РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.05.2022Справа № 910/1676/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (пр-кт Голосіївський, буд. 17-б, м. Київ, 03039; ідентифікаційний код 32375554)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продукти» членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 «Молоко» (пр-кт Науки, буд. 43, м. Київ, 03028; ідентифікаційний код 30574217)

про стягнення 94 964, 04 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва (далі за текстом - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», позивач, орендодавець) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Продукти» членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 «Молоко» (далі за текстом - ТОВ «Продукти» ЧТК ДП роздрібної торгівлі № 228 «Молоко», відповідач, орендар) 94 964, 04 грн заборгованості за неналежне виконання умов укладеного сторонами типового договору оренди нежитлового приміщення від 12.07.2010 № 37-10 (далі за текстом - договір оренди).

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на той факт, що відповідачем не виконано умови договору оренди № 37-10 від 12.07.2010 (а редакції Додаткових угод № 1 від 01.06.2011, № 2 від 16.01.2012 та № 3 від 14.02.2013) та норми чинного законодавства України в частині сплати вчасно та в повному обсязі орендних платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість з орендних платежів за фактичне користування нежитловим приміщенням за період з 01.08.2021 по 31.01.2022 у загальному розмірі 94 964, 04 грн., яка складається із орендної плати - 90 767, 60 грн та витрат пов`язаних із утриманням нежитлового приміщення (експлуатаційні витрати) - 4 196, 44 грн.

З доводів позивача вбачається, що відповідач згідно акту прийому-передачі передав об`єкт оренди позивачу 24.01.2022, однак станом на дату звернення до суду з даним позовом продовжує ним користуватися.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала господарського суду м. Києва про відкриття провадження у справі від 08.02.2022 направлена відповідачу поштою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу

№ 967 на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - пр-кт Науки, буд. 43, м. Київ, 03028, однак ухвала 18.02.2022 повернулася на адресу суду неврученою із зазначенням причин «адресат відсутній за вказаною адресою».

Приписами статті 10 України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» закріплено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

12.07.2010 між Голосіївською районною у місті Києві радою та ТОВ «Продукти» ЧТК ДП роздрібної торгівлі № 228 «Молоко» укладено типовий договір оренди нежитлового приміщення № 37-10, відповідно до пункту 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в користування на умовах оренди нежитлове приміщення, яке є комунальною власністю територіальної громади Голосіївського району м. Києва, знаходиться за адресою: проспект Науки, 43, площею 130,9 кв.м. на першому поверсі та 50,9 кв.м.

Відповідно до п. 5.1 договору термін дії договору встановлюється з 12.07.2010 по 12.06.2013.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Акту прийому-передачі нежилого приміщення від 15.07.2010 нежитлове приміщення загальною площею (1-й поверх - 130,9 кв.м. та підвал 50,9 кв.м.) в будинку № 43 по проспекту Науки продовжує орендувати

ТОВ «Продукти» згідно ордеру № 58-10 від 12.07.2010.

На підставі рішення Київської міської ради № 183/4995 від 28.10.2010 «Про окремі питання організації управління районами в місті Києві» та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 1112 від 10.12.2010 «Про питання організації управління районами в місті Києві» майно комунальної власності міста Києва передано до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

Розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації № 261 від 06.04.2011 «Про забезпечення життєдіяльності Голосіївського району м. Києва у сферах управління, віднесених до повноважень Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації» Комунальне підприємство Голосіївського району м. Києва «Розрахунковий центр «Голосіїво» визначене орендодавцем майна, яке передається до сфери управління Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації.

01.06.2011 року між Комунальним підприємством Голосіївського району в м. Києві «Розрахунковий центр «Голосіїво» та ТОВ «Продукти» ЧТК ДП роздрібної торгівлі № 228 «Молоко» укладена Додаткова угода №1 до договору № 37-10 від 12.07.2010 (далі за текстом - додаткова угода № 1), відповідно до якої сторонами договору оренди погоджено вважати - Комунальне підприємство Голосіївського району в м. Києві «Розрахунковий центр «Голосіїво» (орендодавець) та ТОВ «Продукти «Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 «Молоко» (орендар).

Відповідно до розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від № 489 25.06.2011 «Про передачу нежитлових будівель та приміщень комунальному підприємству Голосіївського району в м. Києві «Розрахунковий центр «Голосіїво» закріплено на праві господарського відання без права розпорядження за Комунальним підприємством Голосіївського району в м. Києві «Розрахунковий центр «Голосіїво» з 01.07.2011 нежитлові будівлі та приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва, що передані до сфери управління Голосіївській районній в місті Києві державній адміністрації, згідно з додатком (в тому числі нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, пр. Науки, 43 (перший поверх площею 130, 9 кв.м., підвал площею 50, 9 кв.м.)), а згідно рішення Київради № 34/6250 від 22.09.2011 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» - орендодавцем майна територіальної громади міста Києва визначено Голосіївську районну в м. Києві державну адміністрацію.

На підставі рішення Київської міської ради № 34/6250 від 22.09.2011 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва», розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 № 121 «Про реалізацію районними у місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень», відповідно до п.п. 1.1. розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 1030 від 30.12.2011 «Про внесення змін до договорів оренди нежитлових приміщень територіальної громади міста Києва, що віднесені до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та перерахунок орендної плати» та п.п. 2, 3 розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.01.2012 № 5 «Про питання врегулювання розрахунків витрат на утримання нерухомого майна», між Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ «Продукти» ЧТК ДП роздрібної торгівлі № 228 «Молоко» (орендар) укладено Додаткову угоду № 2 до договору оренди (далі за текстом - додаткова угода № 2), відповідно умов якої, пункт 1.1. договору викладено в наступній редакції: «Орендодавець передає, а орендар приймає в користування на умовах оренди нежитлове приміщення, яке є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться за адресою: просп. Науки, 43 розташоване таким чином: на І поверсі, площею 130,9 кв.м та у підвалі, площею 50,9 кв.м.». Зазначена додаткова угода також підписана з боку Комунального підприємства Голосіївського району м. Києва «Розрахунковий центр «Голосіїво» (балансоутримувач).

Також сторонами погоджено доповнити пункт 3.3. договору оренди та викладено його в наступній редакції: «Орендна оплата сплачується орендарем щомісячно в повному обсязі незалежно від наслідків господарсько-фінансової чи іншої діяльності до 15 числа поточного місяця та перераховується на розрахунковий рахунок балансоутримувача Комунального підприємства «Розрахунковий центр «Голосіїво»…».

Розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 95 від 19.02.2015 «Про організаційно-правові заходи реорганізації комунального підприємства Голосіївського району в м. Києві «Розрахунковий центр «Голосіїво», закріплено на праві господарського відання без права розпорядження за позивачем - Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», нерухоме та рухоме майно, яке знаходилось в господарському віданні без права розпорядження реорганізовуваного Комунального підприємства Голосіївського району в м. Києві «Розрахунковий центр «Голосіїво» і передано по акту прийому-передачі від 31.05.2015 позивачу, в тому числі нежитлові приміщення на проспекті Науки, 43 в м. Києві (І поверх - 130, 9 кв.м., підвал-50,9 кв.м.).

Про зміну балансоутримувача приміщення відповідача повідомлено письмово листом від 14.05.2015 № 434-718, який отримано представником відповідача під його особистий підпис.

Суд вказує, що позивач є правонаступником прав та обов`язків Комунального підприємства Голосіївського району в м. Києві «Розрахунковий центр «Голосіїво», що також вбачається з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань додається.

Крім того, розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.03.2019 №127 «Про закріплення майна», за позивачем закріплено на праві господарського відання без права розпорядження майно, в тому числі вказані нежитлові приміщення.

Загальний розмір платежів орендаря на користь орендодавця визначено на підставі розрахунків в додатках до договору оренди № 1, № 2, № 3. Податок на додану вартість сплачується орендарем окремо від орендної плати у розмірах та порядку встановленому чинним законодавством.

Згідно з пунктом 3.1. договору оренди на дату підписання договору, розмір орендної плати визначений в додатку № 1 від 12.07.2010 до договору оренди за перший календарний місяць встановлений в розмірі 9 036, 34 грн. (без ПДВ).

Пунктом 3.4 договору оренди встановлено, що розмір орендної плати може бути змінений на підставі рішення ради у наступних випадках: за згодою орендодавця та орендаря; на вимогу однієї із сторін у разі зміни цін та тарифів (орендної ставки); в інших випадках, передбачених чинним законодавством та Положенням.

З жовтня 2011 року за користування об`єктом оренди розрахунок орендної плати здійснювався на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київської міської ради № 34/6250 від 22.09.2011.

Пунктом 3.2. договору оренди встановлено, що розмір оренди за кожний наступний календарний місяць визначається шляхом коригування місячної орендної плати попереднього місяця на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно пунктів 3.11., 3.12. договору оренди, орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві витрати пов`язані з утриманням земельної ділянки. Орендар сплачує орендодавцю витрати пов`язані з утриманням будинку.

Розмір відшкодування витрат пов`язаних з утриманням земельної ділянки в місяць визначений відповідно до Закону України «Про плату за землю», Податкового кодексу України, рішенням Київської міської ради від 26.07.2007 № 43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення» в додатку № 2 від 12.07.2010 до договору оренди і становив 270,82 грн. без ПДВ, який після проведення індексації нормативної грошової оцінки землі відповідно до Податкового кодексу України становить 900, 47 грн.

Розмір витрати пов`язаних з утриманням будинку, в місяць визначений відповідно до розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 74 від 08.02.2013 «Про питання врегулювання розрахунків витрат на утримання нерухомого майна», в Додатку №3 від 12.07.2010 до Договору і становить 730, 84 грн. з ПДВ.

Згідно пунктом 2.20 договору оренди, підставою для припинення нарахування орендних платежів по договору є акт передачі орендованого приміщення орендодавцеві. Орендна плата сплачується орендарем по день фактичної передачі приміщення по акту.

Відповідно до п. 3.6. Договору, по закінченню терміну дії Договору орендна плата та інші платежі (комунальні послуги, експлуатаційні витрати, відшкодування витрат пов`язаних з утриманням земельної ділянки) сплачуються орендарем по день фактичного звільнення приміщення включно.

Відповідно до пункту 5.1 договору оренди термін дії договору з 12.07.2010 по 12.06.2013.

Після закінчення терміну, зазначеного в пункті 5.1. договору, договір оренди припиняє свою дію. (пункт 5.2. договору).

При тому судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що вказаний строк дії договору продовжувався, а відтак починаючи з 13.06.2013 відповідач користується спірними нежитловими приміщеннями без належних на те правових підстав.

Відповідно до акту прийому-передачі від 24.01.2022 відповідач передав приміщення позивачу 24.01.2022.

Як вбачається з доводів позивача та наданого розрахунку заборгованості станом на 24.01.2022 за відповідачем рахується заборгованість 94 964, 04 грн за період з серпня 2021 по січень 2022, яка складається із орендної плати - 90 767, 60 грн (з ПДВ) та експлуатаційних витрат - 4 196, 44 грн.

Суд вказує, що в матеріалах справи відсутні заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимоги та докази сплати орендних та інших платежів.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 37-10 від 12.07.2010, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором оренди.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення частини 1 статті 180 ГК України кореспондуються зі статтею 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами частини 1 статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За приписами статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено (статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», статті 291 ЦК України).

Як було вже встановлено судом вище, відповідач повернув позивачу орендовані нежитлові приміщення згідно акту прийому-передачі 24.01.2022.

Відповідно до частини 1 та 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1 та 4 статті 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», одним з основних обов`язків орендаря є своєчасне і у повному обсязі внесення орендної плати.

Відповідно до частин 1, 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Як зазначено вище, згідно з пунктом 2.20 договору оренди, підставою для припинення нарахування орендних платежів по договору є акт передачі орендованого приміщення орендодавцеві. Орендна плата сплачується орендарем по день фактичної передачі приміщення по акту.

Також пунктом 3.6 договору оренди передбачено, що по закінченню терміну дії цього договору орендна плата та інші платежі (комунальні послуги, експлуатаційні витрати, відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням земельної ділянки) сплачуються орендарем по день фактичного звільнення приміщення включно.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи фактичне користування відповідачем орендованими нежитловими приміщення в період з серпня 2021 по січень 2022 та відповідним споживанням комунальних послуг (експлуатаційних витрат), суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок по сплаті заборгованості в розмірі 94 964, 04 грн згідно наданого позивачем розрахунку.

Частинами 1-2 сттатті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлені судом обставини та наявні в матеріалах справи докази, з огляду на відсутність в матеріалах справи доводів відповідача на спростування заявлених позовних вимог та доказів сплати орендних та інших платежів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а стягненню з відповідача підлягає заборгованість в розмірі 94 964, 04 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Продукти» членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 «Молоко» (пр-кт Науки, буд. 43, м. Київ, 03028; ідентифікаційний код 30574217) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (пр-кт. Голосіївський, буд. 17-б, м. Київ, 03039; ідентифікаційний код 32375554) заборгованість в розмірі 94 964 (дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) грн 04 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 02.05.2022

Суддя Антон ПУКАС