ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" квітня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/572/13-г

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

представники сторін в судове засідання не з`явились;

Розглянувши скаргу Дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вх.№2-244/22 від 02.03.2022р.)

по справі №916/572/13-г

за позовом дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України

до відповідача - публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ

про стягнення 2 067 511,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області судді Мостепаненко Ю.І. перебувала справа №916/572/13-г за позовом дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України до публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ про стягнення 2 067 511,28 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.05.2013р. по справі №916/572/13-г позов задоволено частково; стягнуто з публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ на користь дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України 1 816 577, 75 грн. основної заборгованості, 21 081, 63 грн. 3% річних, 5 451, 86 грн. інфляційних нарахувань та 36 863, 73 грн. витрат по сплаті судового збору; в решті позову відмовлено.

29.05.2013р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 17.05.2013р. у справі №916/572/13-г видано відповідний наказ.

02.03.2022р. до суду від ДК „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України надійшла скарга на рішення/дії державного виконавця органу ДВС, відповідно до якої скаржник просить суд:

1) визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крицької В.А. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 03.02.2022р.;

2) визнати неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.02.2022р.;

3) зобов`язати державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення (поновити порушене право Стягувана) - прийняти до виконання наказ господарського суду Одеської області від 29.05.2013 № 916/572/13-т та відкрити виконавче провадження.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.2001р. порушено провадження у справі № 17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про банкрутство ПАТ «Одеська ТЕЦ». Постановою Господарського суду Одеської області від 13.12.2016 р. у цій справі АТ «Одеська ТЕЦ» визнано банкрутом. Проте, у січні 2019р. провадження у справі про банкрутство ПАТ „Одеська ТЕЦ було припинено на виконання вимог ЗУ „Про приватизацію державного та комунального майна. Припинення провадження у справі про банкрутство ПАТ „Одеська ТЕЦ стало підставою для звернення ДК „Газ України до органу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу суду від 29.05.2013р.

Проте, державним виконавцем в порушення вимог закону було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.02.2022р. Повертаючи наказ суду від 29.05.2013р. без прийняття до виконання, державний виконавець дійшов висновку про пропуск позивачем строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Разом з тим, за твердженням ДК „Газ України, строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання останнім пропущений не був, оскільки строк має розраховуватись з моменту усунення заборони для примусового виконання рішення суду, тобто з моменту винесення судом ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство боржника.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.03.2022р. прийнято скаргу Дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України по справі №916/572/13-г до розгляду та призначено розгляд скарги на "27" квітня 2022 р.

29.03.2022р. до суду від ДК „Газ України НАК „Нафтогаз України надійшла заява (вх.№5973/22), відповідно до якої останній підтримує подану скаргу у повному обсязі, просить суд її задовольнити та здійснювати розгляд скарги без присутності представника скаржника за наявними у справі матеріалами.

06.04.2022р. до суду від Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив (вх.№6232/22), відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні скарги ДК „Газ України НАК „Нафтогаз України та в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що 03.02.2022р. органом ДВС було видано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, на підставі п.2 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки, судовий наказ передано на виконання лише 31.01.2022 р., а попереднє повернення виконавчого документу стягувачу відбулось 23.12.2016 р., отже, на думку державного виконавця, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання вважається пропущеним.

Більш того, орган ДВС вказує, що стягувач - ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» не був позбавлений можливості скористатись своїм правом на поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відповідно до ч.1 ст.329 ГПК України, вважаючи, що банкрутство, на яке посилається скаржник є поважною причиною для поновлення такого строку, але стягувач вирішив не використовувати своє право на поновлення строку.

В судове засідання 27.04.2021р. представники сторін та органу ДВС не з`явились, про дату місце та час повідомлені належним чином, шляхом направлення ухвали суду на електроні адреси, що підтверджується витягами з журналу реєстрації.

Суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Разом з тим, відповідно до ст.114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи запровадженням на території України воєнного стану, скарга Дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України, розглянута в розумний строк у розумінні положень статті 114 ГПК України, для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Розглянувши скаргу Дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вх.№2-244/22 від 02.03.2022р.), суд дійшов висновку для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу приписів ч. ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Накази суду викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, що входять до складу колегії). Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. ч. 1, 5 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

29.05.2013р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 17.05.2013р. у справі №916/572/13-г видано відповідний наказ.

Постановою господарського суду Одеської області від 13.12.2016р. по справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 ПАТ Одеська ТЕЦ було визнано банкрутом.

Так, обґрунтовуючи скаргу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» зазначає, що виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 29.05.2013р. по справі № 916/572/13-г, яке перебувало на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, було 26.12.2016р. закінчено на підставі п.8 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження". Проте, вказана постанова позивачем суду надана не була.

Ухвалою від 15.01.2019р. господарським судом було закрито провадження по справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про визнання ПАТ Одеська ТЕЦ банкрутом.

В силу вимог ч. 1 ст. 22 Закону України Про виконавче провадження № 606-XIV від 21.04.1999р. (в редакції чинній, на дату видачі наказу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Верховний Суд у постановах від 30.07.2019р. по справі № 922/3137/15, від 28.12.2018р. по справі № 910/11424/15 та від 20.05.2019р. по справі № 904/10285/15 дійшов висновку, що Законом України від 02.06.2016р. № 1404-VIII Про виконавче провадження, який набрав чинності 05.10.2016р., збільшено до трьох років строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання ним чинності, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016р. та строк пред`явлення до виконання яких станом на 05.10.2016р. не сплинув.

Згідно з ч. 1-2 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

В силу вимог ч. 5 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 29.10.2020р. по справі №916/922/16 тлумачення приписів Закону України „Про виконавче провадження свідчить, що строк повторного пред`явлення виконавчого документа починається знову з моменту формального повернення виконавчого документа, якщо підстави повернення пов`язані суто з обставинами та результатами виконання рішення. Поряд з цим повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - це результат об`єктивно існуючих обставин зовнішнього характеру, за які учасники виконавчого провадження не відповідають. Тому в цьому випадку строк повторного пред`явлення починається з моменту усунення цієї заборони, зовнішньої обставини. У випадку закінчення виконавчого провадження з підстави визнання боржника банкрутом такою зовнішньою об`єктивною обставиною, яка забороняє проведення виконавчих дій щодо боржника, слугує офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Тому, строк повторного пред`явлення має розпочинатися з моменту скасування відповідної заборони, тобто з моменту закриття (припинення) провадження у справі про банкрутство боржника.

Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку про наявність у ДК „Газ України права на звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу суду від 29.05.2013р. у строк до 15.01.2022р., тобто протягом трьох років після винесення судом ухвали від 15.01.2019р. про закриття провадження по справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про банкрутство ПАТ Одеська ТЕЦ.

12.01.2022р. ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» звернулось до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву №31/01-32 від 12.01.2022р. про примусове виконання рішення у справі №916/572/13-г від 17.05.2013р.

Вказана заява була направлена на адресу ДВС - 13.01.2022р. засобами поштового зв`язку, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» №55.

03.02.2022р. Головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, на підставі п.2 ч.4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку з пропуском, встановленого законом, строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Проте, висновки державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо пропуску позивачем строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання є помилковими, оскільки позивач звернувся до суду із заявою про примусове виконання судового рішення у межах строків, визначених Законом України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII, що свідчить про обґрунтованість доводів, наведених позивачем по тексту поданої до суду скарги.

Відповідно до ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене вище, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ДК „Газ України шляхом визнання неправомірними дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крицької В.А.; визнання неправомірним повідомлення головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крицької В.А. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.02.2022р. та зобов`язання Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право Стягувача) - шляхом прийняття до виконання наказу Господарського суду Одеської області від 29.05.2013р. № 916/572/13-т та відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вх.№2-244/22 від 02.03.2022р.) - задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крицької В.А. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.02.2022р.;

3. Визнати неправомірним повідомлення головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крицької В.А. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.02.2022р.;

4. Зобов`язати Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право Стягувача) - шляхом прийняття до виконання наказу Господарського суду Одеської області від 29.05.2013р. № 916/572/13-т та відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 27.04.2022р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко