ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2022 р. Справа№ 925/1259/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Куксова В.В.

Остапенка О.М.

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Біхайв»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021, (повний текст складено 24.11.2021)

у справі № 925/1259/21 (суддя Васянович А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР-Укртранс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біхайв»

про стягнення 60 328,60 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАР-Укртранс» звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біхайв» про стягнення з відповідача, з урахуванням збільшення позовних вимог, 60 328 грн. 60 коп. заборгованості, а саме: 28 010 грн. 17 коп. боргу за надані послуги з перевезення, 26 760 грн. 72 коп. штрафу, 5557,71 компенсації витрат при проходженні ветеринарного контролю.

1.2. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 200918 надання послуг від 20.09.2018.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біхайв» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР-Укртранс» 28 010 грн. 17 коп. боргу за надані послуги з перевезення, 26 760 грн. 72 коп. штрафу, 5 495 грн. 72 коп. компенсації витрат при проходженні ветеринарного контролю та 2 267 грн. 73 коп. судового збору. В решті вимог в позові відмовлено повністю.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 09.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Біхайв» на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі № 925/1259/21, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі № 925/1259/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що правовідносини між сторонами мали місце з 17.08.2020 по 10.09.2020, а позовна заява подана 17.09.2021, тобто строк позовної давності щодо стягнення штрафу сплинув. При цьому положення статті 32 Конвенції щодо позовної давності до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки зі змісту цієї статті вбачається, що нею врегульовано порядок розгляду претензій та позовів до перевізника, а не претензій і позовів перевізника до замовника (вантажовідправника).

4.2. Вказує на те, що авто було на МАПП Ягодин (тобто фактично на території України) на територію Польщі (Євросоюзу) автомобіль не було пропущено (відсутні відмітки прикордонників Польщі на CMR), отже застосування штрафу з розрахунку євро безпідставне.

4.3. Також, апелянт зазначає про те, що доказів розміру маршруту саме в 1558 км не надано, при цьому позивач та суд першої інстанції не обґрунтували підстав зазначення курсу саме на 16.10.2020.

4.4. Крім того, скаржник вказує на те, що при розгляді справи № 917/240/21 суд апеляційної інстанції у своїй постанові від 07.09.2021 зазначає, що цей договір є договором перевезення, отже застосування судом першої інстанції до вимог з відшкодування додаткових витрат на митниці загальної позовної давності є невірним.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 02.02.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якій позивач просить залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

5.2. У поданому відзиві позивач зазначає, що виконання договору міжнародного перевезення було розпочате сторонами 17.08.2020 шляхом складання відповідної вантажної накладної (CMR № 485760), а з позовом до суду позивач звернувся 17.09.2021, отже до вимог, що випливають з перевезення за позовом перевізника до вантажовідправника строк давності не пропущений.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2021, матеріали апеляційної скарги ТОВ «Біхайв» на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.202 у судовій справі № 925/1259/21 передано на розгляд головуючому судді - Чорногузу М.Г.

6.2. Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 29.12.2021, для розгляду апеляційної скарги ТОВ «Біхайв» на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у судовій справі № 925/1259/21 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді Куксов В.В., Остапенко О.М.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/1259/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Біхайв» на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021. Постановлено справу № 925/1259/21 за вказаною апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Зобов`язано Господарський суд Черкаської області направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 925/1259/21.

6.4. 28.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 925/1259/21.

7. Інші процесуальні дії у справі не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 20.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАР-Укртанс» (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Біхайв» (замовник) було укладено договір про надання послуг № 200918 (а.с. 18-20).

8.2. Відповідно до п. 1.1 договору предметом цього договору є регламентування взаємовідносин між перевізником і замовником, що виникають при плануванні, розрахунках і здійсненні міжнародних і внутрішніх (по Україні) автомобільних перевезень вантажів і наданні інших послуг, пов`язаних з автомобільними перевезеннями вантажів.

8.3. Згідно п. 1.2 договору перевезення за цим договором здійснюються відповідно до:

1.2.1. Міжнародні автомобільні перевезення - згідно Конвенції про міжнародне дорожнє перевезення вантажів (CMR), Митної Конвенції про міжнародне дорожнє перевезення вантажів (МДП), Європейської угоди про перевезення небезпечних вантажів (ADR), Європейської угоди про перевезення швидкопсувних вантажів, Європейської угоди про режим праці та відпочинку водіїв (AETR), а також згідно вимог міжурядових угод про міжнародне автомобільне сполучення.

1.2.2. Внутрішні автомобільні перевезення (по Україні) згідно Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України Про автомобільний транспорт, Закону України Про перевезення небезпечних вантажів, Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, Статуту автомобільного транспорту України, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 27 червня 1969 року № 401.

8.4. Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що перевезення виконуються перевізником на підставі заявок замовника на перевезення вантажів (далі - заявки). Заявка повинна містити наступну інформацію: дата, час, місце завантаження; найменування вантажовідправника; найменування та характер вантажу, вага брутто, спосіб упаковки; маршрут перевезення; дата доставки; одержувач вантажу; марка, модель транспортного засобу; вартість перевезення (фрахту); місце розвантаження; тип (тент, рефрижератор) і обсяг необхідного напівпричепа.

8.5. На підставі вказаного договору сторонами було погоджено умови заявки на перевезення вантажу - меду поліфлорного кількістю 22 000 кг, до пункту призначення: Handelsstraat 13, 8630 Veurne, Belgium (м. Верне, Бельгія), найменування отримувача вантажу Meli nv, строк доставки 24 серпня 2020 року (заявка від 17 серпня 2020 року) (а.с. 5).

8.6. Відповідно до заявки підписаної сторонами, 17 серпня 2020 року на складі відповідача (Черкаська область, Черкаський район, с. Чернявка, вул. Гагаріна, 81) бочки з медом (мед поліфлорний у кількості 22000 кг) завантажено в транспорт, наданий позивачем (MAN BI4451 CI/BI 5582 ХМ), вимоги до автотранспорту тент/реф, ремни, распорки.

8.7. Також, 17 серпня 2020 року сторонами складено та підписано міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №485760, на перевезення до Handelsstraat 13 В-8830 Veurne - Belgium (м. Верне, Бельгія), найменування отримувача вантажу Meli n.v. меду поліфлорного, вага вантажу брутто 21581,70 кг (а.с. 25).

8.8. 25 серпня 2020 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення про те, що 23 серпня 2020 року при огляді польським ветеринарним лікарем вантажу на митному переході на польській стороні МАПП Ягодин було виявлено, що у однієї з бочок, а саме лівої з трьох у останньому ряду, порушена герметичність шва примикання дна до її стінок, в результаті чого вміст бочки повністю витік на підлогу напівпричепа.

8.9. Даний факт став причиною відмови вантажоодержувача від вантажу. Про цей випадок 23 серпня 2020 року також в телефонному режимі та за допомогою повідомлень Viber проінформовано контактну особу вантажовідправника.

8.10. У відповідь на зазначене повідомлення, 27 серпня 2020 року відповідачем повідомлено перевізника про те, що у зв`язку із пошкодженням вантажу та відмовою вантажоодержувача від пошкодженого товару, перевізнику необхідно направити автомобіль по маршруту Дорохутськ - Черкаси - Чорнявка.

8.11. По поверненню автомобіля для виявлення причини пошкодження вантажу, огляду і зняття пломб та подальшого відшкодування нанесених збитків, відповідач просив позивача направити повноважних представників в м. Черкаси для складання акту з участю Черкаської торгово-промислової палати та ТОВ Біхайв.

8.12. Автомобіль прибув до міста Черкаси 10 вересня 2020 року та на території митного складу митний пост Черкаси-Північний розпочався огляд транспортного засобу за участю представників митниці, відповідача, транспортної організації і Черкаської Торгово-Промислової палати та продовжився на території відповідача, про що було зазначено в Акті експертизи № В-590, складеному 15 вересня 2020 року (дата початку експертизи 10 вересня 2020 року, дата закінчення експертизи 15 вересня 2020 року).

8.13. Дані обставини також були встановлені судом під час розгляду Господарським судом Полтавської області зі справи №917/240/21.

8.14. Так, рішенням Господарського суду Полтавської області від 11 травня 2021 року зі справи №917/240/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Біхайв до товариства з обмеженою відповідальністю ТАР-Укртранс про відшкодування збитків, позов задоволено частково та стягнуто товариства з обмеженою відповідальністю ТАР-Укртранс на користь товариства з обмеженою відповідальністю Біхайв 39 161 грн. 17 коп. збитків, 26 760 грн. 72 коп. штрафу та 2 032 грн. 71 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

8.15. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07 вересня 2021 року рішення Господарського суду Полтавської області від 11 травня 2021 року у справі №917/240/21 в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР-Укртранс» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Біхайв» 39161,17 грн. збитків, 26760,72 грн. штрафу, 2032,71 грн. судового збору скасовано.

8.16. В цій частині прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Біхайв про стягнення 39 161,17 грн. збитків, 26760,72 грн. штрафу відмовлено повністю.

8.17. В постанові Східного апеляційного господарського суду від 07 вересня 2021 року вказано, що обставини встановлені колегією суддів під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції щодо перевищення позивачем (ТОВ Біхайв) допустимої ваги наповнення бочок з медом на 6,7 кг є підставою вважати, що позивачем порушені умови договору перевезення, що виключає вину перевізника. Будь-яких інших доказів на підтвердження вини водія перевізника у пошкодженні вантажу під час виконання умов договору з перевезення як-то: накладення штрафу за порушення Правил дорожнього руху, пошкодження автомобіля під час перевезення тощо в матеріалах справи відсутні, що також виключає його протиправну поведінку під час перевезення.

8.18. У висновку Черкаської торгово-промислової палати від 15 вересня 2020 року не встановлено причин пошкодження вантажу. Однак, з огляду на характер пошкодження бочки №30675 - отвір біля нижнього поперечного шву, через який витікав мед, та відсутність в матеріалах справи доказів несанкціонованого зриву пломб на автомобілі під час перевезення, а також з огляду на те, що завантаження автомобіля перевізника відбувалось саме позивачем (на якого згідно з умовами договору було покладено обов`язки щодо забезпечення завантаження транспортних засобів перевізника з урахуванням обмежень, встановлених відповідними нормативними актами), вини перевізника у пошкодженні вантажу колегія суддів не вбачає. Також колегія суддів відхилила доводи позивача (ТОВ Біхайв) про те, що водієм перевізника неналежним чином перевірено вид та ступінь закріплення вантажу, оскільки умовами договору передбачено, що саме замовник зобов`язаний забезпечити належне кріплення та укладення вантажу на транспортних засобах, що відповідають вимогам безпеки руху та перешкоджають пошкодження вантажу на транспортному засобу під час руху.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами пов`язані із виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 200918 надання послуг від 20.09.2018, а саме в частині оплати за перевезення вантажу у міжнародному сполученні, штрафу за час вимушеного простою та витрат при проходженні ветеринарного контролю.

9.2. Договір № 200918 надання послуг від 20.09.2018 містить у собі елементи договору перевезення та транспортного експедирування.

9.3. З наявного у матеріалах справи акту експертизи № В-590, складеного Черкаською торгово-промисловою палатою 15.09.2020, вбачається, що 40 бочок, які перевозилися позивачем на замовлення відповідача, мали механічні пошкодження різного ступеня, при цьому в одній бочці втрати меду склали 284,32 кг (а.с. 21-23).

9.4. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 у справі № 917/240/21 встановлено порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо забезпечення завантаження транспортного засобу затареним вантажем, з урахуванням спеціалізованих нормативних актів, що передбачають, зокрема, пакування (затарку, фасування) та транспортування меду, при цьому перевищення допустимих вагових показників наповнюваності бочки медом становить 6,7 кг.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про належне виконання перевізником (позивачем) розпорядження відправника та не доведення відповідачем факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за надані відповідні послуги.

10.2. Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що згідно з умовами договору саме на відповідача було покладено відповідні обов`язки щодо забезпечення завантаження транспортних засобів перевізника з урахуванням обмежень, встановленими відповідними нормативними актами.

10.3. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимоги позивача про стягнення штрафу, оскільки наднормативний простій автомобіля в пункті перетину кордону (Польща Дорогуськ) відбувся з вини відповідача, а також погоджується із визначеним розміром компенсації за проходження ветеринарного контролю.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо не застосування судом першої інстанції строку позовної давності до вимог про стягнення штрафу з урахуванням ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, з огляду на наступне.

11.2. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

11.3. В той же час даною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховують штрафні санкції і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

11.4. Враховуючи те, що сторонами погоджено строк доставки вантажу як 24.08.2020, а позивачем розраховано до стягнення штраф за період з 25.08.2020 по 09.09.2020, визначений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України строк не пропущено з боку позивача.

11.5. Колегія суддів також відхиляє твердження апелянта про те, що автомобіль був фактично на території України та не був пропущений на територію Польщі у зв`язку з чим застосування штрафу у розрахунку в євро є безпідставним, оскільки як вбачається зі змісту рішення Прикордонного ветеринарного лікаря у Дорогуську від 08.09.2020, проведення ветеринарної митної перевірки проводилося не на території України, при цьому вказаним рішенням наказано відправити вантаж за межі території країн - членів Європейського Союзу у строк 60 днів від дати видачі рішення.

11.6. Крім того, у постанові Східного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 у справі № 917/240/21 встановлено, що 25.08.2020 позивачем направлено відповідачу повідомлення про те, що 23.08.2020 при огляді польським ветеринарним лікарем вантажу на митному переході на польському боці МАПП «Ягодин» було виявлено, що у однієї з бочок, а саме лівої з трьох у останньому ряду, порушена герметичність шва примикання дна до її стінок, в результаті чого вміст бочки повністю витік на підлогу напівпричепа. Даний факт став причиною відмови вантажоодержувача від вантажу. Про цей випадок 23.08.2020 також в телефонному режимі та за допомогою повідомлень Viber проінформовано контактну особу вантажовідправника. У відповідь на зазначене повідомлення, 27.08.2020 відповідачем повідомлено перевізника про те, що у зв`язку із пошкодженням вантажу та відмовою вантажоодержувача від пошкодженого товару, перевізнику необхідно направити автомобіль по маршруту Дорохутськ Черкаси Чорнявка. По поверненню автомобіля для виявлення причини пошкодження вантажу, огляду і зняття пломб та подальшого відшкодування нанесених збитків, відповідач прохав позивача направити повноважних представників в м. Черкаси для складання акту з участю Черкаської торгово-промислової палати та ТОВ «Біхайв».

11.7. Відповідно до п. 2.3.7 договору замовник зобов`язаний забезпечити завантаження транспортних засобів перевізника з урахуванням вагових і габаритних обмежень, навантажень на вісі та інших технічних обмежень, що передбачені діючим законодавством в країні транзиту для вантажних транспортних засобів.

11.8. Таким чином, з огляду на вказані доводи вбачається, що позивачем як перевізником виконано свої зобов`язання зі здійснення перевезення вантажу, при цьому з урахуванням фактичної протяжності здійсненого маршруту вбачається, що позивачем вірно здійснено розрахунок вартості фактично наданих ним послуг з перевезення вантажу, у зв`язку з чим твердження апелянта про не доведеність нарахованої до стягнення суми заборгованості за фактично надані позивачем на користь відповідача транспортні послуги є необґрунтованою.

11.9. Щодо посилань апелянта на пропуск позивачем строку позовної давності, відсутності підстав для застосування Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

11.10. Відповідно до п.п. 1.2.1. п. 1.2. договору № 200918 надання послуг від 20.09.2018 міжнародні автомобільні перевезення здійснюються згідно, зокрема, Конвенції про міжнародне дорожнє перевезення вантажів (CMR).

11.11. Міжнародна товарно-транспортна накладна № 485760 (CMR), долучена до матеріалів справи, також містить відмітку про те, що перевезення за накладною виконується згідно з умовами Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (далі - Конвенція).

11.12. Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін (стаття 1 Конвенції).

11.13. Статтею 32 вказаної Конвенції визначено, що термін позовної давності для вимог, що випливають з перевезення, на яке поширюється ця Конвенція, встановлюється в один рік.

11.14. Таким чином, строк позовної давності в один рік застосовується до вимог, які випливають в тому числі і щодо міжнародного транспортного перевезення і стосується будь-якої із сторін такого перевезення.

11.15. Відлік терміну позовної давності починається: a) у випадку часткової втрати чи пошкодження вантажу, або прострочення в доставці - з дня доставки;b) у випадку втрати всього вантажу - з тридцятого дня по закінченню узгодженого терміну доставки, або, за відсутності такого терміну, - з шістдесятого дня після прийняття вантажу перевізником для перевезення; c) у всіх інших випадках - по закінченню тримісячного терміну з дня укладання договору перевезення. (ст. 32 Конвенції).

11.16. Позивач звернувся до Господарського суду Черкаської області 17.09.2021, про що свідчить відбиток штемпелю поштового відділення на конверті направлення, спірна вантажна накладна складена сторонами 17.08.2020.

11.17. Враховуючи вищевикладені доводи вбачається, що з урахуванням тримісячного терміну з дня складення сторонами вантажної накладної на перевезення, термін позовної давності у спірних правовідносинах позивачем не пропущено.

11.18. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено права та інтереси позивача в частині виконання зобов`язань за договором № 200918 надання послуг від 20.09.2018, що призвело до вимушеного простою транспортного засобу, витрат на проходження ветеринарного контролю.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України : « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

13.7. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

13.8. За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України).

13.9. Згідно із ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

13.10. Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (далі - Конвенція) застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

13.11. Частиною 1 статті 9 Конвенції передбачено, що вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

13.12. Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

13.13. Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

13.14. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

13.15. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

13.16. Статтею 32 вказаної Конвенції визначено, що термін позовної давності для вимог, що випливають з перевезення, на яке поширюється ця Конвенція, встановлюється в один рік.

13.17. Відлік терміну позовної давності починається: a) у випадку часткової втрати чи пошкодження вантажу, або прострочення в доставці - з дня доставки;b) у випадку втрати всього вантажу - з тридцятого дня по закінченню узгодженого терміну доставки, або, за відсутності такого терміну, - з шістдесятого дня після прийняття вантажу перевізником для перевезення; c) у всіх інших випадках - по закінченню тримісячного терміну з дня укладання договору перевезення. (ст. 32 Конвенції).

13.18. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.19. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.20. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

13.21. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі № 925/1259/21 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біхайв» на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі № 925/1259/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 75, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біхайв» на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі № 925/1259/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі № 925/1259/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Біхайв».

4. Справу № 925/1259/21 повернути до Господарського суду Черкаської області .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введення воєнного стану в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022), повний текст постанови прийнято, складено та підписано 26.04.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді В.В. Куксов

О.М. Остапенко