. Додаткової угоди).

- Виписку по рахунку у АТ «Кредобанк» за 22.12.2021, згідно якої позивач перерахував представнику АБ «Андріани Олійник», 15000,00 грн. за надання послуг згідно акту №2 від 20.12.2021 без ПДВ.

У матеріалах справи наявний також Ордер серії ВС №1098382 від 20.09.2021 виданий Адвокатським бюро «Андріани Олійник» адвокатці Олійник А.Р.

Приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У своїй постанові від 11.11.2021 по справі №910/7520/20 Верховний Суд вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Таким чином, суд наділений процесуальною можливістю зменшення витрат на професійну правничу допомогу, однак лише у випадках передбачених ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України та/або за наявності заперечення протилежної сторони.

Належним чином проаналізувавши надані відповідачем докази понесення судових витрат, суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просив стягнути із відповідача 912055,80 грн. заборгованості, яка складається із відповідних сум основної заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Разом з цим, в процесі розгляду справи ним було зменшено розмір позовних вимог у частині основної заборгованості та здійснено донарахування заборгованості за пенею, 3% річних, інфляційними втратами.

Таким чином, загальний розмір заборгованості, яку позивач просив стягнути у справі №914/2920/21, становив 158928,30 грн., з яких 90173,07 грн. пені, 18316,83 грн. 3% річних, 50438,40 грн. інфляційних втрат. За результатами розгляду справи, судом стягнуто із відповідача 68681,56 грн., з яких 50364,73 грн. інфляційних втрат, 18316,83 грн. 3% річних, що становить 43,22% від заявленої до стягнення суми.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати на правову допомогу у разі часткового задоволення позову стягуються пропорційно.

За таких умов, суд встановив, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню із відповідача становить 12966,00 грн. Вказана сума визначена наступним чином: 30000,00 х 43,22/100 = 12966 грн.

Зважаючи на все викладене вище, керуючись ст.ст. 2, 12-13, 16, 42, 123-124, 126, 129, 222, 232-233, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/2920/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Комарно-Сервіс» Комарнівської міської ради (81562, Львівська обл., Городоцький р-н, м. Комарно, вул. Січових Стрільців, буд. 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» (81052, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Старичі, вул. Шевченка, буд. 23; ) 12966 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

5. Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 22.04.2022.

Суддя Крупник Р.В.