ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"18" квітня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/640/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" про видачу судового наказу (вх. №665/22 від 13.04.2022р.) про стягнення заборгованості із боржника - фізичної особи-підприємця Кісєлєва Станіслава Йосиповича, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" звернулось до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із фізичної особи-підприємця Кісєлєва Станіслава Йосиповича заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 30 858,24 грн. Подану до господарського суду заяву про видачу судового наказу заявник обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими, №005167 (2016) від 01.04.2016р. в частині оплати вартості спожитого газу у листопаді-грудні 2021р. та січні 2022р.

Товариством з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду, зокрема, копію договору №005167 (2016) від 01.04.2016р., та акти приймання-передачі природного газу.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" про видачу судового наказу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до п. 3-4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як зазначалось вище по тексту ухвали боржником за поданою заявою визначено фізичну особу-підприємця Кісєлєва Станіслава Йосиповича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ). Таким чином, заявник має надати суду договір, укладений у письмовій формі саме із зазначеною особою.

Проте, на підтвердження заявлених вимог товариством з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" було надано суду копію договору №005167 (2016) від 01.04.2016р., укладеного з Киселевим Станіславом Йосиповичем. При цьому, договір не містить ідентифікаційного коду фізичної особи-підприємця. Крім того, заявником було надано суду копії актів приймання-передачі газу, підписані Киселевим С.Й.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про ненадання товариством з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" копії договору, укладеного безпосередньо з Кісєлєвим Станіславом Йосиповичем, тобто особою, визначеною боржником за поданою заявою, оскільки прізвище боржника та особи, якою було підписано договір постачання природного газу та акти приймання-передачі природного газу, відрізняються.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Враховуючи ненадання товариством з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" письмового договору, укладеного саме з фізичною особою-підприємцем Кісєлєвим Станіславом Йосиповичем, господарський суд доходить висновку про невідповідність заявлених вимог приписам ст. 148 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Судові витрати зі сплати судового збору судом не розподіляються згідно приписів 151 ГПК України у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 151- 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №665/22 від 13.04.2022р.) про стягнення із фізичної особи-підприємця Кісєлєва Станіслава Йосиповича заборгованості у розмірі 30 858,24 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна