ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 року м.Дніпро Справа № 904/9757/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач)

судді: Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від Дніпропетровської обласної прокуратури: Трубіцин Д.М., прокурор відділу;

від ТОВ НВП "Хелг": Волинець С.С., директор;

представник ПОГ "Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України" не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2021 року у справі №904/9757/21

За заявою Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, м. Дніпро в інтересах держави в особі позивача Міністерства Молоді та спорту України, м. Київ

до особи, яка може набути статусу відповідача-1: Підприємства об`єднання громадян "Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України", м. Дніпро

особи, яка може набути статусу відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "ХЕЛГ", м. Дніпро

про забезпечення позову

про забезпечення позову до його подання

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі позивача Міністерства Молоді та спорту України до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою (до подачі позовної заяви) про забезпечення позову, в якій просить суд:

- заборонити Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області здійснювати будь-які розрахункові операції за рахунком (рахунками) Підприємства об`єднання громадян Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України, пов`язані з виконанням умов договору №05-05-21-01 від 05.05.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством ХЕЛГ (49018, м. Дніпро, вул. Моніторна, 5К, ) та Підприємством об`єднання громадян Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58, );

- заборонити Управлінню Державної казначейської служби України у Центральному районі м. Дніпра здійснювати будь-які розрахункові операції за рахунком (рахунками) Підприємства об`єднання громадян Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідівУкраїни, пов`язані з виконанням умов договору № 05-05-21-01 від 05.05.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством ХЕЛГ (49018, м. Дніпро, вул. Моніторна, 5К, ) та Підприємством об`єднання громадян Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58, );

- заборонити Підприємству об`єднання громадян Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58, ) вчиняти певні дії, а саме здійснювати платежі за договором №05-05-21-01 від 05.05.2021, укладеним із Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством ХЕЛГ(49018, м. Дніпро, вул. Моніторна, 5К, );

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробничому підприємству ХЕЛГ (49018, м. Дніпро, вул. Моніторна, 5К, ) вчиняти певні дії, а саме: здійснювати виконання робіт за договором №05-05-21-01 від 05.05.2021, укладеним з Підприємством об`єднання громадян Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58, ).

Заява мотивована тим, що на виконання вимог ст. 23 Закону України Про прокуратуру Дніпропетровською обласною прокуратурою до звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору №05-05-21-01 від 05.05.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством ХЕЛГ та Підприємством об`єднання громадян Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України, на адресу Міністерства молоді та спорту України направлявся лист від 29.10.2021 за №15/2-2671вих-21, яким уповноважений орган повідомлено про наявність порушень інтересів держави у спірних правовідносинах та надано можливість останньому самостійно вжити заходи щодо захисту цих інтересів.

На вказаний лист Міністерство молоді та спорту України надано відповідь від 16.11.2021 за №9934/6.3, відповідно до якої вбачається, що уповноваженим органом заходів щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах не вжито та вживати не планується, оскільки Міністерство не є стороною договору, укладеного за наслідками проведення публічних закупівель.

Так, під час здійснення представницьких повноважень обласною прокуратурою встановлено, що на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (httpt://ргоzогго.gov.ua/) 07.04.2021 опубліковано оголошення про проведення ПОГ ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ РВСЦ процедури закупівлі робіт з розробки проектно-кошторисної документації на об`єкт Будівництво Всеукраїнського реабілітаційно-відновлювального спортивного центру Національного комітету спорту інвалідів України у м. Дніпрі в Новокодацькому районі по вул. Набережна Заводська. I черга. Інженерна підготовка території магістральні зовнішні інженерні мережі та споруди, транспортні шляхи (UА-2021-04-07-004734-b), з очікуваною вартістю 14 720 606,40 грн. із застосуванням переговорної процедури.

Переможцем у вказаній закупівлі того ж дня визначено ТОВ НВП ХЕЛГ та опубліковано повідомлення про намір укласти договір.

Відповідно до плану закупівлі зазначено, що джерелом її фінансування є Державний

бюджет України.

За результатами проведення цієї процедури 05.05.2021 між ПОГ ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ РВСЦ та ТОВ НВП ХЕЛГ укладено договір № 05-05-21-01 зі строком дії до 31.12.2022 на суму 14 720 606,40 грн.

Оплата робіт за вказаним договором станом на 21.12.2021 здійснена на загальну суму 4 305 407,40 грн.

Відповідно до календарного плану виконання та фінансування робіт, що є додатком 3 до договору №05-05-21-01 від 05.05.2021, у 2021 році передбачено виконання та фінансування робіт на загальну вартість 7 927 500,00 грн., що становить 52,67% вартості проектних робіт. У 2022 році передбачено виконання та фінансування робіт на загальну вартість 6 793 106,40 грн., що становить 47,33% вартості проектних робіт.

Оплата робіт за вказаним договором станом на 24.12.2021 здійснена на загальну суму 7 927 500,00 грн.

Безпідставна сплата коштів за вказаним договором призведе до незаконного, нераціонального та неефективного використання коштів державного бюджету. З урахуванням специфіки предмету закупівлі та правовідносин, що виникли між сторонами, процедура повернення коштів, сплачених за договором, без вжиття заходу забезпечення позову, буде неможлива та неефективна.

За таких обставин, тільки вжиття заходів до забезпечення позову є реальною гарантією ефективного захисту порушених інтересів держави.

При цьому, Управління Державної казначейської служби України у Центральному районі м. Дніпра здійснює платежі із рахунка ПОГ ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ РВСЦ згідно з узятим фінансовим зобов`язанням за договором про закупівлю робіт.

Недотримання розпорядником чи одержувачем бюджетних коштів обмежень, які введені законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, зокрема, ч.10ст. 3, ч.3 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі, є підставою для відмови з боку органів Казначейства у реєстрації зобов`язань та фінансових зобов`язань, оскільки утворює склад бюджетного правопорушення, передбаченого п. п. 21 та 40 ч. 1 ст. 116 БК України. Тож у такому випадку органи Казначейства мають право застосувати заходи впливу, у тому числі у вигляді прийняття розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами.

Викладене узгоджується з положеннями п.п. 1 та 2 ч. 2 ст. 7 Закону України Про публічні закупівлі, за змістом яких центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, вживає таких заходів: 1) до здійснення оплати за договором про закупівлю перевіряє наявність річного плану, договору про закупівлю та звіту про результати проведення процедури закупівлі, що підтверджують проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та за результатами якої укладено договір про закупівлю; 2) не допускає здійснення платежів із рахунка замовника згідно з узятим фінансовим зобов`язанням за договором про закупівлю у випадках: відсутності або невідповідності встановленим законодавством вимогам необхідних документів, передбачених пунктом 1 цієї частини.

Основною метою звернення прокурора із даною заявою про забезпечення позову є захист і відновлення порушених прав та інтересів держави. Через досить тривалу процедуру судового розгляду, кошти за договором № 19/04-1 від 19.04.2021 можуть бути безпідставно сплачені та, як наслідок, остаточне рішення суду, прийняте через певний час після ініціювання судового провадження, уже не зможе належним чином ефективно захистити порушені права та інтереси держави.

Прокурор вважає, що запропоновані заходи забезпечення позову є адекватними по відношенню до позовних вимог, на забезпечення яких вони вживаються, та не матимуть наслідком припинення господарської діяльності ПОГ Всеукраїнський РВСЦ та ТОВ НВП ХЕЛГ.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2021 у справі №904/9757/21 відмовлено в задоволенні заяви заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Міністерства молоді та спорту України про забезпечення позову .

Ухвала мотивована тим, що прокурором при її поданні не надано суду жодного доказу існування обставин, з якими закон пов`язує можливість вжиття заходів до забезпечення позову. Зокрема, прокурором не доведено належними та допустимими доказами, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені.

У поданій прокурором заяві про забезпечення позову до подачі позову та зазначено, що є намір звернутися з позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства молоді та спорту України про визнання недійсним договору №05-05-21-01 від 05.05.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством ХЕЛГ та Підприємством об`єднання громадян Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України, з підстав встановлення під час здійснення представницьких повноважень недотримання законодавства при проведенні ПОГ Всеукраїнський РВСЦ публічної закупівлі робіт з розробки проектно-кошторисної документації на об`єкт Будівництво Всеукраїнського реабілітаційно-відновлювального спортивного центру Національного комітету спорту інвалідів України у м. Дніпрі в Новокодацькому районі по вул. Набережна Заводська. I черга. Інженерна підготовка території магістральні зовнішні інженерні мережі та споруди, транспортні шляхиА-2021-04-07-004734-b, що призвело до порушення інтересів держави у бюджетній сфері. Проте, заявником не зазначено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у цій справі унеможливить чи істотно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову, а також не зазначено, яким чином невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Не погодившись з рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Дніпропетровська обласна прокуратура, в якій просила скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2021 у справі №904/9757/21 та ухвалити нове рішення, яким заяву заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Дніпропетровською обласною прокуратурою встановлено порушення законодавства про публічні закупівлі при здійсненні закупівлі робіт з розробки проектно-кошторисної документації на об`єкт «Будівництво Всеукраїнського реабілітаційно-відновлювального спортивного центру Національного комітету України у м. Дніпрі в Новокодацькому районі по вул. Набережна Заводська». І черга. «Інженерна підготовка території магістральні зовнішні інженерні мережі та споруди, транспорті шляхи» № UA-2021-04-07-004734-b, замовником у якій є ПОГ «Всеукраїнський РВСЦ».

Договір про виконання робіт, укладений за наслідками закупівлі, проведеної із порушенням вимог законодавства про публічні закупівлі, є незаконним, таким, що не відповідає суспільним інтересам та інтересам держави громади щодо використання коштів державного бюджету.

Зазначене у свою чергу підриває економічну основу держави.

Враховуючи характер спірних правовідносин, специфіку предмета закупівлі (виконання робіт з розробки проектно-кошторисної документації), який не може бути повернутий виконавцю, а безпідставно сплачені за роботи грошові кошти - замовнику, прокурор звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам ПОГ «Всеукраїнський РВСЦ» та ТОВ НВП «Хелг» вчиняти будь-які дії, направлені на виконання зобов`язань за договором, зокрема, проводити роботи за укладеними договором та здійснювати за ним платежі до вирішення спору по суті.

Прокурором у поданій заяві обґрунтовано зазначено, що саме такі заходи є єдиним ефективним засобом захисту порушених прав та інтересів держави, оскільки безпідставна сплата коштів за оскаржуваним договором призведе до незаконного, нераціонального та неефективного використання коштів державного бюджету.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд не надав належної оцінки тому факту, що на виконання укладеного договору замовником на користь приватного підприємства систематично сплачуються грошові кошти.

Оплата робіт за вказаним договором станом на 24.12.2021 здійснена на загальну суму 11 849 726,15 гри.

Суд першої інстанції, в порушення ст.ст. 136, 137 ГПК України, не врахував специфіку предмету закупівлі та не звернув увагу, що виконання умов укладеного договору унеможливить повернення у натурі виконавцю всього, що отримано за договором, а замовнику безпідставно сплачених за роботи грошових коштів.

Разом з тим, Господарський суд Дніпропетровської області у вирішенні питання про забезпечення позову зобов`язаний був здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

У порушення вимог ст.ст. 236, 237 ГПК України, суд не звернув увагу, що основною метою звернення прокурора із заявою про забезпечення позову є захист і відновлення порушених прав та інтересів держави.

Враховуючи досить тривалу процедуру судового розгляду та регулярну сплату ПОГ «Всеукраїнський РВСЦ» бюджетних коштів на рахунки ТОВ НВП «Хелг», відсутність адекватних заходів забезпечення позову призведе до повної сплати замовником коштів за укладеними договорами на користь приватних підприємств та надання відповідних послуг, внаслідок чого остаточне рішення суду, прийняте через певний час після ініціювання судового провадження, вже не зможе належним чином захистити порушені права та інтереси громади міста.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2011 у справі № 904/9757/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді, доповідача Чус О.В, суддів: Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/9757/21 за заявою Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, м. Дніпро в інтересах держави в особі позивача Міністерства Молоді та спорту України, м. Київ до особи, яка може набути статусу відповідача-1: Підприємства об`єднання громадян "Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України", м. Дніпро, особи, яка може набути статусу відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "ХЕЛГ", м. Дніпро про забезпечення позову до його подання. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/9757/21.

28.01.2022 матеріали справи № 904/9757/21 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2022 у справі № 904/9757/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді, доповідача Березкіна О.В., суддів: Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2022 апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2022 року у справі №904/9889/21 - залишено без руху.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.02.2022 у справі № 904/9757/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді, доповідача Чус О.В., суддів: Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.02.2022 визнано причини пропуску строку на подання апеляційної скарги поважними та поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2021 року у справі №904/9757/21; призначено справу до розгляду на 17.03.2022 об 12:20.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022р. Законом №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022р. №133/2022, затвердженим Верховною Радою України 15.03.2022р. Законом №2119-ІХ, з 26.03.2022р. ще на 30 діб.

За наказом голови суду №13 від 24.02.2022р. розгляд справ у відкритих судових засіданнях, призначених Центральним апеляційним господарським судом з 28.02.2022р. по 04.03.2022р. не відбувався, у зв`язку з наявністю обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

З урахуванням наведеного, розгляд справи призначений у судовому засіданні на 17.03.2022р. не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2022 розгляд апеляційної скарги Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2021 року у справі №904/9757/21 призначено на 28.04.2022 о 11:00 год.

Відповідачами надано відзиви на апеляційну скаргу в яких зазначено, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Висновки викладені судом відповідають обставинам справи. Просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

У судовому засіданні 28.04.2022. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені ст. 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту вказаної норми вбачається обов`язок заявника обґрунтувати необхідність забезпечення позову шляхом доказування обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням наведеного, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Передумовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 16.08.2018р. по справі №910/1040/18.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В розумінні ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас, законом не визначено перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суд у кожному конкретному випадку повинен оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

З урахуванням наведеного, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.08.2021р. у справі №904/4982/21.

Про обов`язковість належного обґрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову також зазначив Верховний Суд в постанові від 03.04.2020р. у справі №904/4511/19. Суд вказав, що, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.01.2020р. у справі №922/2163/17.

Як було встановлено господарським судом першої інстанції, Предметом апеляційного перегляду у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені ст. 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту вказаної норми вбачається обов`язок заявника обґрунтувати необхідність забезпечення позову шляхом доказування обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням наведеного, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Передумовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 16.08.2018р. по справі №910/1040/18.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В розумінні ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас, законом не визначено перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суд у кожному конкретному випадку повинен оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

З урахуванням наведеного, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.08.2021р. у справі №904/4982/21.

Про обов`язковість належного обґрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову також зазначив Верховний Суд в постанові від 03.04.2020р. у справі №904/4511/19. Суд вказав, що, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.01.2020р. у справі №922/2163/17.

Як було встановлено господарським судом першої інстанції, у поданій прокурором заяві про забезпечення позову до подачі позову та зазначено, що є намір звернутися з позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства молоді та спорту України про визнання недійсним договору №05-05-21-01 від 05.05.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством ХЕЛГ та Підприємством об`єднання громадян Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України, з підстав встановлення під час здійснення представницьких повноважень недотримання законодавства при проведенні ПОГ Всеукраїнський РВСЦ публічної закупівлі робіт з розробки проектно-кошторисної документації на об`єкт Будівництво Всеукраїнського реабілітаційно-відновлювального спортивного центру Національного комітету спорту інвалідів України у м. Дніпрі в Новокодацькому районі по вул. Набережна Заводська. I черга. Інженерна підготовка території магістральні зовнішні інженерні мережі та споруди, транспортні шляхиА-2021-04-07-004734-b, що призвело до порушення інтересів держави у бюджетній сфері.

З матеріалів поданої заяви також вбачається, що на веб порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://www.prozorro.gov.ua/) 07.04.2021 було опубліковано оголошення про проведення ПОГ ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ РВСЦ процедури закупівлі робіт з розробки проектно-кошторисної документації на об`єкт Будівництво Всеукраїнського реабілітаційно-відновлювального спортивного центру Національного комітету спорту інвалідів України у м. Дніпрі в Новокодацькому районі по вул. Набережна Заводська. I черга. Інженерна підготовка території магістральні зовнішні інженерні мережі та споруди, транспортні шляхи (UА-2021-04-07-004734-b), з очікуваною вартістю 14 720 606,40 грн. із застосуванням переговорної процедури.

Переможцем у вказаній закупівлі того ж дня визначено ТОВ НВП ХЕЛГ та опубліковано повідомлення про намір укласти договір.

Відповідно до плану закупівлі зазначено, що джерелом її фінансування є Державний бюджет України.

За результатами проведення цієї процедури 05.05.2021 між ПОГ ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ РВСЦ та ТОВ НВП ХЕЛГ укладено договір №05-05-21-01 зі строком дії до 31.12.2022 на суму 14 720 606,40 грн.

Предметом договору визначено, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання, відповідно до умов цього договору, виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації будівництва об`єкту Всеукраїнського РВСЦ НКСІУ "Будівництва Всеукраїнського Всеукраїнського реабілітаційно-відновлювального спортивного центру Національного комітету спорту інвалідів України" у м. Дніпрі в Новокодацькому районі по вул. Набережна Заводська. I черга. Інженерна підготовка території магістральні зовнішні інженерні мережі та споруди, транспортні шляхи.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову зазначив, що запропонований заявником спосіб забезпечення майбутнього позову, враховуючи предмет та підставу позову, про який зазначив заявник, має ознаки часткового вирішення спору по суті, оскільки фактично зводиться до застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину.

Водночас, статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правомірність правочину презюмується.

Закріплена зазначеною статтею Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Згідно з частиною першою та третьою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Натомість застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачам вчиняти будь-які дії на виконання укладеного ними договору, призводить до блокування господарської діяльності відповідачів, і за умови недоведеності наявності порушення прав заявника, у зв`язку з укладенням спірного правочину свідчить про його неспівмірність та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 року у справі № 910/13985/19.

Колегія суддів апеляційного господарського суду дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали дійшла висновку, що вказані у них обставини, за умови відсутності будь-яких інших доказів, на підтвердження зазначених фактів, не дають суду можливості дійти беззаперечних висновків, що невжиття таких заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання рішення у випадку задоволення позову в даній справі. Запропонований позивачем спосіб забезпечення майбутнього позову має ознаки часткового вирішення справи по суті, оскільки задоволення вимог, зазначених у заяві тягне за собою наслідки недійсності оспорюваного правочину.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки матеріали заяви не містять належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а доводи наведені заявником в обґрунтування заяви про застосування заходів забезпечення позову мають оціночний характер та ґрунтуються на недостатньо обґрунтованих припущеннях.

Крім того, апеляційний господарський суд погоджується з доводами, викладеними у відзивах відповідачів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду. Переглядаючи оскаржувану ухвалу апеляційним господарським судом не встановлено фактів порушення і неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала місцевого господарського суду у даній справі в оскаржуваній частині має бути залишена без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги на підставі ст. ст. 129, 282 ГПК України у зв`язку з відмовою в її задоволенні покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2021р. у справі №904/9757/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 02.05.2022.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Е.В. Орєшкіна