ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"28" квітня 2022 р. Cправа № 902/259/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

за участю представників

заявника (ТОВ "ФК "Монополіум Фінанс") не з`явився,

майбутнього відповідача (Вапнярської селищної ради) Горенюк О.П., посвідчення селищного голови №1 від 20.11.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали

заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" (вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, сектор О, офіс 1, м. Київ, 01011)

до: Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (вул. Незалежності, буд. 140, смт. Вапнярка, Тульчинський район, Вінницька обл., 24240)

про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

20 квітня 2022 до Господарського суду Вінницької області із заявою про забезпечення позову звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс". Заява подана в порядку передбаченому ст. 136, 137, 138 ГПК України.

Як вбачається з поданої заяви про забезпечення позову, заявник просить суд, забезпечити позовні вимоги, за майбутнім позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" до Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання договору оренди землі укладеним у редакції, запропонованій орендарем, шляхом заборони Вапнярській селищній раді, Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії у відношенні земельної ділянки за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 39 цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 3,7110 га з кадастровим номером :02:002:0011, а саме : проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно даної земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність, іншим чином розпоряджатись земельною ділянкою, змінювати її конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки, інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою або її поділеними частинами; здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації; вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо вказаної земельної ділянки.

Дана заява, вмотивована тим, що ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» є власником майнового комплексу загальною площею 2407,8 кв.м. Вказане нерухоме майно розміщене на земельній ділянці площею 3,7110 га з кадастровим номером :02:002:0011, яка перебуває у комунальній власності Вапнярської селищної ради.

17.11.2020 між Вапнярською селищною радою та ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» було укладено Договір оренди землі, згідно якого була передана у користування земельна ділянка площею 3,7110 га з кадастровим номером :02:002:0011 для обслуговування майнового комплексу, що належить на праві власності ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс».

За твердженням заявника за період дії Договору оренди ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» належним чином виконувало взяті на себе договірні зобов`язання, своєчасно та в повному обсязі сплачувало орендну плату.

Рішенням сесії Вапнярської селищної ради №988 від 22.11.2021 було припинено дію Договору оренди у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, з подальшим виключенням відповідного запису в ДРРП.

22.11.2021 Вапнярською селищною радою прийнято Рішення № 989 «Про надання згоди на поділ земельної ділянки та розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки», відповідно до якого надано згоду на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0011 на три окремі земельні ділянки: - орієнтовною площею 0,9680 га; - орієнтовною площею 1,4030 га; - орієнтовною площею 1,3400 га. та доручено селищному голові Олександру Петровичу Горенюку укласти договір із землевпорядною організацією на виконання робіт щодо поділу зазначеної земельної ділянки.

Після припинення Вапнярською селищною радою дії договору оренди, ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» продовжувало сплачувати плату за користування земельною ділянкою.

На адресу Вапнярської селищної ради ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» направило клопотання від 22.02.2022 року щодо передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "ФК «Монополіум Фінанс» у користування (шляхом укладення договору оренди землі) земельну ділянку, яка перебуває у комунальній власності Вапнярської селищної ради, з кадастровим номером :02:002:0011, площею 3,7110 га. на термін 10 років та встановленням орендної плати в розмірі 6 % від НГО.

За твердженням заявника посадовими особами Вапнярської селищної ради клопотання ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» залишено без розгляду та не надано жодної аргументованої відповіді.

07.04.2022 року представники Вапнярської селищної ради приїжджали за місцем знаходження земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0011 та проводили відповідні заміри, фотозйомку. Під час усної розмови представниками Вапнярської селищної ради повідомлено ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» про те, що земельна ділянка, на якій розташовано його нерухоме майно, буде поділена на окремі ділянки.

На думку заявника, в разі поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0011 ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» буде фактично позбавлено частини приватної власності - майнового комплексу загальною площею 2407,8 кв.м., яка є в рази більшою за будь-які потенційно виділені (новостворені) ділянки.

У зв`язку з цим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" планує звернутись до господарського суду із позовними вимогами до Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання договору оренди землі укладеним у редакції, запропонованій орендарем.

З огляду на викладене, заявник вважає, що Вапнярська селищна рада, як розпорядник спірної земельної ділянки, в період розгляду справи господарським судом має всі можливості вчинити дії, що унеможливлять чи утруднять виконання рішення суду, а саме: здійснити поділ земельної ділянки, відчужити відповідні розділені частини земельної ділянки повністю чи частково третім особам, передачу третім особам спірної земельної ділянки у користування тощо, що призведе до суттєвого порушення прав та інтересів ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс», створенні перешкод у реалізації заявником (позивачем) права власності на майновий комплекс та здійснення власної господарської діяльності.

У зв`язку з чим, заявник просить господарський суд вжити такий захід забезпечення майбутнього позову, як заборона Вапнярській селищній раді, Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії у відношенні земельної ділянки за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 39 цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 3,7110 га з кадастровим номером :02:002:0011, а саме : проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно даної земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність, іншим чином розпоряджатись земельною ділянкою, змінювати її конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки, інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою або її поділеними частинами; здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації; вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо вказаної земельної ділянки.

Враховуючи, що наданих заявником пояснень та доказів було недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, ухвалою суду від 21.04.2022 на підставі ч.4 ст.140 ГПК України призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 28.04.2022 на 15 год. 00 хв. з викликом заявника.

22.04.2022 на електронну адресу суду від Вапнярської селищної ради надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами заяви про забезпечення позову.

Від Вапнярської селищної ради на електронну адресу суду 26.04.2022 надійшли заперечення проти задоволення заяви про забезпечення позову, в яких зазначено, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

04.01.2016р. Вапнярською селищною радою та ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР" укладено договір оренди земельної ділянки площею 3.711 га. місце розташування земельної ділянки Вінницька область, Томашпільський район, смт. Вапнярка, вул. Незалежності (Леніна), 231 кадастровий номер :02:002:0011. Договір укладено терміном на 10 років.

14.05.2020 року ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя набуло права власності на комплекс, загальною площею 2407,8 м2, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Томашпільський (Тульчинський) район, смт. Вапнярка, вул. Незалежності, буд. 231, а саме: - Контора А - площею 531 м2; - Склад запчастин Б- площею 1327,8 м2; - Паркан 1-3 - площею 549 м2; - Господарський двір (асфальтоване покриття) 4.

Вапнярську селищну раду ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» повідомило про набуття права власності на майновий комплекс лише в жовтні 2020 року, тобто через 5 місяців.

На період набуття права власності ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» на майновий комплекс який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:0011 за ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР" рахувалась заборгованість зі сплати орендної плати по договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0011 в сумі 680 143,62 грн.

Однак жодної сплати за оренду земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0011 до бюджету Вапнярської селищної ради з травня 2020 року від ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» не надходило.

У зв`язку з відмовою ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» сплачувати орендну плату по договору від 04.01.2016р., 17.11.2020р між ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» та Вапнярською селищною радою укладено Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0011, загальною площею 3,7110 га, терміном на 1рік. Орендна плата становить 507675,11 грн. за один рік користування.

Відповідно до рішення №1320 від 05.11.2020р. «Про укладення договору оренди земельних ділянок» обов`язок провести державну реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0011 покладено на ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс».

Разом з тим, ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» навмисно затягували із діями щодо реєстрації права оренди. Право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0011 зареєстровано 24 травня 2021 р. Орган, що здійснив державну реєстрацію відділ надання адміністративних послуг Калинівської міської ради, Вінницька обл. Термін дії іншого речового права (право оренди земельної ділянки) 17 листопада 2021 р.

Відтак на думку Вапнярської селищної ради вказані дії орендаря, а вірніше бездіяльність орендаря є грубим порушенням законодавства, зокрема, ухилення від державної реєстрації земельної ділянки, а використання земельної ділянки без належної правової підстави призвело до позбавлення територіальної громади як власника землі права отримувати дохід у розмірі орендної плати (неодержаний дохід).

Крім того, Договір про оренду землі від 17.11.2020р не містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено. Також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про поновлення договору відсутні.

Умови передбачені ст. 33 Закону України «Про оренду землі», щодо переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, орендарем ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» виконані не були.

Окрім іншого станом на 01.11.2021р. ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» було сплачено лише 380756,34грн, орендної плати, тобто існувала заборгованість з орендної плати в розмірі 126918,77 грн., а тому твердження позивача викладенні в заяві про забезпечення позову, що «за період дії Договору оренди ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» належним чином виконувало взяті на себе договірні зобов`язання, своєчасно та в повному обсязі сплачувало орендні плату» не відповідають дійсності.

Вапнярською селищною радою повідомлено ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» листом №1780/1 від 01.11.2021р. про наміри припинення дії Договору оренди землі від 17.11.2020р.

22 листопада 2021 року на засіданні 19 сесії VIII скликання за присутності представника ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» Вапнярською селищною радою прийнято рішення №988 «Про припинення дії договору оренди землі у зв`язку з закінченням строку його дії». Станом на 25.04.2022 року дане рішення чинне, представники ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» вказане рішення в судовому порядку не оскаржували.

Також у зв`язку із суспільною необхідністю, а саме будівництвом магістрального водогону від свердловин з насосною станцією II підйому та 2-х РЧВ об`ємом по 500 м3 кожна, в смт. Вапнярка Тульчинського району Вінницької області, 22 листопада 2021 року на засіданні 19 сесії VIII скликання за присутності представника ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» Вапнярською селищною радою прийнято рішення №989 «Про надання згоди на поділ земельної ділянки та розробку документації із землеустрою».

Серед іншого підставою для прийняття рішення про поділ земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0011 стало те, що розмір вказаної ділянки становить 3.711 га., а площа майнового комплексу, що належить на праві власності ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» становить 0,24078 га, відповідно значна територія вільна від забудов та не використовується орендарем за призначенням.

Крім того, 06.04.2022р. Вапнярською селищною радою укладено договір з ФОП Могозіною Оксаною Леонідівною на виконання геодезичних та проектно-вишукувальних робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, площею 3,7110 га, з кадастровим номером :02:002:0011, вартість виконання вказаних робіт становить 12 000,00 грн. з огляду на це, задоволення заяви про забезпечення позову, буде підставою не виконання умов вказаного договору та в послідуючому призведе до фінансових та штрафних санкцій пред`явлених до Вапнярської селищної ради.

Вапнярською селищною радою в запереченнях поміж іншого спростовуються твердження заявника викладенні в заяві про забезпечення позову зокрема, що: «після припинення Вапнярською селищною радою дії договору оренди, ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» продовжувало сплачувати плату за користування земельною ділянкою», є навмисним перекручуванням фактів та введенням суд в оману, так як дані кошти є сплатою заборгованості за Договором, яку ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» мав би сплатити до 17.11.2021 року; «ТОВ «ФК "Монополіум Фінанс» буде фактично позбавлено частини приватної власності- майнового комплексу загальною площею 2407,08 кв.м, яка є в рази більшою за будь-які потенційно виділені (новостворені ділянки)» є абсурдними, так як зазначена площа становить 0,24078 га. Відповідно поділом земельної ділянки загальною площею 3,7110 га. на окремі ділянки орієнтовною площею 1,1125 га, 1,4030 га та 1,1955 га Вапнярська селищна рада ніяким чином не позбавляє частини приватної власності-майнового комплексу загальною площею 2407,08 кв.м ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс».

Отже, Вапнярська селищна рада вважає, що доводи ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» щодо забезпечення позову є не обґрунтованими, а тому просить відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На визначену судом дату і час в судове засідання з`явився представник Вапнярської селищної ради, заявник правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце був повідомлений належним чином, що стверджується доказами направлення ухвали суду на електронну адресу заявника зазначену в заяві про забезпечення позову.

В судовому засіданні представник Вапнярської селищної ради підтримав викладенні в запереченнях підстави та просив відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд розглянувши заяву про забезпечення позову, заперечення на заяву про забезпечення позову та додані до них документи, відзначає наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частина 3 статті 137 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011 зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 грудня 2018 року в справі №914/970/18.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Даний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 червня 2020 року в справі №904/5876/19.

Згідно з частиною 4 статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18.

Оцінивши в сукупності усі матеріали заяви, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони Вапнярській селищній раді, Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії у відношенні земельної ділянки за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 39 цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 3,7110 га з кадастровим номером :02:002:0011, а саме : проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно даної земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність, іншим чином розпоряджатись земельною ділянкою, змінювати її конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки, інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою або її поділеними частинами; здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації; вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо вказаної земельної ділянки.

Суд наголошує, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як слідує із заяви про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" має намір подати позов до Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання договору оренди землі укладеним у редакції, запропонованій орендарем.

При цьому забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

З поданих заявником та Вапнярською селищною радою матеріалів судом встановлено, що:

- інформація в державному реєстрі про право оренди чи право іншого користування земельною ділянкою кадастровий номером :02:002:0011 відсутня;

- відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вказано, що форма власності земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0011 - комунальна, власник даної земельної ділянки - Вапнярська селищна рада;

- Рішення прийняті 22.11.2021 Вапнярською селищною радою, за присутності представника ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» №988 «Про припинення дії договору оренди землі у зв`язку з закінченням строку його дії» та №989 «Про надання згоди на поділ земельної ділянки та розробку документації із землеустрою» в судовому порядку не оскаржені.

Крім того, заявником не додано до заяви про забезпечення позову проект договору оренди земельної ділянки з яким він звертався до Вапнярської селищної ради з клопотанням про передачу у користування земельної ділянки №03-2022 від 22.02.2022, а також не надано будь яких доказів що поділом земельної ділянки загальною площею 3,7110 га. на окремі ділянки орієнтовною площею 1,1125 га, 1,4030 га та 1,1955 га Вапнярська селищна рада позбавляє частини приватної власності-майнового комплексу загальною площею 2407,08 кв.м (що становить 0,24078 га), про що зокрема наголошувалось судом в ухвалі суду від 21.04.2022, якою на підставі ч.4 ст.140 ГПК України призначено розгляд заяви про забезпечення позову в судовому засіданні.

Поруч з наведеним суд бере до уваги, що за змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття "майно" в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації певного блага у внутрішньому праві країни. Згідно з Конвенцією, інші права та інтереси є активами, тому можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном".

Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20.10.2011 (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), пункт 68, "Кривенький проти України" від 16.02.2017 (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07), пункт 45).

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо хоча б один із зазначених критеріїв сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном не буде дотриманий. І навпаки - встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

За наведеного суд констатує, що вжиття заходів забезпечення позову за відсутності достатньо обґрунтованого припущення, підтвердженого належними та допустимим доказами, стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову, буде мати наслідком безпідставне втручання у право мирного володіння майном, тобто порушенням ст. 1 Конвенції.

Згідно приписів ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Господарський суд дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, у розумінні приписів ст.76 Господарського процесуального кодексу України, не вбачає належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову, визначених заявником, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

З огляду на наявні матеріали, заява про вжиття заходів до забезпечення позову не підлягає задоволенню.

За встановлених обставин відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову жодним чином не може призвести до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відхиляючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що відповідно до п.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" про вжиття заходів забезпечення позову № 04-2022 від 13.04.2022 (вхід. 01-40/4/22 від 20.04.2022) відмовити.

Ухвалу надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: , .

Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена відповідно до приписів ст.ст.255,256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 02.05.2022

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, сектор О, офіс 1, м. Київ, 01011)

3 - відповідачу (вул. Незалежності, буд. 140, смт. Вапнярка, Тульчинський район, Вінницька обл., 24240)