ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"03" травня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3973/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

розглянувши справу № 916/3973/21 у порядку спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю СТЕНКОР /, адреса 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 38/

до відповідача: державного підприємства Одеський авіаційний завод /, адреса 65121, м. Одеса, пр. Небесної сотні, 32-а/

про стягнення 57 259,43 грн

ВСТАНОВИВ:

22.12.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю СТЕНКОР звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 4102/21/ до державного підприємства Одеський авіаційний завод про стягнення заборгованості за договором № 150/МТЗ-20 від 27.05.2020 року у розмірі 57 259,43 грн, з яких:

- 46 464,00 грн 80 % вартість поставленого товару;

- 1 755,56 грн 3 % річних;

- 6 254,12 грн інфляційні втрати;

- 2 785,75 грн пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 150/МТЗ-20 від 27.05.2020 року.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 202, 205, 207, 509, 525-526, 530, 610, 612, 625, 627-629, 655, 692, 694, 712 ЦК України, ст.ст. 173, 175, 193, 218, 230-231, 540, 541 ГК України.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3973/21; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки провадження у справі № 916/3973/21 відкрито 28.12.2021 року, то у відповідності із положеннями ст. 248 ГПК України, справа має бути розглянута у строк до 28.02.2022 року.

У зв`язку із запровадженням воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України № 64/2022 № 2102-IX, та перебуванням головуючого судді у відпустці розгляд справи № 916/3973/21 відбувається понад строки, визначені ГПК України.

07.02.2022 року на адресу суду надійшла заява позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн /вх. № 3477/22/.

18.02.2022 року на адресу суду надійшла заява позивача /вх. № 4681/22/, в якій позивач не підтримує позовні вимоги внаслідок задоволення вимог відповідачем у повному обсязі 15.02.2022 року після пред`явлення позову. Разом із тим на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України позивач наполягає на відшкодування судових витрат, а саме судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

22.02.2022 року на адресу суду надійшла заява відповідача про закриття провадження у справі /вх. № 5027/22/ у зв`язку із відсутністю предмету позову. До заяви додано платіжне доручення № 423 від 15.02.2022 року на суму 59195,43 грн з призначенням платежу - погашення борогу по рах. № СФ-1191від 08.07.2020 - 48400 грн, трьох відсотків річних на суму 1755,56 грн, інфляційних втрат - 6254,12 грн, пені - 2785,75 грн. за договором № 150/МТЗ-20 від 27.05.2020 року.

Також 22.02.2022 року на адресу суду надано клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу /вх. № 5082/22/, в якій відповідач просить зменшити витрати з 5 000,00 грн до 2 000,00 грн.

23.02.2022 року на електронну адресу суду надійшли заперечення позивача /вх. № 5159/22/ на клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо:

1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;

4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Частиною 2 ст. 46 ГПК України передбачено право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Відповідно до ст. 191 ГПК України, позивач, зокрема, може відмовитися від позову. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч.4 ст. 231 ГПК України).

Судом досліджено надане відповідачем платіжне доручення № 423 від 15.02.2022 року про сплату відповідачем на користь позивача грошових коштів у розмірі 59 195,43 грн з призначенням платежу: «погашення боргу по рах. № СФ-1191 від 08.07.2020-48 400, 3% річних 1755,56 грн, інфл.витр. 6254,12 грн, пеня 2785,75 грн, дог. № 150/МТЗ-20 від 27.05.20».

Разом із тим, враховуючи заяву позивача /вх. № 4681/22 від 18.02.2022 року/, згідно якої, посилаючись на положення ст.130 ГПК України, позивач зазначає, що не підтримує вимоги в частині основного боргу, 3% річних, інфляційних втрат та пені, суд доходить висновку про можливість прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у даній справі.

Стосовно розподілу судових витрат, господарський суд зазначає наступне.

За змістом положень ч.1 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Водночас, за положеннями ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

При цьому відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом встановлено, що позивач при пред`явлені позову сплатив судовий збір у розмірі 2 270,00 грн, що вбачається із платіжного доручення № 473 від 17.12.2021 року.

Враховуючи вищевикладене, 50% сплаченого позивачем за платіжним дорученням №473 від 17.12.2021р. судового збору у розмірі 1 135 грн слід повернути позивачу з Державного бюджету України, а решту 50% судового збору сплаченого позивачем покласти на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд вказує наступне.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу надано договір про надання правової допомоги від 01.03.2021 року, додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2021 р. розмір гонорару та порядок його оплати, акт №8 приймання-передачі наданої правової допомоги від 02.02.2022 року, додаток № 1 до акту приймання-передачі наданої правової допомоги - розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, рахунок-фактура № 08/02 від 02.02.2022 на суму 5 000 грн; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2132.

Як вбачається зі змісту договору про надання правової допомоги, укладеного 01 березня 2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Стенкор (клієнт) та Адвокатським об`єднанням Адвокатська компанія Клименко і партнери (адвокат) (п.1.1), адвокат приймає на себе доручення клієнта про надання правової допомоги обумовленого ним виду в інтересах останнього, в тому обсязі та на тих умовах, що передбачені і закріплені за взаємною згодою у цьому договорі, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правової допомоги, а також усі фактичні витрати, пов`язані з виконанням адвокатом своїх зобов`язань за даним договором.

Згідно п. 2.2 договору адвокат зобов`язується надавати правову допомогу клієнту компетентно і добросовісно (п.п. 2.2.1); із розумною регулярністю інформувати клієнта про хід виконання доручення і своєчасно відповідати на запити клієнта про стан його справи (п.п. 2.2.2); використати всі розумно необхідні і доступні йому законні засоби для надання ефективної правової допомоги (п.п. 2.2.3); зберігати адвокатську таємницю, предметом якої є питання, з яких клієнт звернувся до адвоката, суть консультацій, порад, роз`яснень та інших відомостей, одержаних ним при здійсненні своїх професійних обов`язків (п.п. 2.2.4).

В п. 2.3 договору передбачено, що при наданні правової допомоги адвокат користується всіма правами, передбаченими Господарським процесуальним, Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним кодексами України, Кодексом про адміністративне судочинство та іншими нормативними актами України. Обмеження прав і повноважень адвоката за цим договором не встановлено.

Пунктом 4.1 договору визначено, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату за договором гонорар у розмірі та порядку, наведеному у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 4.2 договору розмір гонорару може бути змінено за домовленістю сторін у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, що має бути надана. У разі недосягнення згоди між сторонами з цього питання дія договору припиняється з виконанням клієнтом вимог, передбачених п. 3.1.2 цього договору.

Умовами п. 6.1 договору визначено, що останній набуває чинності з дати укладення його сторонами, та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю Стенкор (клієнт) та Адвокатським об`єднанням Адвокатська компанія Клименко і партнери (адвокат) укладено додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2021 р., яким визначено вартість та порядок оплати правової допомоги (гонорару) адвоката за надання правової допомоги клієнту ТОВ Стенкор. Так, п. 2 вказаного додатку визначена вартість послуг, а саме:

- підготовка претензії (за один документ) 2000,00 грн.;

- підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, відзиву, заперечення на відповідь на відзив, зустрічний позов (в незалежності від витраченого часу) (за один документ) 5000,00 грн.;

- підготовка інших процесуальних документів у господарській справі (клопотання, заяви і т.п.) (за один документ) 1500,00 грн.;

- участь та представництво адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні по справі (в незалежності від того чи відбулося судове засідання чи ні) (за 1 судове засідання) 2500,00 грн.;

- гонорар успіху (сплачується клієнтом у випадку прийняття рішення на користь клієнта (повністю або частково) або закриття провадження у справі, або залишення позову без розгляду) - 10000,00 або 5-10 % від стягнутої суми.

Враховуючи подані позивачем докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги.

Разом з тим слід зазначити, що наявні в матеріалах справи договір про надання правової допомоги від 01.03.2021 р., додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2021 р. розмір гонорару та порядок його сплати, акт № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги від 20.01.2022 р. за договором про надання правової допомоги від 01.03.2021 р., додаток № 1 до акту № 1 від 20.01.2022 р. - розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, а також встановлений у договорі про надання правової допомоги від 01.03.2021 р. фіксований розмір адвокатських послуг за кожну надану послугу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд враховує заперечення відповідача в частині того, що дана справа про стягнення заборгованості у розмірі 57 259,43 грн. не є складною справою, відноситься до категорії справ, що мають приватноправовий характер, не викликає публічного резонансу з боку органів державної, місцевої влади або засобів масової інформації, відсутні прояви публічного інтересу до справи, а складання позовної заяви не потребувало великої кількості затраченого часу, зокрема, й з урахуванням того, що в провадженні Господарського суду Одеської області перебувають ще 10 аналогічних господарських справ між даними сторонами.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з огляду на загальні принципи справедливості та верховенства права, враховуючи категорію та складність справи, незначну суму позову, добровільне погашення відповідачем суми заборгованості та штрафних санкцій суд, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, а також з урахуванням клопотання відповідача, вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, до 2 500 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 130, п. 4 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову товариства з обмеженою відповідальністю СТЕНКОР від позову до державного підприємства Одеський авіаційний завод про стягнення 57 259,43 грн.

2. Закрити провадження у справі № 916/3973/21 у зв`язку із відмовою позивача від позову.

3. Повернути з Державного бюджету України (ГУК у м. Одесі/Приморський р-н/ 22030101, , банк - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030101, рахунок UA3015758) на користь товариства з обмеженою відповідальністю СТЕНКОР /, адреса 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 38/ 50 % від суми судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 1 135,00 грн /одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок/, сплачений платіжним дорученням № 473 від 17.12.2021 року, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи /а.с. 7/.

4. Стягнути з державного підприємства Одеський авіаційний завод /, адреса 65121, м. Одеса, пр. Небесної сотні, 32-а/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю СТЕНКОР /, адреса 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 38/ судові витрати у розмірі 3 635,00 грн /три тисячі шістсот тридцять п`ять гривень 00 копійок/, з яких: 1 135,00 грн судовий збір та 2 500,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвала складена та підписана 03.05.2022 року.

Ухвала набрала законної сили 03.05.2022 року та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 254, 255 ГПК України.

Суддя Н.Д. Петренко