РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

29.04.2022Справа № 910/21571/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (04119, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 83-Д) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» (03056, місто Київ, пров. Індустріальний, будинок 23) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Центральної бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (02093, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 40-А), про стягнення 308 229,46 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (далі позивач, АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ») звернулося до Господарського суду міста Києва (далі суд) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» (далі відповідач-1, ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС») та ОСОБА_1 (далі відповідач-2, ОСОБА_1 ) про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 308 229,46 грн та витрати зі сплати судового збору у розмір 4 623,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, на підставі Договору про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020, у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» умов Договору підряду на капітальне будівництво № 428 від 27.12.2019 на виконання додаткових робіт по зазначеному договору, було сплачено на користь Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України суму Банківської гарантії забезпечення виконання зобов`язань № 24225/20-ГВ у розмірі 308 229,46 грн. Однак, ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» та ОСОБА_1 , як поручитель, ухиляються від відшкодування суми гарантії, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути суму гарантії з відповідачів солідарно.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/21571/21 та справу передано на розгляд судді Демидову В.О.

10.01.2022 судом було направлено запит до Чигиринської міської ради щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі відносно ОСОБА_1 , з метою отримання інформації про його зареєстроване місце проживання (перебування).

01.02.2022 від Виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області надійшов лист від 27.01.2022 № 135-02-33/2 про надання інформації, відповідно якого, згідно картотеки виконавчого комітету Чигиринської міської ради (Форма 17, Форма 02-ЖКО) та Реєстрі територіальної громади, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 19.04.1996 і по теперішній час.

Ухвалою суду від 03.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також ухвалено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Центральну базу виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (02093, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 40-А).

Вказаною ухвалою суду було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також для подання всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копії відзиву на позов та доданих до нього документів; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, а позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву; встановлено третій особі строк для подання пояснень щодо позову з доказами їх направлення іншим учасникам справи протягом двадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини четвертої статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (частина сьома ст. 120 ГПК України).

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» про розгляд справи, ухвала від 03.02.2022 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ 344) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверт з ухвалою суду від 03.02.2022, яка направлялась на адресу відповідача-1 (03056, місто Київ, пров. Індустріальний, будинок 23) була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «інші причини».

При цьому, відповідно даних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» (ідентифікаційний код юридичної особи: 33585153) є: 03056, місто Київ, пров. Індустріальний, будинок 23.

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 по справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) зазначала, що «направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним». При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю Комісії, а тому не може свідчити про неправомірність її дій».

Цю правову позицію неодноразово використовував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду на підтвердження належності вручення стороні судових рішень, які повернулися із відміткою «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини» (постанова від 26.04.2021 у справі № 916/335/18, ухвала від 22.04.2021, ухвала від 13.10.2020 у справі № 910/5211/18 та інші).

Окрім цього, у постановах від 14.08.2020 та від 13.01.2020 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив: «у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.
Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштових конверту з відміткою «інші причини» свідчить, що рішення (ухвали) не вручені з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

Відтак, відповідач-1 мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 03.02.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Однак, відзиву на позов відповідачем-1 не подано, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог також не надано.

Також, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача-2 про розгляд справи, ухвала від 03.02.2022 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ 352) на адресу місцезнаходження відповідача-2, зазначену у листі Виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області від 27.01.2022 № 135-02-33/2.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 352 зазначена ухвала суду вручена відповідачу-2 особисто 15.02.2022.

Однак, відзиву на позов відповідачем-2 також не подано, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог також не надано.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

22.02.2022 від Центральної бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України надійшли письмові пояснення щодо позову, в яких останній просив суд задовільнити позов у повному обсязі, посилаючись на наступне.

27.12.2019 за результатами процедури закупівлі на веб-порталі https://prozorro.gov.ua/tender (ідентифікатор закупівлі: UA-2019-12-10-004599-b) між Базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України та ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» було укладено Договір підряду на капітальне будівництво № 428 на виконання додаткових робіт по зазначеному договору.

Відповідно до п. 20.1. та п. 20.4. Договору підряду, банківська гарантія надається в розмірі 5% від ціни Договору на строк дії Договору та/або до моменту виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі.

У забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» за договором з АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» на користь Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України видано банківську гарантію № 24255/20-ГВ від 10.12.2020 (продовжено дію).

Але, в супереч пп. 3.4.4., пп. 3.4.13, п. 4.2., п. 4.4., п. 9.3., п. 9.5. Договору підряду, Підрядник у встановлений договором термін не надав Замовнику акти виконаних робіт, не повідомив Замовника про завершення виконання робіт за їх видами, що згідно з умовами договору та календарного графіку є простроченням виконання зобов`язань Підрядника з виконання робіт.

Так, Підрядник грубо порушив умови договору та не виконав його умови, що вбачається, зокрема, з актів виконаних робіт типової форми № КБ-2в № 12 та № 13, в яких самим підрядником зазначено, що роботи виконанні та прийняті замовником 10 12 серпня 2020 року. Аналогічними доказами, що підтверджують неналежне виконання підрядником умов договору щодо строків закінчення виконання робіт є акти виконаних робіт типової форми № КБ-2в № 14, № 15 та № 16, за якими, як зазначено в кінцевих датах самим підрядником, роботи були виконані та передні замовнику лише 07 жовтня 2020 року, тоді п. 4.3. Договору підряду передбачено, що роботи, які є предметом Договору повинні бути виконанні та передані Підрядником Замовнику у повному обсязі за актами виконаних підрядних робіт (типової форми № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних робіт та витрати (типової форми № КБ-3) до 01 серпня 2020 року.

Таким чином, неналежне виконання (невиконання) підрядником встановлених умовами договору зобов`язань, згідно з умовами виданої АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» банківської гарантії, є підставою для виконання останнім, за вимогою бенефіціара, своїх гарантійних зобов`язань щодо сплати йому гарантійної суми, що і було виконано АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ».

Також, третя особа в своїх письмових поясненнях зазначила, що згідно з умовами Договору, банківська гарантія повертається підряднику, зокрема на підставі письмового звернення підрядника і лише у разі належного виконання останнім зобов`язань відповідно до умов Договору. Разом з тим, факти звернення підрядника за поверненням банківської гарантії до/або після настання встановленого Договором строку завершення виконання робіт та передачі їх за актами замовнику 01 серпня 2020 року відсутні, що на думку третьої особи, також підтверджує неналежне виконання договірних зобов`язань та наявне прострочення виконання.

Крім того, третя особа у письмових поясненнях зазначила, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.03.2021 № 174 Базу виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України перейменовано у Центральну базу виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України, місцезнаходження якої згідно Положення, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.11.2014 № 1272, в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 05.03.2021 № 174, є: 02093, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 40-А. Копії відповідних наказів та Положення були долученні до письмових пояснень.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам та третій особі для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам та третій особі створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.12.2020 між АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (далі Гарант) та ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» (далі Принципал) був укладений Договір про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ (далі Договір банківської гарантії), відповідно до п. 1.1. якого, сторони визнають, що Гарант надає за заявою Принципала банківську гарантію забезпечення виконання договору (далі Гарантія), а саме: Договору підряду на капітальне будівництво № 428 від 27.12.2019, укладеного між Базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (далі Бенефіціар) та Принципалом, який став переможцем конкурсних торгів, згідно Оголошення UA-2019-12-10-004599-b на закупівлю «Будівництво двох 35-квартирних житлових будинків на території військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у м. Вишгород Київської області, друга черга житловий будинок на 35 квартир» (Код за ДК 021:20-9, Будівництво багатоквартирних житлових та індивідуальних будинків)», що підтверджується Протоколом № 167 засідання тендерного комітету Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України від 10 грудня 2019 року.

Гарантія видається Гарантом у вигляді Банківської гарантії забезпечення виконання зобов`язань № 24225/20-ГВ на суму 308 229,46 грн, яка є невід`ємною частиною цього Договору, права та обов`язки за якою не можуть бути передані іншим особам (п. 1.2. Договору банківської гарантії).

Пунктом 1.3. Договору банківської гарантії передбачено, що строк дії Гарантії: до 31 грудня 2020 року включно.

Згідно з п. 2.3. Договору банківської гарантії, належно виконання Принципалом зобов`язань по цьому Договору забезпечується, зокрема, всім належним Принципалу майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України, та порука ОСОБА_1 .

Умовами абз. а) пп. 3.1.1. п. 3.1. Договору банківської гарантії передбачено, що Гарант має право вимагати від Принципала відшкодування всіх витрат (включаючи, але не обмежуючись наступними): сум, фактично сплачених Гарантом Бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених Гарантією.

Гарант зобов`язується на умовах положень цього Договору надати Принципалу Гарантію на користь Бенефіціара (пп. 3.3.1. п. 3.3. Договору банківської гарантії).

Відповідно до абз. а) пп. 3.4.2. п. 3.4. Договору банківської гарантії, з підписанням цього Договору Принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати Гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу Бенефіціара (або на виконання рішення суду) та отримання від Гаранта відповідної вимоги відшкодувати Гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступним): суми фактично сплачені Гарантом Бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених Гарантією.

Сторони домовились, що датою отримання Принципалом відповідної вимоги Гаранта вважається дата передачі Гарантом відповідної вимоги до відділення поштового зв`язку для відправлення Принципалу на адресу, зазначену в цьому Договорі, або дата, зазначена Принципалом або уповноваженою ним особою на другому примірнику відповідної вимоги, під час безпосереднього отримання. Сторони домовились, що ризик неотримання відповідної вимоги несе принципал (пп. 3.4.2. п. 3.4. Договору банківської гарантії).

Згідно з пп. 3.4.8. п. 3.4. Договору банківської гарантії, з підписанням цього Договору Принципал зобов`язується сприяти Гаранту в отриманні інформації, що підтверджує факт та обставини настання Гарантійного випадку.

Умовами п. 4.4. Договору банківської гарантії Сторони встановлюють, що Принципал відповідає перед Гарантом по зобов`язанням, які передбачені даним Договором і пов`язані з ним, всім належним Принципалу майном, коштами та всіма активами, що належать йому на праві власності, знаходяться у нього на балансі, незважаючи на терміни, коли і як вони були придбані, і на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

Сторони визнають, що Гарант відповідає за невиконання своїх зобов`язань по даному Договору згідно чинного законодавства України (п. 4.5. Договору банківської гарантії).

Пунктом 6.1. Договору банківської гарантії Сторони встановлюють, що Договір набирає чинності з моменту підписання обома Сторонами та діє до дати проведення повного взаєморозрахунку між Сторонами за умовами відсутності будь-яких вимог до Гаранта з боку Бенефіціара після закінчення строку дії Гарантії.

Сторони встановлюють, що поряд з умовами, передбаченими даним Договором, Сторони керуються також нормами чинного законодавства України (п. 6.1. Договору банківської гарантії).

Відповідно до п. 7.2. Договору банківської гарантії, спірні питання за цим Договором розглядаються згідно з чинним законодавством України.

10.12.2020 АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (Гарант) було видано Банківську гарантію забезпечення виконання зобов`язань № 24225/20-ГВ (далі Гарантія), за якою АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» проінформовані про те, що між ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» та Базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України був укладений Договір підряду на капітальне будівництво № 428 від 27.12.2019 та додаткові угоди до нього (далі Договір) за результатами Переговорної процедури на закупівлю додаткових робіт по об`єкту «Будівництво двох 35-квартирних житлових будинків на території військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у м. Вишгород Київської області, друга черга житловий будинок на 35 квартир» (Код за ДК 021:20-9, Будівництво багатоквартирних житлових та індивідуальних будинків)» (номер оголошення UA-2019-12-10-004599-b), відповідно до Протоколу № 167 засідання тендерного комітету Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України від 10 грудня 2019 року та вимоги про виконання зобов`язань за договором № 428 від 27.12.2019 та надання (продовження дії) банківської гарантії від 27.11.2020 № 83/1269.

Даною безвідкличною та безумовною Гарантією покриваються вимоги Бенефіціара у разі невиконання Принципалом своїх зобов`язань за Договором. Банківська гарантія надається на строк дії Договору, буде використана для гарантування виконання Принципалом таких зобов`язань за Договором, зокрема: належного виконання встановлених згідно умов Договору зобов`язань та інших випадках, встановлених Договором.

Відповідно до умов Гарантії, Гарант цією Гарантією зобов`язується протягом 5 (п`яти) банківських днів заплатити Бенефіціару суму у розмірі, що не перевищує 308 299,46 грн (тут і надалі у тексті Гарантійна сума), за умови отримання від Бенефіціара письмової вимоги, з посиланням на цю Гарантію, яка підписана уповноваженою особою та скріплена відбитком печатки Бенефіціара, за умови, що у вимозі буде вказано, що сума, яку Бенефіціар вимагає сплатити, має бути виплачена Бенефіціару у зв`язку з невиконанням Принципалом своїх зобов`язань, встановлених умовами Договору із зазначенням обставин порушення Принципалом своїх зобов`язань, передбачених Договором.

До вимоги про сплату Гарантії повинні бути додатні, зокрема: копія Договору, копії документів, що підтверджують невиконання Принципалом своїх зобов`язань за Договором (надається у разі наявності); копія письмової вимоги Бенефіціара до Принципала про виконання ним зобов`язань, передбачених Договором; копія письмової відмови Принципала від виконання взятих на себе зобов`язань, передбачених Договором (додається у разі надання Принципалом такої письмової відмови).

Такі письмові вимоги Бенефіціара повинні бути надані Гаранту не пізніше 31 грудня 2020 року включно. Зобов`язання Гаранта перед Бенефіціаром за цією Гарантією обмежується загальною сумою, що не перевищує Гарантійну суму та закінчується повністю і автоматично у нашому приміщенні 31 грудня 2020 року.

Ця Гарантія набуває чинності з моменту підписання її Гарантом і діє по 31 грудня 2020 року. Будь-яка вимога повинна бути отримана Гарантом не пізніше вищевказаної дати, після настання якої ця Гарантія втрачає чинність незалежно від того, чи буде вона повернута для анулювання чи ні. Всі вимоги за цією Гарантією мають бути надані разом із копією Гарантії та копією підписаного Договору до або на дату закінчення її дії.

09.12.2020 між АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено Договір поруки № 24255/20-ГВ-П (далі Договір поруки), згідно п. 1.1. якого, Поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення Боржником, яким є ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС», взятих на себе забезпечених порукою зобов`язань, що витікають з Договору про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020, укладеного між Кредитором та Боржником, з урахуванням всіх змін, доповнень, нових реакцій, новацій, додаткових договорів, додаткових угод, договорів про внесення змін, тощо, що внесені укладені до нього або можуть бути внесені укладені в подальшому (надалі за текстом Кредитний договір).

Згідно з пп. 2.1.2. п. 2.1. Договору поруки, Порукою, що надається за цим Договором, забезпечується виконання наступних зобов`язань (далі за текстом Забезпечення порукою зобов`язання): відшкодування Кредитору фактично сплачених Кредитором Бенефіціару сум в порядку та у випадках, передбачених Гарантією, в межах загальної суми відповідальності Кредитора за Гарантією, що складає 308 229,46 грн.

Відповідно до пп. 2.1.4. та пп. 2.1.5. п. 2.1. Договору поруки, Порукою, що надається за цим Договором, забезпечується виконання наступних зобов`язань (далі за текстом Забезпечення порукою зобов`язання): відшкодування всіх можливих збитків та витрат, понесених Кредитором за, у зв`язку з та/або передбачених Кредитним договором, витрат Кредитора, пов`язаних з захистом Кредитора своїх прав та /або пред`явлення вимог і отримання виконання за Кредитним договором, та збитків Кредитора, завданих внаслідок порушення (невиконання або неналежного виконання) Боржником умов Кредитного договору та відшкодування Боржником інших умов Кредитного договору та відшкодування інших витрат Кредитора, що випливають з Кредитного договору.

Сторони домовились, що Поручитель повинен виконати забезпеченні порукою зобов`язання, в тому ж порядку та обсязі який встановлено для Боржника за Кредитним договором (п. 2.4. Договору поруки).

Умовами п. 2.5. Договору поруки передбачено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання забезпечених порукою зобов`язань повністю (чи у будь-якій його частині) як від Боржника та Поручителя разом, так і від кожного окремо.

Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Боржником будь-якої частини забезпечених порукою зобов`язань так і при невиконанні Боржником забезпечених порукою зобов`язань в цілому (п. 2.6. Договору поруки).

Згідно з п. 2.7. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання забезпечених порукою зобов`язання у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Умовами п. 3.1. Договору поруки передбачено, що Кредитор набуває права вимоги від Поручителя виконання забезпечених порукою зобов`язань, що витікають із Кредитного договору при умові, якщо в установлений Кредитом договором строк виконання Боржником, передбачені Кредитним договором зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконанні, а також при умові обов`язкового направлення Поручителю письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника в цілому (або в тій чи іншій його частині).

Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому Договору не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника (п. 3.2. Договору поруки).

Пунктом 3.3. Договору поруки передбачено, що у письмовій вимозі про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника повинно бути визначене розмір невиконаних Боржником зобов`язань, а також розмір штрафних санкцій, в разі їх наявності, що необхідно сплатити.

Письмова вимога про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника, що направляється Кредитором Поручителю, повинна бути здійснена у письмовій формі і буде вважатись направленою належним чином, якщо вона надіслана рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана у Договорі) чи вручена особисто Поручителю або уповноваженому представнику (п. 3.4. Договору поруки).

Умовами пп. 3.4.1. п. 3.4. Договору поруки передбачено, що Сторони домовилися, що датою отримання Поручителем письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника вважається дата передачі Кредитором письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника до відділення поштового зв`язку для відправлення Поручителю на адресу, зазначену в цьому Договорі або дата, зазначена Поручителем або уповноваженою ним особою на другому примірнику вказаної вимоги, під час безпосереднього отримання. Сторони домовились, що ризик неотримання відповідної вимоги несе Поручитель.

Забезпечене порукою зобов`язання буде вважатися виконаним належним чином з моменту зарахування на рахунок Кредитора грошової суми, вказаної у письмовій про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника (п. 3.6. Договору поруки).

Відповідно до пп. 4.1.1. п. 4.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язаний в семиденний строк, з дня отримання письмової Кредитора, виконати забезпечені порукою зобов`язання шляхом перерахування заборгованості за забезпеченими порукою зобов`язаннями, в тому числі суми основної заборгованості за Кредитним договором, процентів, комісій, неустойки (пені, штрафів) та інших платежів, а також витрат Кредитора, пов`язаних з пред`явленням вимог і отриманням виконання за Кредитним договором, та збитків Кредитора, завданих порушенням Боржником своїх обов`язків за Кредитним договором, на рахунки, вказані у вимозі Кредитора.

Поручитель зобов`язаний у разі невиконання Боржником та/або Поручителем будь-якого з забезпечених порукою зобов`язань, відповідати перед Кредитором разом з Боржником, як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення (пп. 4.1.2. п. 4.1. Договору поруки).

Згідно з пп. 4.4.1. п. 4.4. Договору поруки, Кредитор має право у разі невиконання/неналежного виконання Боржником та/або Поручителем будь-якого з забезпечених порукою зобов`язань, звернути стягнення на все майно Боржника та/або Поручителя, як солідарних боржників, згідно з чинним законодавством України.

Кредитор має право у випадку та в будь-який час після невиконання/неналежного виконання Боржником будь-якого з забезпечених порукою зобов`язань перед Кредитором, пред`явити вимогу до Поручителя про виконання ним такого зобов`язання Боржника (пп. 4.4.2. п. 4.4. Договору поруки).

Відповідно до п. 5.1. Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених цим Договором, Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та положень цього Договору.

Умовами пп. 8.4.2. п. 8.4. Договору поруки передбачено, що цей Договір набуває чинності з моменту (дати) його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до настання, зокрема, обставини погашення Поручителем у повному обсязі заборгованості Боржника за Кредитним договором у порядку на умовах та в строки, визначені цим Договором.

29.12.2020 База виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України звернулось до АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» з вимогою № 83/1401 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24255/20-ГВ, в якій, посилаючись на фактичне прострочення виконання підрядником своїх зобов`язань за Договором та несвоєчасну або не передачу робіт замовнику за актами виконаних робіт, з порушенням встановлених умовами Договору та календарного графіка строків, вимагав здійснити, передбачений умовами безумовної та безвідкличної банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020, обов`язок та сплатити грошові кошти в сумі 308 229,46 грн.

До вказаної вимоги, відповідно додатків, були долучені, зокрема: засвідчена копія банківської гарантії № 24255/20-ГВ від 10.12.2020; засвідчена копія Договору підряду на капітальне будівництво № 428, засвідчена копія повідомлення Бази ВТК від 27.11.2020 № 83/1269 про надання (продовження) банківської гарантії за договором підряду № 428 від 27.12.2019; засвідчені копії інших документів, що підтверджують неналежне виконання (невиконання) принципалом зобов`язань за договором, а саме: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 12, актів приймання виконання будівельних робіт (з додатками) №№ 12, 13 за липень-серпень 2020 року; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 13, актів приймання виконання будівельних робіт (з додатками) №№ 14, 15, 16 за жовтень 2020 року; виписки з систем дистанційного обслуговування клієнтів Державної казначейської служби України за 13.08.2020 та 08.10.2020; інформаційні довідки про платежі Держказначейства України за актами типової форми № КБ-2в № 12, 13, 14, 15, 16 за договором підряду № 428 від 27.12.2019.

04.01.2021 АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» звернулось до ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» з повідомленням-вимогою вих. № 03-9/03/18, в якій останній повідомляв ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС», що на адресу Гаранта від Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України надійшла вимога № 83/1401 від 29.12.2020 по Банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 про сплату гарантійної суми у розмірі 308 229,46 грн у зв`язку з настанням гарантійного випадку неналежне виконання Договору підряду на капітальне будівництво від 27.12.2019 № 428 та надсилав копію зазначеної вимоги Бенефіціара та додаткових доданих до неї документів та вимагав від ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» відшкодування фактично сплаченої за Гарантією суми у розмірі 308 229,46 грн, а також попередив відповідача-1, що у випадку невиконання даної вимоги, змушений буде вимагати в судовому порядку відшкодування гарантійної суми.

Як зазначає позивач у позовній заяві, перевіривши вимогу Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України № 83/1401 від 29.12.2020 на її належне представлення та на виконання умов банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020, АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» 05.10.2021 сплачено на користь Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України гарантійну суму в розмірі 308 229,46 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 328111 від 05.10.2021, копія якого долучена до матеріалів справи.

18.10.2021 АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» звернулось до ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» з вимогою вих. № 05-1/01/7670 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по Банківській гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 на виконання Договору про надання банківської гарантії, в якій позивач вимагав від ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» відшкодувати гарантійну суму у розмірі 308 229,46 грн, сплачену АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» за вимогою Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України № 83/1401 від 29.12.2020 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24255/20-ГВ, що підтверджується платіжним дорученням № 328111 від 05.10.2021.

Вказана вимога була надіслана цінним листом ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» за адресою: 03056, місто Київ, пров. Індустріальний, будинок 23, що підтверджується описом вкладення у цінний лист 255, накладною Укрпошти № 2455 від 20.10.2021 та фіскальним чеком від 20.10.2021, однак залишена відповідачем-1 без відповіді та належного виконання.

18.10.2021 у зв`язку з невиконання ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» забезпечених порукою зобов`язань в цілому, у виконання умов Договору поруки, АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» звернулось до Чепурного О.А. з вимогою вих. № 05-1/01/7671 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по Банківській гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 на виконання Договору про надання банківської гарантії № 24225/20 від 09.12.2020 та Договору поруки № 24225/20 від 09.12.2020, в якій позивач вимагав від ОСОБА_1 відшкодувати гарантійну суму у розмірі 308 229,46 грн, сплачену АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» за вимогою Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України № 83/1401 від 29.12.2020 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24255/20-ГВ.

Вказана вимога була надіслана цінним листом Чепурному О.А. за адресою, вказану у Договорі поруки, а саме: 20900, Черкаська обл., м. Чигирин, вул. Енергетиків, буд. 13, кв. 207, що підтверджується описом вкладення у цінний лист 247, накладною Укрпошти № 247 від 20.10.2021 та фіскальним чеком від 20.10.2021, однак залишена відповідачем-2 без відповіді та належного виконання.

Невиконання відповідачем-1 зобов`язань, визначених Договором банківської гарантії, невиконання відповідачем-2 зобов`язань, визначених Договором поруки, щодо відшкодування гарантійної суми у розмірі 308 229,46 грн, сплаченої позивачем на вимогу третьої особи через неналежне виконання відповідачем-1 умов Договору підряду, і стало підставою для звернення позивача з даною позовною заявою до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу (частина друга ст. 509 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої ст. 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення містяться у ст. 174 ГК України.

В силу положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою ст. 317 ГК України передбачено, що будівництво об`єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб`єктами господарювання для інших суб`єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина друга ст. 317 ГК України).

Згідно частиною третьою ст. 317 ГК України, господарські відносини у сфері матеріально-технічного забезпечення капітального будівництва регулюються відповідними договорами підряду, якщо інше не передбачено законодавством або договором сторін. За згодою сторін будівельні поставки можуть здійснюватися на основі договорів поставки.

Відповідно до частини першої ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з офіційного сайту https://prozorro.gov.ua/tender (оголошення на закупівлю UA-2019-12-10-004599-b (Код за ДК 021:20-9, Будівництво багатоквартирних житлових та індивідуальних будинків) та письмових пояснень Центральної бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України, 27.12.2019 за результатами процедури закупівлі між Базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (далі Замовник) та ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» (далі Підрядник) було укладено Договір підряду на капітальне будівництво № 428 від 27.12.2019 на виконання додаткових робіт по зазначеному договору (далі Договір підряду), відповідно до п. 1.1. якого Підрядник зобов`язався за завданням Замовника на свій ризик виконати та здати останньому в установлений Договором строк додаткові роботи по об`єкту «Будівництво двох 35-квартирних житлових будинків на території військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у м. Вишгород Київської області, друга черга житловий будинок на 35 квартир», а Замовник зобов`язався передати Підряднику проектну документацію, прийняти закінчені роботи т оплатити їх.

Строк дії Договору підряду встановлено до 30.10.2020, який продовжено додатковою угодою № 2 від 09.06.2020 до Договору до 31.12.2020 включно (п. 19.1. Договору підряду).

Частиною першою ст. 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 1.3. Договору підряду, роботи, що є предметом Договору повинні виконуватись поетапно, відповідно календарного графіка виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору (додаток 1).

Згідно з п. 3.4.1. Договору підряду, Підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт в терміни, що встановлені п. 4.1. Договору та виконувати їх з використанням власних ресурсів та у встановлені відповідно до умов Договору строки, відповідно проектно-кошторисної документації.

Підрядник зобов`язаний виконати будівельно-монтажні роботи, придбати обладнання та виконати його монтаж у терміни, визначені Договором, передати замовнику за актами закінчені роботи, які є предметом Договору (п. 3.4.3. п. 3.4.6. Договору підряду).

Умовами п. 3.4.12. п. 3.4.13. Договору підряду передбачено, що Підрядник зобов`язаний забезпечити ведення та передачу в установленому порядку документів про виконання Договору, передати Замовнику, у порядку передбаченому законодавством та Договором підряду закінчені роботи (об`єкт будівництва).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (частина четверта ст. 882 ЦК України).

Пунктом 4.3. Договору підряду передбачено, що роботи, які є предметом Договору повинні бути виконанні та передані Підрядником Замовнику у повному обсязі за актами виконаних підрядних робіт (типової форми № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних робіт та витрати (типової форми КБ-3) до 01 серпня 2020 року.

Замовник приймає у Підрядника виконані роботи шляхом підписання акту виконаних робіт (типової форми № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (типової форми КБ-3) (п. 9.5. Договору підряду).

Відповідно до п. 9.9. Договору підряду, у разі відсутності зауважень до виконаних робіт датою закінчення робіт (будівництва об`єкта) вважається дата їх прийняття Замовником за актами виконаних робіт у порядку, встановленому Договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

Відповідно до п. 20.1. та п. 20.4. Договору підряду, банківська гарантія надається в розмірі 5% від ціни Договору на строк дії Договору та/або до моменту виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі.

Як було встановлено, 10.12.2020 АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (Гарант) на виконання умов Договору про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020 було видано Банківську гарантію забезпечення виконання зобов`язань № 24225/20-ГВ, якою покриваються вимоги Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України у разі невиконання ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» своїх зобов`язань за Договором підряду. Банківська гарантія надається на строк дії Договору, буде використана для гарантування виконання ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» таких зобов`язань за Договором підряду, зокрема: належного виконання встановлених згідно умов Договору зобов`язань та інших випадках, встановлених Договором підряду.

Згідно зі ст. 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частини першої ст. 200 ГК України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639 (далі Положення), відповідно до пп. 9 п. 3 розділу І якого, гарантія це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що гарантія - це односторонній правочин, за яким гарант приймає на себе обов`язок сплатити бенефіціару на його вимогу певну грошову суму внаслідок невиконання боржником (принципалом) взятих на себе зобов`язань, забезпечених гарантією. Основна функція гарантії полягає в забезпеченні належного виконання зобов`язань принципала перед бенефіціаром. Отже підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.07.2021 у справі № 910/7575/20).

Частинами першою, другою та третьою ст. 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії; вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі, до якої додаються документи, зазначені у гарантії, та вказується, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Суд зазначає, що гарантія може забезпечувати як грошове, так і не грошове зобов`язання боржника, оскільки законом не встановлено будь-яких обмежень щодо можливості застосування такого способу забезпечення в залежності від правової природи основного зобов`язання.

При цьому, відповідальність гаранта перед кредитором носить виключно грошовий характер. При порушенні боржником основного зобов`язання гарант повинен лише сплатити грошову суму відповідно до умов гарантії в розмірі, що не перевищує максимальний, який встановлений гарантією, а не виконати забезпечене зобов`язання в натурі (передати товар, виконати роботи, надати послуги, тощо) або відповідати за Принципала за порушення виконання зобов`язання.

Відповідно до умов Гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020, АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» зобов`язується протягом 5 (п`яти) банківських днів заплатити Базі виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України суму у розмірі, що не перевищує 308 299,46 грн, за умови отримання від Бенефіціара письмової вимоги, з посиланням на цю Гарантію, яка підписана уповноваженою особою та скріплена відбитком печатки Бенефіціара, за умови, що у вимозі буде вказано, що сума, яку Бенефіціар вимагає сплатити, має бути виплачена Бенефіціару у зв`язку з невиконанням Принципалом своїх зобов`язань, встановлених умовами Договору із зазначенням обставин порушення Принципалом своїх зобов`язань, передбачених Договором.

До вимоги про сплату Гарантії повинні бути додатні, зокрема: копія Договору, копії документів, що підтверджують невиконання Принципалом своїх зобов`язань за Договором (надається у разі наявності); копія письмової вимоги Бенефіціара до Принципала про виконання ним зобов`язань, передбачених Договором; копія письмової відмови Принципала від виконання взятих на себе зобов`язань, передбачених Договором (додається у разі надання Принципалом такої письмової відмови). Такі письмові вимоги Бенефіціара повинні бути надані Гаранту не пізніше 31 грудня 2020 року включно.

Враховуючи приписи ст.ст. 560, 563, 565 ЦК України, обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає (подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19).

Відповідно до частини першої ст. 565 ЦК України, гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Отже при вирішенні судами спору про стягнення коштів за гарантією суди мають з`ясувати у першу чергу, (1) чи настав гарантійний випадок (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а також мають встановити, (2) чи відповідала пред`явлена кредитором (бенефіціаром) гаранту письмова вимога про сплату грошової суми або додані до неї документи умовам гарантії та (3) чи була подана ця вимога та додані до неї документи у межах строку дії гарантії (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 910/3500/19).

Як було зазначено, 29.12.2020 База виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України звернулась до АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» з вимогою № 83/1401 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24255/20-ГВ, а саме: неналежне виконання підрядником зобов`язань, визначених Договором підряду, зокрема, щодо завершення виконання будівельних робіт по об`єкту та передачі їх за актами замовнику у строки, встановлені умовами Договору, а саме: до 01 серпня 2020 року.

До вказаної вимоги № 83/1401 від 29.12.2020, відповідно додатків, були долучені, зокрема: засвідчена копія банківської гарантії № 24255/20-ГВ від 10.12.2020; засвідчена копія Договору підряду на капітальне будівництво № 428, засвідчена копія повідомлення Бази ВТК від 27.11.2020 № 83/1269 про надання (продовження) банківської гарантії за договором підряду № 428 від 27.12.2019; засвідчені копії інших документів, що підтверджують неналежне виконання (невиконання) принципалом зобов`язань за договором, а саме: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 12, актів приймання виконання будівельних робіт (з додатками) №№ 12, 13 за липень-серпень 2020 року; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 13, актів приймання виконання будівельних робіт (з додатками) №№ 14, 15, 16 за жовтень 2020 року; виписки з систем дистанційного обслуговування клієнтів Державної казначейської служби України за 13.08.2020 та 08.10.2020; інформаційні довідки про платежі Держказначейства України за актами типової форми № КБ-2в № 12, 13, 14, 15, 16 за договором підряду № 428 від 27.12.2019.

Так, встановлено, що пунктом 4.3. Договору підряду передбачено, що роботи, які є предметом Договору повинні бути виконанні та передані Підрядником Замовнику у повному обсязі за актами виконаних підрядних робіт (типової форми № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних робіт та витрати (типової форми № КБ-3) до 01 серпня 2020 року.

Тоді як, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 12, акти приймання виконання будівельних робіт (з додатками) № 12 та № 13 за липень-серпень 2020 року датовані 13 серпня 2020 року, а довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 13, акти приймання виконання будівельних робіт (з додатками) № 14, № 15, № 16 за жовтень 2020 року датовані 08 жовтня 2020 року, що перевищує встановлений Договором підряду граничний термін виконання робіт та передачі їх Замовнику.

Приймаючи до уваги викладене, ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» були виконанні роботи та передані Замовнику з порушенням термінів, встановлених Договором підряду, докази, щоб свідчили про протилежне, станом на час розгляду даної справи, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами, не надали суду аргументи, доводи та міркування щодо заявлених позовних вимог, не виконали обов`язку щодо надання відзиву на позов з мотивуванням заперечень за наявності таких.

Відповідно до частини першої ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини першої ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.
Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У частині третій ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2021 по справі № 922/51/20).

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Крім того, 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема, внесені зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (п. 1 ст. 32 Конвенції).

Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується неналежне виконання ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» умов Договору підряду в частині виконання та передані Замовнику у повному обсязі за актами виконаних підрядних робіт (типової форми № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних робіт та витрати (типової форми № КБ-3) результатів робіт у строк до 01 серпня 2020 року.

Таким чином, АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» правомірно виконано умови Договору про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020 та здійснено виплату гарантійної суми за Банківською гарантією № 24255/20-ГВ від 10.12.2020 на суму 308 229,46 грн.

Частиною першою ст. 569 ЦК України передбачено, що Гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Відповідно до абз. а) пп. 3.4.2. п. 3.4. Договору банківської гарантії, з підписанням цього Договору Принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати Гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу Бенефіціара (або на виконання рішення суду) та отримання від Гаранта відповідної вимоги відшкодувати Гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступним): суми фактично сплачені Гарантом Бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених Гарантією.

Сторони домовились, що датою отримання Принципалом відповідної вимоги Гаранта вважається дата передачі Гарантом відповідної вимоги до відділення поштового зв`язку для відправлення Принципалу на адресу, зазначену в цьому Договорі, або дата, зазначена Принципалом або уповноваженою ним особою на другому примірнику відповідної вимоги, під час безпосереднього отримання. Сторони домовились, що ризик неотримання відповідної вимоги несе принципал (пп. 3.4.2. п. 3.4. Договору банківської гарантії).

Як зазначалось, 18.10.2021 АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» звернулось до ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» з вимогою вих. № 05-1/01/7670 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по Банківській гарантії № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 на виконання Договору про надання банківської гарантії, в якій позивач вимагав від ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» відшкодувати гарантійну суму у розмірі 308 229,46 грн, сплачену АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» за вимогою Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України № 83/1401 від 29.12.2020 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24255/20-ГВ, що підтверджується платіжним дорученням № 328111 від 05.10.2021.

Вказана вимога була надіслана цінним листом ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» за адресою: 03056, місто Київ, пров. Індустріальний, будинок 23, що підтверджується описом вкладення у цінний лист 255, накладною Укрпошти № 2455 від 20.10.2021 та фіскальним чеком від 20.10.2021.

Тобто, позивачем були виконані вимоги Договору банківської гарантії щодо пред`явлення вимоги відшкодувати фактично сплаченої гарантійної суми, однак, регресна вимога позивача щодо сплати грошових коштів за гарантією була залишена відповідачем-1 без відповіді та належного виконання.

Тоді як, відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами частини другої ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Доказів погашення відповідачем-1 суми, сплаченої АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» за Банківською гарантією № 24225/20-ГВ від 10.12.2020, у розмірі 308 229,46 грн, матеріали справи не містять, як не містять і жодних доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин.

Частиною першою ст. 546 ЦК України встановлено також, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Умовами ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Як було зазначено, 09.12.2020 між АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено Договір поруки № 24255/20-ГВ-П (далі Договір поруки), згідно п. 1.1. якого, Поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення Боржником, яким є ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС», взятих на себе забезпечених порукою зобов`язань, що витікають з Договору про надання банківської гарантії № 24225/20-ГВ від 09.12.2020, укладеного між Кредитором та Боржником, з урахуванням всіх змін, доповнень, нових реакцій, новацій, додаткових договорів, додаткових угод, договорів про внесення змін, тощо, що внесені укладені до нього або можуть бути внесені укладені в подальшому (надалі за текстом Кредитний договір).

Згідно з пп. 2.1.2. п. 2.1. Договору поруки, Порукою, що надається за цим Договором, забезпечується виконання наступних зобов`язань (далі за текстом Забезпечення порукою зобов`язання): відшкодування Кредитору фактично сплачених Кредитором Бенефіціару сум в порядку та у випадках, передбачених Гарантією, в межах загальної суми відповідальності Кредитора за Гарантією, що складає 308 229,46 грн.

Частиною першою ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Умовами п. 2.5. Договору поруки передбачено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання забезпечених порукою зобов`язань повністю (чи у будь-якій його частині) як від Боржника та Поручителя разом, так і від кожного окремо.

Умовами п. 3.1. Договору поруки передбачено, що Кредитор набуває права вимоги від Поручителя виконання забезпечених порукою зобов`язань, що витікають із Кредитного договору при умові, якщо в установлений Кредитом договором строк виконання Боржником, передбачені Кредитним договором зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконанні, а також при умові обов`язкового направлення Поручителю письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника в цілому (або в тій чи іншій його частині).

Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому Договору не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника (п. 3.2. Договору поруки).

Пунктом 3.3. Договору поруки передбачено, що у письмовій вимозі про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника повинно бути визначене розмір невиконаних Боржником зобов`язань, а також розмір штрафних санкцій, в разі їх наявності, що необхідно сплатити.

Письмова вимога про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника, що направляється Кредитором Поручителю, повинна бути здійснена у письмовій формі і буде вважатись направленою належним чином, якщо вона надіслана рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана у Договорі) чи вручена особисто Поручителю або уповноваженому представнику (п. 3.4. Договору поруки).

Умовами пп. 3.4.1. п. 3.4. Договору поруки передбачено, що Сторони домовилися, що датою отримання Поручителем письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника вважається дата передачі Кредитором письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника до відділення поштового зв`язку для відправлення Поручителю на адресу, зазначену в цьому Договорі або дата, зазначена Поручителем або уповноваженою ним особою на другому примірнику вказаної вимоги, під час безпосереднього отримання. Сторони домовились, що ризик неотримання відповідної вимоги несе Поручитель.

Забезпечене порукою зобов`язання буде вважатися виконаним належним чином з моменту зарахування на рахунок Кредитора грошової суми, вказаної у письмовій про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника (п. 3.6. Договору поруки).

18.10.2021 у зв`язку з невиконання ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» забезпечених порукою зобов`язань в цілому, у виконання умов Договору поруки, АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» звернулось до Чепурного О.А. з вимогою вих. № 05-1/01/7671 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по Банківській гарантії № 24225/20-ГВ від. 10.12.2020 на виконання Договору про надання банківської гарантії № 24225/20 від 09.12.2020 та Договору поруки № 24225/20 від 09.12.2020, в якій позивач вимагав від ОСОБА_1 відшкодувати гарантійну суму у розмірі 308 229,46 грн, сплачену АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» за вимогою Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України № 83/1401 від 29.12.2020 про настання обставин, що передбачені умовами банківської гарантії № 24255/20-ГВ.

Вказана вимога була надіслана цінним листом Чепурному О.А. за адресою, вказану у Договорі поруки, а саме: 20900, Черкаська обл., м. Чигирин, вул. Енергетиків, буд. 13, кв. 207, що підтверджується описом вкладення у цінний лист 247, накладною Укрпошти № 247 від 20.10.2021 та фіскальним чеком від 20.10.2021.

Тобто, позивачем також були виконані вимоги Договору поруки щодо пред`явлення вимоги до Поручителя, однак, вимога позивача щодо сплати гарантійної суми була залишена відповідачем-2 без відповіді та належного виконання.

Тоді як, відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами частини другої ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Доказів погашення відповідачем-2 суми, сплаченої АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» за Банківською гарантією № 24225/20-ГВ від 10.12.2020, у розмірі 308 229,46 грн, матеріали справи не містять, як не містять і жодних доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин.

Частиною другою ст. 555 ЦК України передбачено, що Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Проте, як було зазначено, відповідачем-2 не було подано відзив на позов, доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог, як і не було надано заперечень проти вимог кредитора, тоді як, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 352, останній був повідомлений про розгляд справи 15.02.2022.

Відповідно до ст. 73 та ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (частина перша ст. 76 ГПК України).

Частиною першою ст. 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини першої ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною першою ст. 543 ЦК України перебачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, з огляду на солідарний обов`язок Принципала (боржника за Договором банківської гарантії) та Поручителя (боржник за Договором поруки) кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 1519/2-3165/11.

Враховуючи викладене, з огляду на невиконання відповідачем-1 та відповідачем-2 взятих на себе зобов`язань відшкодувати позивачу, сплачені ним за Банківською гарантією № 24225/20-ГВ від 10.12.2020 грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 308 229,46 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 129, 236 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» (03056, місто Київ, пров. Індустріальний, будинок 23; ідентифікаційний код юридичної особи: 33585153) та з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (04119, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 83-Д; ідентифікаційний код юридичної особи: 33695095) заборгованості у розмірі 308 229 (Триста вісім тисяч двісті двадцять дев`ять) грн 46 коп.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРТРЕЙДПЛЮС» (03056, місто Київ, пров. Індустріальний, будинок 23; ідентифікаційний код юридичної особи: 33585153) на користь Акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (04119, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 83-Д; ідентифікаційний код юридичної особи: 33695095) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2311 (Дві тисячі триста одинадцять) грн 73 коп.
4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (04119, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 83-Д; ідентифікаційний код юридичної особи: 33695095) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2311 (Дві тисячі триста одинадцять) грн 72 коп.
5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

6. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.
Повний текст рішення складено та підписано 29.04.2022.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ