ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2022 Справа №917/1759/19(925/432/21)

м. Полтава

за позовною заявою керівника Золотоніської окружної прокуратури (м. Золотоноша, Черкаська область) в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради, смт. Драбів, Золотоніський район, Черкаська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", вул. Гвардійська, буд. 45А, м. Лозова, Харківська область, 64600

про стягнення 71484,40 грн. грн.

Колегія суддів у складі (склад суду визначено згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.11.2021р.).

головуючий суддя Паламарчук В.В.

суддя Ціленко В.А.

суддя Білоусов С.М.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Учасники справи: згідно протоколу

ВСТАНОВИЛА:

За ухвалою суду від 14.06.2021р. Господарського суду Черкаської області постановлено матеріали справи № 925/432/21 за позовною заявою керівника Золотоніської окружної прокуратури (м. Золотоноша, Черкаська область) в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про стягнення 98722,20 грн., передати для розгляду в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" №917/1759/19, яка розглядається Господарським судом Полтавської області.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу №925/432/21 передано головуючому судді Паламарчуку В.В., склад колегії: за наявності.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020р. (колегія суддів: Паламарчук В.В. - головуючий, Ціленко В.А., Ореховська О.О.), серед іншого, відкрито провадження у справі №917/1759/19 про банкрутство ТОВ "Гадячсир". Визнано кредиторські вимоги ПП "КФ "Прометей" в особі філії "Менський сир" у розмірі: 4 368 207,33 грн. - основного боргу; 737 472,18 грн. - інфляційних, 154 465,04 грн. - 3% річних, 85 835,28 грн. - відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Гадячсир". Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Боярчукова Сергія Григоровича. Вирішено інші процедурні питання. Попереднє засідання суду призначено на 04.08.2020р.

03.06.2020 на офіційному вебсайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет Господарським судом Полтавської області здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47, ідентифікаційний код 33460268), № 64880.

01.04.2021 р. до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява керівника Золотоніської окружної прокуратури (м. Золотоноша, Черкаська область) в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про стягнення 98722,20 грн. орендної плати за період січня 2019 - грудня 2020 року, а також пені, 3% річних та інфляційних втрат.

03.06.2021р. прокуратурою була подана заява про зменшення позовних вимог. Згідно даної заяви прокурор просить стягнути з ТОВ "Гадячсир" 74780,26 грн. заборгованості, з них: орендна плата - 69131,52 грн.; 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 2169,12 грн.; втрати від інфляції - 3479,62 грн.

12.01.2022 прокуратурою було подано заяву про зменшення позовних вимог (вхід. №302).Згідно даної заяви прокурор просить стягнути з ТОВ "Гадячсир" 71484,40 грн. заборгованості, з них: орендна плата - 69131,52 грн.; 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1105,63 грн.; втрати від інфляції - 1247,25 грн.

За ухвалою суду від 12.01.2022 суд прийняв дані заяви прокурора до розгляду та постановив розглядати позовні вимоги в редакції даних заяв, а саме: про стягнення з ТОВ "Гадячсир" 71484,40 грн. заборгованості, з них: орендна плата - 69131,52 грн.; 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1105,63 грн.; втрати від інфляції - 1247,25 грн. Закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 03.03.2022.

Розпорядник майна Боярчуков С.Г. відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

01.10.2010 на підставі рішення Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області №10-5/V від 20.09.2010, між Драбове-Барятинською сільською радою Драбівського району (далі - орендодавець) та ЗАТ «Гадячсир» правонаступником якого є ТОВ «Гадячсир» (далі - орендар) укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,8 га, що знаходиться в адміністративних межах с. Драбове-Барятинське Драбівського району строком на 49 років.

Правонаступництво підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців га громадських формувань - ТОВ «Гадячсир» .

В пунктах 1,2 Договору вказано, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,8 га по вулиці Заводській, 4 в с. Драбове- Барятинське. Цільове призначення - для виробничих потреб.

Вказана в договорі земельна ділянка площею 4,8 га складається з двох земельних ділянок: кадастровий номер :01:001:0351, площею 1,3890 га та :01:001:0366 площею 3,4027 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з п. 4 Договору становить 7 грн. 49 коп.

Згідно з п. 8 Договору він укладений на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 0 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8).

Пунктом 9 Договору сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та встановлюється у розмірі 34 565 грн. 76 коп.

Відповідно до п. 11 Договору орендна плата вноситься щомісячно до 30 числа.

03.11.2010 вказаний Договір був зареєстрований у Драбівському РВ УРФ ДП «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель внесено запис за номером 04.10.781.00006.

Відповідно до акту прийому - передачі 01.10.2010 Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду земельну ділянку площею 4,8 га.

Після цього, 23.01.2015 між сторонами було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі (запис в державному реєстрі земель від 03.11.2010 №04.10.781.00006) якою внесено зміни до п.9 «орендна плата» в наступній редакції: «Орендна плата вноситься ОРЕНДАРЕМ в грошовій формі в сумі 45442,84 грн.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права від 09.06.2020 на вищевказані земельні ділянки суб`єктом речового права є ТОВ «Гадячсир» код ЄДРПОУ: (33460268).

Таким чином, прокурор зазначає, що між Драбове-Барятинською сільською радою та ТОВ «Гадячсир» наявні договірні відносини з приводу оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0351, площею 1,3890 га та :01:001:0366 площею 3,4027 га. які знаходяться в адміністративних межах с. Драбове-Барятинське Драбівського району.

Проте, відповідач усупереч взятим на себе зобов`язанням протягом 2019- 2020 років систематично не сплачує орендну плату за використання землі.

Драбове-Барятинською сільською радою було направлено лист від 16.04.2019 №100 на ім`я директора ТОВ «Гадячсир» Лисаченка Віктора Федоровича з проханням повідомити про причини, які призвели до виникнення заборгованості та проведення розрахунку за оренду земельної ділянки в найближчий термін. Лист було отримано 23.05.2019 відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, відповіді на адресу сільської ради не надходило, а відповідачем заборгованість у подальшому не сплачувалася, а тому існує борг з орендної плати за землю за період з січня 2019 по грудень 2020 року включно.

На підставі протоколу №7 від 29.07.2019 наради про хід виконання планових показників місцевих бюджетів за 7 місяців 2019 року Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області встановлено, що голова Драбове-Барятинської сільської ради Жадан В.І. зверталась з проханням сприяти у погашенні податкової заборгованості у розмірі 52 тис. грн., яка обліковувалась за ТОВ «Гадячсир».

Відповідно до довідки Драбовс-Барягинської сільської ради №105 від 01.06.2020 на усне звернення голови сільської ради до начальника Золотоніського управління ГУ ДФС в Черкаській області щодо сприяння сплаті заборгованості по орендній платі ТОВ «Гадячсир» було повідомлено, що ведеться претензійно-позовна робота щодо ТОВ «Гадячсир».

Згідно з інформацією начальника Золотоніського управління ГУ ДПС в Черкаській області №1654/23-00-54-10-019 від 18.06.2020, наданої на запит прокуратури, станом на 18.06.2020 по ТОВ «Гадячсир» обліковується податкова заборгованість по сплаті орендної плати за землю по Драбове-Барятинській сільській раді Драбівського району Черкаської області.

На підставі листа - розрахунку боргу Драбівської селищної ради №03- 08/308 від 17.02.2021 встановлено, що станом на 01.01.2021 борг по орендній платі ТОВ «Гадячсир» складає за 2019 рік 45442,84 грн., за 2020 рік 45442,804 грн. на загальну суму 69131,52 грн. за період з січня 2019 по 01.06.2020 ( в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем ст.ст. 1, 13, 15, 21, 24 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 93, 206 ЗК України, ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України, п.9 умов Договору оренди землі від 01.10.2010 з внесеними змінами на підставі додаткової угоди протягом січня 2019 по 01.06.2020 прокурор просить стягнути з ТОВ «Гадячсир» заборгованість у розмірі 69131,52 грн.

Відповідно до розрахунку Золотоніської місцевої прокуратури, окрім основної суми заборгованості, відповідач має сплатити втрати від інфляції за період прострочення з 01.01.2019 по 30.05.2020 в сумі 1247,25 грн. та три проценти річних від простроченої суми за цей же період у сумі 1105,63 грн. (в редакції заяви про зменшення позовних вимог від 11.01.2022 №51/1-12вих-22).

Отже, з урахуванням основної суми заборгованості, загалом з відповідача підлягає до стягнення 71484,40 грн.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно зі ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з п.27 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №912/2385/18 від 26.01.2020 представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Аналіз ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор набуває право на представництво, якщо:

- відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює його неналежно.

- «Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

- «Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Варто зазначити, що відповідно до Висновку про застосування норм прав, що викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року справа № 912/2385/18, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Невиконання цих вимог є наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ст. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Отже, згідно з зазначеними нормами та ст. ст. 6, 7, 13, 143 Конституції України органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах виступає, державний орган, якому надано повноваження органу виконавчої влади. У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Драбівська селищна рада яка є правонаступником Драбово-Барятинської сільської ради Черкаської області.

Правонаступництво підтверджується витягом з рішення Драбівської селищної ради 1-10/VIII від 25.11.2020 про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання відповідно до якого Драбівська селищна рада є правонаступником всього майна, прав і обов`язків Драбове-Барятинської сільської ради.

При цьому згідно із правовою позицією Верховного Суду України, сформованою за результатами розгляду справи № 6-824цс16 (постанова від 11.05.2016) та постанова ВС від 05.11.2018 у справі № 917/1461/17 дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходження платежів по орендній платі в місцеві бюджети в законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового регулювання безпосередньо відноситься до інтересів держави.

Враховуючи те, що Драбове-Барятинською сільською радою протягом тривалого часу не вживались заходи щодо стягнення заборгованості за договором оренди землі в судовому порядку та виходячи з наданих органам прокуратури повноважень у сфері представництва в суді законних інтересів держави та необхідності поповнення бюджету територіальної громади виникла необхідність у зверненні Золотоніською окружною прокуратурою до господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради яка є правонаступником Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області про стягнення заборгованості за договором оренди землі.

У даному випадку інтереси держави полягають в необхідності стягнення недоотриманних сільським бюджетом належних за оренду платежів. Вказані інтереси збігаються з інтересами Драбове-Барятинської сільської ради як отримувача бюджетних коштів за використання землі комунальної власності в адміністративних межах с. Драбове-Барятинське.

Прокуратурою надіслано запит до Драбівської селищної ради №32/1-6 вцх-20 від 06.01.2021 про надання розрахунку заборгованості та про повідомлення причин невжиття заходів представницького характеру інтересів держави в суді щодо стягнення з ТОВ «Гадячсир» заборгованості за оренду спірної землі.

Драбівська селищна рада відповідно до листа від 17.02.2021 за №03-08/308 повідомила, що у зв`язку з відсутністю в штатному розписі сільської ради посади юриста та обмеженими фінансовими можливостями сільського бюджету позовна заява до суду до ТОВ «Гадячсир» не подавалась.

Таким чином в діях позивача вбачається неналежне здійснення захисту інтересів держави.

Водночас відповідно до п.5.6 постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 зазначено, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Крім того, сам факт не звернення до суду Драбове-Барятинської сільської ради, а також його правонаступником Драбівською селищною радою з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо стягнення плати за користування землею, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади с. Драбове-Барятинське та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (п. 6.43).

Таким чином, орган, уповноважений державою на захист її інтересів, не здійснює надані йому Законом повноваження, до цього часу до суду з таким позовом не звернувся, а тому вказаний позов на підставі ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України „Про прокуратуру" вноситься прокурором в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради яка є правонаступником Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району як сторони Договору - отримувача коштів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст.ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини 1, 8 вказаної норми).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 206 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року " 2768-ІІІ (із внесеними змінами та доповненнями) передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 21 названого Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За приписами ч.ч. 289.1., 289.2. ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Зі змісту наведених статей Закону України "Про оренду землі" вбачається, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Нормами ст.ст. 287, 288 Податкового кодексу України передбачено, що, податкове зобов`язання щодо плати за землю, а також орендна плата, визначені у податковій декларації на поточний рік, сплачуються рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Істотною умовою договору оренди землі за ст. 15 Закону України "Про оренду землі" є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату.

Згідно п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України - орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

За ст. 610, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати за землю.

У відповідності до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 36 Закону України "Про оренду землі" визначено, що у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, що передбачено ст. 152 Земельного кодексу України.

Доказів погашення боргу відповідачем суду не надано.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 69131,52 грн. боргу по орендній платі за землю по договору від 01.10.2010 за період з січня 2019 по 01.06.2020р. включно - підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Судом перевірено методику розрахунку 3% річних та інфляційних втрат з використанням калькулятора ІАЦ "Ліга". За результатами проведеного перерахунку, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення 947,66 грн. - інфляційних втрат та 1031,11 грн. - 3% річних за загальний період з 30.01.2019р. по 30.05.2020р. В іншій частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд відмовляє в задоволені за безпідставністю.

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 2, 3 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (вул. Гвардійська, буд. 45А, м. Лозова, Харківська область, 64600, ) на користь Драбівської селищної ради (вул. Гагаріна, 174, смт. Драбів, Золотоніський район, Черкаська область, 19800, ) 69131,52 грн. - орендної плати, 1031,11 грн. - 3% річних, 947,66 грн. - інфляційних втрат, 2258,12 грн. - судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити в задоволенні.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано після виходу головуючого судді з відпустки - 12.04.2022р.

Головуючий суддя В.В. Паламарчук

Суддя В.А. Ціленко

Суддя С.М. Білоусов