ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3612/21

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Доценко В.С. в порядку само представництва;

Від відповідача: Кобба Д.В. на підставі ордеру;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства „Білгород-Дністровськводоканал до акціонерного товариства „Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів „Гемопласт про стягнення 1 055 515,16 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство „Білгород-Дністровськводоканал (далі по тексту КП „Білгород-Дністровськводоканал) звернулося до господарського суду із позовною заявою до публічного акціонерного товариства „Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів „Гемопласт, найменування якого було змінено на акціонерне товариство „Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів „Гемопласт (далі по тексту АТ „Гемопласт) про стягнення 1 055 515,16 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору про надання послуг водовідведення №1 від 14.01.2011р., в частині оплати вартості наданих позивачем послуг за період з 18.04.2018р. по 05.10.2021р.

АТ „Гемопласт у поданому до суду відзиві на позовну заяву було визнано заявлені КП „Білгород-Дністровськводоканал позовні вимоги в частині стягнення боргу у розмірі 136 399,62 грн. При цьому, відповідач просив відмовити у задоволенні заявлених позивачем вимог про стягнення боргу у розмірі 582 976,57 грн. за період з 01.11.2018р. по 30.11.2020р., посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження надання позивачем будь-яких послуг протягом спірного періоду. Крім того, відповідачем було подано заяву про застосування інституту позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості у сумі 336 138,97 грн., розрахованої станом на 31.10.2018р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, господарський суд встановив наступне.

14.01.2011р. між КП „Білгород-Дністровськводоканал (Водоканал) та АТ „Гемопласт (Абонент) було укладено договір про надання послуг водовідведення №1, відповідно до п. 1.1, 1.2 якого Водоканал надає послуги з приймання стічних вод, які Абонент скидає в систему комунальної каналізації у відповідності до дислокації об`єктів (додаток №1). Абонент своєчасно сплачує надані йому послуги водовідведення, експлуатує і утримує каналізаційні мережі, прилади в належному порядку у відповідності до Правил, вказаних у п. 2.1 договору, та згідно чинного законодавства.

Згідно з п. 2.2 договору про надання послуг водовідведення №1 від 14.01.2011р. Водоканал зобов`язується приймати у Абонента стічні води у відповідності до стану мереж та споруд.

Умовами п. п. 3.1, 3.2 договору про надання послуг водовідведення №1 від 14.01.2011р. облік скинутих стоків здійснюється згідно з показниками приборів обліку води, встановлених на об`єктах Абонента у відповідності до їх дислокації. У випадку відсутності у Абонента приладу обліку води розрахунок здійснюється згідно Правил водокористування та чинних нормах водоспоживання. Кількість стічних вод, скинутих Абонентом, складає 76,08 % від обсягу спожитої води.

Відповідно до п. 3.3 договору про надання послуг водовідведення №1 від 14.01.2011р. оплата послуг водовідведення має здійснюватись щомісячно до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Водоканалу.

Згідно з п. 5.3 договору про надання послуг водовідведення №1 від 14.01.2011р. договір укладено строком на 1 рік з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. Договір вважається продовженим на наступний рік, якщо протягом місяця після закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде зроблено заяву про зміну умов договору або припинення дії договору.

На підтвердження факту надання послуг за договором №1 від 14.01.2011р. КП „Білгород-Дністровськводоканал було надано суду наступні акти виконаних робіт, які були підписані відповідачем: акт №213/420 від 25.02.2021р. на суму 47 699,40 грн.; акт №213/911 від 31.03.2021р. на суму 16 100,70 грн.; акт №213/1263 від 05.05.2021р. на суму 16 841,16 грн.; акт №213/1638 від 01.06.2021р. на суму 13 397,16 грн.; акт №213/2102 від 01.07.2021р. на суму 19 992,42 грн.; акт №213/2487 від 02.08.2021р. на суму 14 929,74 грн.; акт №213/2816 від 02.09.2021р. на суму 7 197,96 грн.; акт №213/3357 від 05.10.2021р. на суму 13 638,24 грн. Загальна вартість наданих послуг згідно підписаних сторонами актів складає 149 796,78 грн.

Крім того, КП „Білгород-Дністровськводоканал було надано суду виставлені відповідачу рахунки на оплату послуг за договором №1 від 14.01.2011р. за 2017-2021 рр. При цьому, згідно останнього виставленого позивачем рахунку №213/3357 від 05.10.2021р. заборгованість АТ „Гемопласт перед КП „Білгород-Дністровськводоканал складає 1 055 515,16 грн.

На підставі платіжного доручення №2024 від 30.06.2021р. АТ „Гемопласт було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 13 397,16 грн.

12.10.2021р. КП „Білгород-Дністровськводоканал було складено акт звірки взаємних розрахунків з АТ „Гемопласт, згідно якого заборгованість відповідача за період з 18.04.2018р. по 05.10.2021р. складає 1 055 515,16 грн. Проте, згідно даних АТ „Гемопласт, зазначених у вказаному акті, заборгованість останнього перед позивачем складає лише 443 296,78 грн.

Звертаючись до господарського суду із даними позовними вимогами позивачем було наголошено про наявність правових підстав для присудження до стягнення із відповідача заборгованості за надані протягом періоду з 18.04.2018р. по 05.10.2021р. послуги, вартість яких складає 1 055 515,16 грн.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що на виконання зобов`язань, прийнятих на себе за договором №1 від 14.01.2011р., КП „Білгород-Дністровськводоканал було надано відповідачу послуги, вартість яких складає 149 796,78 грн. При цьому, позивач, посилаючись на акт звірки взаємних розрахунків від 12.10.2021р., який був підписаний відповідачем із зауваженнями, а також виставлені відповідачу рахунки, стверджує, що заборгованість за надані відповідачу послуги становить 1 055 515,16 грн.

Згідно зі ст. 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні 16 липня 1999 року N 996-XIV (з наступними змінами та доповненнями) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Приписами ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Приймаючи до уваги положення Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарський суд доходить висновку, що факт здійснення господарської операції в силу вищевказаних приписів повинен підтверджуватись первинними документами, складеними у відповідності до вимог Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Проте, КП „Білгород-Дністровськводоканал не було надано суду первинних документів, які підтверджують факт надання послуг на суму 905 718,38 грн. При цьому, господарським судом відхиляються посилання позивача на акт звірки взаємних розрахунків та виставлені рахунки, оскільки вказані документи не відносяться до категорії первинних документів, та не належать до безспірних та достатніх доказів на підтвердження наявності заборгованості.

Умовами п. п. 3.1, 3.2 договору про надання послуг водовідведення №1 від 14.01.2011р. облік скинутих стоків здійснюється згідно з показниками приборів обліку води, встановлених на об`єктах Абонента у відповідності до їх дислокації. У випадку відсутності у Абонента приладу обліку води розрахунок здійснюється згідно Правил водокористування та чинних норм водоспоживання. Кількість стічних вод, скинутих Абонентом, складає 76,08 % від обсягу спожитої води.

Враховуючи умови договору про надання послуг водовідведення №1 від 14.01.2011р., господарський суд доходить висновку, що обсяг скинутих АТ „Гемопласт стічних вод, може бути розрахований також на підставі показників приборів обліку води. Проте, КП „Білгород-Дністровськводоканал не було надано суду розрахунку заборгованості відповідача на підставі показників приборів обліку води.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених КП „Білгород-Дністровськводоканал позовних вимог в частині стягнення із АТ „Гемопласт суми боргу у розмірі 905 718,38 грн.

Положеннями п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів від 29 травня 2013 року N 10 (з наступними змінами та доповненнями) передбачено наступне: за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Приймаючи до уваги висновки суду про необхідність відмови у задоволенні заявлених КП „Білгород-Дністровськводоканал позовних вимог в названій частині підстави для дослідження питання пропуску позивачем строку позовної давності, заява про застосування якої була зроблена відповідачем, відсутні.

Враховуючи наявні в матеріалах справи акти виконаних робіт, а також надане відповідачем платіжне доручення №2024 від 30.06.2021р., господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для присудження до стягнення із АТ „Гемопласт на користь КП „Білгород-Дністровськводоканал заборгованості за надані послуги водовідведення у розмірі 136 399,62 грн. (149 796,78 грн. - 13 397,16 грн. = 136 399,62 грн.).

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених комунальним підприємством „Білгород-Дністровськводоканал позовних вимог шляхом присудження до стягнення із акціонерного товариства „Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів „Гемопласт заборгованості у розмірі 136 399,62 грн. В решті позову необхідно відмовити.

Враховуючи визнання відповідачем заявлених до нього позовних вимог в частині стягнення грошових коштів у розмірі 136 399,62 грн. до початку розгляду судом справи по суті, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для повернення позивачу з державного бюджету судового збору у розмірі 1023,00 грн., решта суми судового збору покладається судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 130, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з акціонерного товариства „Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів „Гемопласт /67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 57; ідентифікаційний код 00480922/ на користь комунального підприємства „Білгород-Дністровськводоканал /67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, пров. Водопровідний, 1; ідентифікаційний код 20937067/ заборгованість у розмірі 136 399,62 грн. /сто тридцять шість тисяч триста дев`яносто дев`ять грн. 62 коп./, судовий збір у розмірі 1023,00 грн. /одна тисяча двадцять три грн. 00 коп./.

3. Повернути з державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одеса /65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, / на користь комунального підприємства „Білгород-Дністровськводоканал /67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, пров. Водопровідний, 1; ідентифікаційний код 20937067/ судовий збір у розмірі 1023,00 грн. /одна тисяча двадцять три грн. 00 коп./, сплачений згідно платіжного доручення №42256863 від 16.12.2021р.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 травня 2022 р.

Суддя С.П. Желєзна