ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 м. Дніпро Справа № 904/656/21(904/6452/20)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2021 (повний текст складено 14.12.2021, суддя Владимиренко І.В.) у справі № 904/656/21(904/6452/20)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс", с. Кочережки, Павлоградський район, Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне підприємство "Агрофірма "Старт", с. Кочережки, Павлоградський район, Дніпропетровська область

про стягнення суми боргу в розмірі 699651грн.96коп., пені в розмірі 125189грн., 20% річних в розмірі 82616грн., штраф в розмірі 27986грн., інфляційну складову в розмірі 44459грн.81коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст і мотиви оскаржуваного рішення у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" суми боргу в розмірі 699 651,96 грн., пені в розмірі 125 189,00 грн., 20% річних у розмірі 82 616,00 грн., штрафу в розмірі 27 986,00 грн., інфляційної складової в розмірі 44 459,81 грн., судового збору у розмірі 16 567,47 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на існування у відповідача на підставі договору поруки від 10.09.2018 обов`язку нести солідарну відповідальність із ПП "Агрофірма "Старт" за виконання останнім у повному обсязі грошових зобов`язань перед позивачем за договором купівлі-продажу № 18 НХ 011 ДНКС від 27.02.2018; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 у справі №904/786/20.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2021 у справі № 904/656/21(904/6452/20) відмовлено у задоволенні позовних вимог; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрії Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 8 923,72 грн. та витрати на проведення судової технічної експертизи документів у розмірі 10 296,60 грн.; витрати зі сплати судового збору покладено на позивача.

Рішення мотивовано тим, що, враховуючи висновки експерта, договір поруки від 10.09.2018 уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" та Приватного підприємства "Агрофірма "Старт " не підписувався, а тому не є достовірним і допустимим доказом на підтвердження заявлених позивачем позовних вимог.

На підставі зазначених доказів суд дійшов висновку про те, що волевиявлення відповідача та третьої особи на укладення спірного договору було відсутнє, спірний договір його сторонами не вчинявся.

Таким чином, позивачем не доведено належними доказами існування у відповідача на підставі договору поруки обов`язку нести солідарну відповідальність із ПП "Агрофірма "Старт" за виконання останнім у повному обсязі грошових зобов`язань перед позивачем за договором купівлі-продажу № 18 НХ 011 ДНКС від 27.02.2018.

Отже, суд вказав про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача як поручителя суми боргу в розмірі 699 651,96 грн., пені в розмірі 125 189,00 грн., 20% річних у розмірі 82 616,00 грн., штрафу в розмірі 27 986,00 грн., інфляційної складової в розмірі 44 459,81 грн.

2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення повністю і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на ті обставини, що договір поруки вступає в силу з моменту його підписання та скріплення печатками сторін, тобто печатка є обов`язковим атрибутом договору, і саме проставлення печаток поверх підписів своїх працівників на договорі є підтвердженням того, що директори схвалили такі дії, а отже підтвердженням того, що договір є укладеним.

У спірних правовідносинах на договорі поруки наявний відбиток печатки боржника та поручителя, доказів звернення із відповідною заявою до органів поліції з приводу втрати або викрадення печатки відповідачем не надано.

Враховуючи презумпцію дійсності правочину, що встановлена у ст. 204 ЦК України, договір поруки є дійсним у зв`язку з відсутністю рішення суду про визнання такого договору недійсним.

Судом не взято до уваги, що нормами ЦК України не передбачено обов`язкового укладення договору поруки за участю боржника, а отже відсутність підпису директора ПП "Агрофірма "Старт" не впливає на наявність обов`язку у поручителя виконати зобов`язання за боржника.

Судом до спірних правовідносин не було застосовано норму ст. 553 ЦК України, яка визначає договір поруки як правочин, спрямований на врегулювання відносин між кредитором та поручителем, і не створює додаткових правових наслідків для боржника.

Скаржник стверджує, що відсутність підпису директора ПП "Агрофірма "Старт" на договорі поруки для цього типу договорів не має юридичного значення і не породжує недійсність такого правочину.

Місцевим господарським судом не було враховано висновків Верховного Суду в постановах від 22.12.2021 у справі № 918/208/21, від 23.07.2019 у справі № 918/780/18, від 24.02.2021 у справі № 926/2308/19.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2021 у справі №904/656/21 (904/6452/20); відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.02.2022 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2021 у справі № 904/656/21(904/6452/20) до свого провадження; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 22.03.2022 о 15:00 год.

22.03.2022 судове засідання не відбулось з поважних причин, а саме у зв"язку з перебуванням головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач) у відпустці.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2022 розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 26.04.2022 о 15:00 год.

У судовому засіданні 26.04.2022 представник позивача (в режимі відеоконференції) надав пояснення у справі та навів обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

26.04.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог з таких підстав.

5. Встановлені та неоспорені обставини і відповідні їм правовідносини.

27.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (назву якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна") (позивач, продавець) та Приватним підприємством "Агрофірма "Старт" (третя особа, покупець) укладений договір купівлі-продажу № 18 НХ 011 ДНКС (далі - договір від 27.02.2018), згідно з яким продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупця товар, найменування та асортимент якого вказуються у специфікації (додатку до цього договору), яка є невід`ємною частиною, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його вартість відповідно до умов договору.

У лютому 2020 у зв`язку з неналежним виконанням Приватним підприємством "Агрофірма "Старт" зобов`язань за договором купівлі-продажу № 18 НХ 011 ДНКС від 27.02.2018 щодо своєчасної оплати поставленого товару та фінансової аграрної розписки від 02.03.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (назву якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Агрофірма "Старт" про стягнення суми боргу в розмірі 699 651,96 грн., пені в розмірі 125 189,00 грн., суми 20% річних у розмірі 165 232,00 грн., штрафу в розмірі 69 965,00 грн., інфляційної складової в розмірі 44 777,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 у справі № 904/786/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" до Приватного підприємства "Агрофірма "Старт" про стягнення суми боргу в розмірі 699 651,96 грн., пені в розмірі 125 189,00 грн., суми 20% річних у розмірі 165 232,00 грн., штрафу в розмірі 69 965,00 грн., інфляційної складової в розмірі 44 777,00 грн. задоволено частково. Зменшено розмір штрафу на 40% з 69 965,00 грн. до 27 986,00 грн., розмір 20% річних на 50% з 165 232,00 грн. до 82 616,00 грн. Стягнуто з Приватного підприємства "Агрофірма "Старт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" суму боргу в розмірі 699 651,96 грн., пеню в розмірі 125 189,00 грн., суму 20% річних у розмірі 82 616,00 грн., штраф у розмірі 27 986,00 грн., інфляційну складову в розмірі 44 459,81 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 16 567,47 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/786/20, нарахувати пеню на залишок основного боргу з дня винесення рішення до моменту виконання рішення суду у даній справі за наступною формулою: сума основного боргу х подвійна облікова ставка Національного банку України, що діє на момент нарахування пені/ кількість днів у відповідному році х кількість днів прострочення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 у справі № 904/786/20 набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством, і встановлені в них обставини не підлягають доведенню згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, якою визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до господарського суду із цим позовом, позивач зазначив, що 10.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (назву якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна") (позивач, кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" (відповідач, поручитель) та Приватним підприємством "Агрофірма "Старт" (третя особа, боржник) укладено договір поруки, за умовами якого відповідач зобов`язався перед позивачем нести солідарну відповідальність із Приватним підприємством "Агрофірма "Старт" за виконання останнім у повному обсязі грошових зобов`язань перед позивачем за договором купівлі-продажу №18 НХ 011 ДНКС від 27.02.2018.

Посилаючись на наявність несплаченої Приватним підприємством "Агрофірма "Старт" (боржником) заборгованості за договором купівлі-продажу №18 НХ 011 ДНКС від 27.02.2018, розмір якої встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 у справі № 904/786/20, та на підставі наявного договору поруки від 10.09.2018, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, як з поручителя, суми боргу в розмірі 699 651,96 грн., пені в розмірі 125 189,00 грн., 20% річних у розмірі 82 616,00 грн., штрафу в розмірі 27 986,00 грн., інфляційної складової в розмірі 44 459,81 грн., судового збору у розмірі 16 567,47 грн., що і зумовило виникнення даного спору.

У наданому відповідачем відзиві на позов за підписом представників Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" та Приватного підприємства "Агрофірма "Старт" вказано про незгоду із заявленими вимогами і про те, що відповідач та третя особа не укладали з позивачем договір поруки. На думку відповідача та третьої особи, договір поруки від 10.09.2018 сфальсифікований, оскільки підписи в цьому договорі від імені Криничного Р.М. та ОСОБА_1 не відповідають дійсним підписам цих осіб.

Позивач наголошував, що договір вступає в силу з моменту підписання і проставлення печатки. Печатки сторін договору стоять на кожному підписі і місця їх знаходження відповідають підпису представників і керівників сторін договору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2021 задоволено спільне клопотання відповідача та третьої особи про призначення експертизи; призначено комплексну судову експертизу, проведення якої доручено Харківському науково - дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2021 задоволено клопотання судового експерта від 19.03.2021 та уточнено категорію судової експертизи, замість комплексної судової експертизи призначено почеркознавчу судову експертизу та судову технічну експертизу документів, проведення якої доручено Національному науковому центру Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса; задоволено клопотання судового експерта №1351/06-23/10/15-21 від 22.03.2021 та надано дозвіл на проведення судової експертизи понад 90 днів; задоволено клопотання судового експерта від 19.03.2021 та уточнені почеркознавчі питання ухвали відносно підписів від поручителя та від боржника в договорі поруки від 10.09.2018 (т. 1, а.с. 135-136) і в договорі поруки від 10.09.2018 (т. 1, а.с. 137-138):

На адресу суду надійшли висновки експертів № 4602 від 22.06.2021 та № 5055/5056 від 03.08.2021, складені за результатами проведення судових експертиз у справі № 904/6452/20.

Відповідно до висновку експерта № 4602 від 22.06.2021 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи за господарською справою № 904/6452/20 встановлено: підписи від імені ОСОБА_2 у договорі поруки від 10.09.2018 (т. 1, а.с.135-136), в договорі поруки від 10.09.2018 (т. 1, а.с. 137-138), у листі-відповіді (на вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання) від 19.11.2019 вих. № 1/11 (т. 1, а.с. 134), виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою (особами); підписи від імені ОСОБА_1 у договорі поруки від 10.09.2018 (т. 1, а.с. 135-136), у договорі поруки від 10.09.2018 (т. 1, а.с. 137-138) виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (особами).

В матеріалах справи наявний висновок експерта №5055/5056 від 03.08.2021 за результатами проведення судової технічної експертизи документів у справі № 904/6452/20.

Відповідно до висновку експерта №5055/5056 від 03.08.2021 встановлено, що в обох оригіналах договору поруки від 10.09.2018, а також у листі - відповіді за №1/11 від 19.11.2019, відтиски печатки від імені ТОВ АФ "Старт-Плюс" та ПП "Агрофірма "Старт" нанесені одними і тими ж рельєфними кліше печатки ТОВ АФ "Старт-Плюс" та ПП "Агрофірма "Старт".

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції.

Положеннями статті 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, враховуючи аргументи, на яких наголошував скаржник у відповідності із заявленими доводами апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для скасування рішення суду з огляду на таке.

Підстави виникнення зобов`язань передбачені у ст. 11 Цивільного кодексу України.

За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

За положеннями ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості на підставі договору поруки від 10.09.2018.

Так, 10.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (назву якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна") (позивач, кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" (відповідач, поручитель) та Приватним підприємством "Агрофірма "Старт" (третя особа, боржник) укладено договір поруки.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором нести солідарну відповідальність із Приватним підприємством "Агрофірма "Старт" (надалі - боржник) за виконання боржником у повному обсязі грошових зобов`язань перед кредитором за договором купівлі-продажу №18 НХ 011 ДНКС від 27.02.2018, з усіма додатками (в тому числі специфікаціями) і додатковими угодами до нього (далі в тексті - договір купівлі-продажу), які укладені на дату цього договору поруки та/або будуть укладені між кредитором і боржником протягом всього строку дії договору купівлі-продажу в частині:

А) своєчасної та повної оплати залишку несплаченої вартості всього фактично поставленого товару, а також валютного коригування ціни товару у відповідності до п. 2.2. договору купівлі-продажу, а так само по іншим договорам купівлі-продажу, які будуть укладені протягом дії вказаного у цьому пункті договору купівлі-продажу, та

Б) сплати всіх договірних санкцій, неустойки, відсотків річних, інфляційних втрат та будь-яких інших платежів у випадках, передбачених договором купівлі-продажу та/або законодавством.

Згідно з п. 1.2. договору поруки поручитель заявляє, що він ознайомлений з усіма положеннями договору купівлі-продажу і цього договору, повністю їх приймає і зобов`язується виконувати їх солідарно з боржником, в тому числі, поручитель ознайомлений і погоджується з пунктами 2.2. 2.5., 6.1. 6.9. договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки при невиконанні боржником з будь-яких причин зобов`язань перед кредитором у строки і на умовах, що обумовлені договором купівлі-продажу, поручитель приймає на себе зобов`язання самостійно у ті самі терміни, що вказані у договорі купівлі-продажу, укладеному між кредитором і боржником, сплатити кредитору:

Весь залишок не оплаченої боржником заборгованості за фактично поставлений товар, з урахуванням коригування ціни товару у відповідності до п. 2.2. договору купівлі-продажу (п. 2.1.1. договору поруки);

Нараховані відповідно до умов договору купівлі-продажу та цього договору поруки неустойку, пеню, штрафи, валютне курсове коригування і виконати інші грошові зобов`язання, що випливають з договору купівлі-продажу та/або законодавства, шляхом перерахунку коштів на рахунок кредитора, зазначений в даному договорі поруки, або інший рахунок, повідомлений йому кредитором письмово шляхом направлення відповідного повідомлення цінним листом з описом вкладення або під розпис повноважному представнику боржника та/або поручителя (п. 2.1.2. договору поруки).

Пунктом 3.3. договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором купівлі-продажу або невиконання поручителем зобов`язань перед кредитором щодо погашення заборгованості боржника за договором купівлі-продажу, кредитор за цим рішенням має право стягнути заборгованість безпосередньо з поручителя в судовому порядку.

Цей договір поруки вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками (у разі їх наявності) трьох сторін та діє до повного виконання боржником (або поручителем) зобов`язань перед кредитором за договором купівлі-продажу (п. 4.1. договору поруки).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Положеннями ст. 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, у відповідності до вимог ст. 554 Цивільного кодексу України, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Частиною третьою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Ця презумпція діє доки не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідачем позовних вимог про визнання недійсним договору поруки від 10.09.2018 не заявлено.

Волевиявлення на укладення договору саме відповідачем підтверджується наявністю на договорі відтиску печатки останнього, яка дає додаткову можливість ідентифікувати особу, що брала участь у здійсненні правовідносин.

Відповідачем не доведено фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само як і не надано доказів звернення до правоохоронних органів, у зв`язку із втратою чи викраденням печатки. Тому місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відсутність волевиявлення відповідача при укладенні договору поруки.

Відтак, колегія суддів доходить висновку, що договір поруки від 10.09.2018 є укладеним. А отже, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо виконання його умов.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 918/208/21, від 16.02.2022 у справі № 911/2989/20.

Оскільки ПП "Агрофірма "Старт" (боржник) не сплатило заборгованість за договором купівлі-продажу №18 НХ 011 ДНКС від 27.02.2018, розмір якої встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 у справі № 904/786/20, відповідач як поручитель за договором поруки від 10.09.2018 несе солідарну відповідальність із ПП "Агрофірма "Старт" за виконання останнім у повному обсязі грошових зобов`язань перед позивачем за договором купівлі-продажу № 18 НХ 011 ДНКС від 27.02.2018.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача як поручителя за договором поруки від 10.09.2018 суми боргу в розмірі 699 651,96 грн., пені в розмірі 125 189,00 грн., 20% річних у розмірі 82 616,00 грн., штрафу в розмірі 27 986,00 грн., інфляційної складової в розмірі 44 459,81 грн., судового збору у розмірі 16 567,47 грн.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За приписами ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), зокрема, у рішенні у справі "Дж. К. та інші проти Швеції" Суд наголошує, що "у країнах загального права .. цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей" ("balance of probabilities"). Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні позову на підставі того, що волевиявлення відповідача на укладення договору поруки було відсутнє, спірний договір його сторонами не вчинявся. В основу цього суд поклав висновок експерта № 4602 від 22.06.2021 за результатами судово-почеркознавчої експертизи у справі № 904/6452/20. Інші обставини або докази судом не досліджувались і висновки по них у сукупності з іншими обставинами і нормами права не робились, зокрема, щодо наявності у договорі печатки, на чому наполягав скаржник.

Таким чином, місцевий господарський суд зобов`язаний був надати оцінку наявності печатки відповідача в сукупності з висновком експерта № 5055/5056 за результатами проведення судової технічної експертизи документів у справі № 904/6452/20, якою встановлено, що в обох оригіналах договору поруки від 10.09.2018, а також у листі - відповіді за №1/11 від 19.11.2019 відтиски печатки від імені ТОВ АФ "Старт-Плюс" та ПП "Агрофірма "Старт" нанесені одними і тими ж рельєфними кліше печатки ТОВ АФ "Старт-Плюс" та ПП "Агрофірма "Старт". Отже, аргументи скаржника спростовують висновки місцевого господарського суду, який помилково дійшов висновку про відсутність волевиявлення та неукладеність договору поруки, грунтуючись тільки на доводі про підробленість підпису у договорі.

На підставі викладеного, оцінюючи вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги аргументи сторін, колегія суддів вважає, що у відповідача на підставі договору поруки від 10.09.2018 наявний обов`язок нести солідарну відповідальність із ПП "Агрофірма "Старт" за виконання останнім у повному обсязі грошових зобов`язань перед позивачем за договором купівлі-продажу № 18 НХ 011 ДНКС від 27.02.2018.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Право скаржника порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача як поручителя за договором поруки від 10.09.2018 суми боргу в розмірі 699 651,96 грн., пені в розмірі 125 189,00 грн., 20% річних у розмірі 82 616,00 грн., штрафу в розмірі 27 986,00 грн., інфляційної складової в розмірі 44 459,81 грн., судового збору у розмірі 16 567,47 грн.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2021 у справі № 904/656/21(904/6452/20) задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2021 у справі № 904/656/21(904/6452/20) скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" суму боргу в розмірі 699 651,96 грн., пеню в розмірі 125 189,00 грн., 20% річних у розмірі 82 616,00 грн., штраф у розмірі 27 986,00 грн., інфляційну складову в розмірі 44 459,81 грн., судовий збір у розмірі 16 567,47 грн., судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 14 947,05 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 22 420,58 грн.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.04.2022

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков