ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" травня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/4/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка"

до відповідача Фермерського господарства "Клен" Демидівського району Рівненської області

про стягнення 705 147 грн. 20 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Мартинюк С.В. (паспорт НОМЕР_1 від 18.01.2001 р.);

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

31 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фермерського господарства "Клен" Демидівського району Рівненської області (далі - відповідач) про стягнення 705 147, 20 грн. за Договором поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-ФЗ-2442 від 07 вересня 2021 року.

Позовні вимоги аргументовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № КВ-ФЗ-2442 від 07 вересня 2021 року про купівлю-продаж майбутнього врожаю кукурудзи.

Позивач зазначає, що в порушення виконання умов договору відповідач не передав у власність позивача урожай кукурудзи на умовах визначених у договорі, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в загальному розмірі 705 147 грн. 20 коп.

В судовому засіданні 03 травня 2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просив позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову, або будь-які інші письмові заперечення по суті спору.

Суд зазначає, що до матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачам копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місця проживання відповідача, яка також є офіційною адресою його місця проживання згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси

Відповідно до наявних у матеріалах справи поштових повідомлень, вбачається, що останні отримані Фермерським господарством "Клен" Демидівського району Рівненської області.

З огляду на викладене, Фермерське господарство "Клен" Демидівського району Рівненської області вважається повідомленим про розгляд справи № 918/4/22 належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними у справі матеріалами.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даного спору, останній не скористалися свої процесуальним правом на подачу відзиву або будь-яких інших пояснень, тому вважає можливим здійснювати розгляд справи по суті.

В судове засідання 03 травня 2022 року відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника.

Заяви та клопотання у справі.

Заяви та клопотання у справі учасниками процесу не подавалися.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05 січня 2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" до Фермерського господарства "Клен" Демидівського району Рівненської області про стягнення 705 147 грн. 20 коп. - залишено без руху. Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" надано 3-денний строк з дня отримання даної ухвали через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області подати докази сплати судового збору у розмірі 10 577 грн. 21 коп.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/4/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" до відповідача Фермерського господарства "Клен" Демидівського району Рівненської області про стягнення 705 147 грн. 20 коп., розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 07 лютого 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07 лютого 2022 року відкладено розгляд справи на 21 лютого 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року закрито підготовче провадження по розгляду позовної заяви у справі № 918/4/22 за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" до відповідача Фермерського господарства "Клен" Демидівського району Рівненської області про стягнення 705 147 грн. 20 коп. та призначено розгляд справи № 918/4/22 до судового розгляду по суті на 14 березня 2022 року. об 12:00 год.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 березня 2022 року розгляд справи відкладено до припинення або скасування воєнного стану.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28 березня 2022 року призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 11 квітня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 квітня 2022 року відкладено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 03 травня 2022 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

07 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" (далі - покупець) та Фермерським господарством "Клен" Демидівського району Рівненської області (далі - постачальник) укладено договір поставки майбутнього врожаю 2021 року № КВ-ФЗ-2442, відповідно до умов якого, відповідач взяв на себе зобов`язання поставити на користь позивача кукурудзу в загальній кількості 120 тон у строк до 15 листопада 2021 року, а позивач відповідно зобов`язався прийняти та оплатити товару у відповідності до умов договору (п. 1.1., 1.2. договору).

Пунктом 1.3 договору сторони передбачили, що поставка вважається здійсненою в момент підписання видаткової накладної та/або акту приймання-передачі на товару на базисі поставки та видачі покупцеві складської квитанції на товар.

Відповідно до п. 2.1. договору розрахунок за товар проводиться покупцем на підставі наданих продавцем належним чином оформлених наступних документів: складської квитанції на товар виписаної зерновим складом на ім`я покупця; видаткових накладних на товар; податкових накладних складених в електронній формі з дотриманням умов щодо їх реєстрації у порядку, визначеному законодавством, та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно до п. 2.2. сторони домовилися, що з метою забезпечення виконання зобов`язання постачальника за даним договором, постачальник зобов`язується надати товарну аграрну розписку у погодженій покупцем формі на визначений цим договором обсяг (кількість) товару або передати в заставу/іпотеку покупця належне йому рухоме та/або нерухоме майно, вартістю не менше суми передбаченої цим договором попередньої оплати.

Після підписання даного договору та виконання постачальником умова п. 2.2. договору, покупець здійснює часткову попередню оплату вартості товару у розмірі 260 000 грн. 00 коп. (п. 3.1. договору).

Остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем протягом 10 банківських днів з моменту повного виконання постачальником зобов`язань з поставки товару (п. 3.2. договору).

Пунктом 6 договору сторони погодили наступну відповідальність у разі неналежного виконання зобов`язань, а саме: у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену чинним в Україні законодавством і компенсують створені таким невиконанням збитки; у разі порушення постачальником передбачених цим договором строків поставки товару постачальник зобов`язаний сплатити на користь покупця пеню у розмірі 0,5% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, у разі відмови постачальника від поставки товару або прострочення термінів поставки товару більше ніж на 10 (десять) календарних днів, постачальник крім пені зобов`язується сплатити покупцеві штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків від вартості недопоставленого або невчасно поставленого Товару. Сума штрафних санкцій обраховується виходячи з вартості товару, визначеної станом на останній день передбаченого договором строку поставки. У випадку прострочення термінів поставки товару більше ніж на 20 (двадцять) календарних днів покупець має право відмовитися від даного договору та вимагати повернення постачальником отриманих грошових коштів та сплати останнім передбачених цим договором штрафних санкцій. У випадку поставки товару, якісні показники якого не відповідають умовам даного договору, постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від вартості неякісного товару. У випадку відмови постачальника від проведення огляду посівів, та/або якщо за результатами їх огляду будуть встановлені обставини, що унеможливлюють виконання договору (загибель чи незадовільний стан посівів, тощо), покупець має право або відмовитися від даного Договору в односторонньому порядку та вимагати повернення сплачених коштів та сплати штрафу у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми сплаченої покупцем попередньої оплати; постачальник заявляє та гарантує, що несе повну матеріальну відповідальність за завдані збитки покупцю товару, які виникнуть в останнього внаслідок надання недостовірної інформації по даному договору в розмірі понесених покупцем збитків та штрафів; сплата стороною визначених цим договором та (або) чинним в Україні законодавством штрафних санкцій не звільняє її від обов`язку відшкодувати за вимогою іншої сторони збитки, завдані порушенням договору (реальні збитки та (або) упущену вигоду) у повному обсязі, а відшкодування збитків не звільняє її від обов`язку сплатити за вимогою іншої сторони штрафні санкції у повному обсязі; сплата збитків та штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання зобов`язань, передбачених цим договором. Сторони домовилися що сторона, яка за умовами договору має право на нарахування збитків та/або штрафних санкцій, має право в односторонньому порядку та на власний розсуд утримувати нараховані суми збитків та/або штрафних санкцій з грошових сум, які підлягають виплаті винній стороні.

Відповідно до п. 8.1. договору усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку (п. 8.2. договору).

На виконання пункту 3.1. договору поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-Ф3- 2442 від 07 вересня 2021 року позивачем за платіжним дорученням № 1202 від 14 вересня 2021 року сплачено на користь відповідача передбачену договором часткову попередню оплату вартості товару у розмірі 260 000 грн. 00 коп.

Однак, відповідач у свою чергу в супереч умовам договору не виконав покладених зобов`язань з поставки товару.

05 грудня 2021 року діючи в межах укладеного договору поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-ФЗ-2442 від 07 вересня 2021 року сторонами підписано специфікацію № 1 до вищевказаного договору, якою сторонами додатково погоджено ціну товару, що підлягає поставці, в розмірі 5 184 грн. 00 коп. за одну тону без ПДВ та загальну вартість товару в сумі 622 080 грн. 00 коп. без ПДВ.

Станом на час розгляду справи № 918/4/22 передбачені договором поставки майбутнього врожаю 2021 року відповідно до договору № КВ-ФЗ-2442 від 07 вересня 2021 року, відповідачем залишаються не виконаними.

Враховуючи викладені обставини та невиконання відповідачем умов договору, позивач просить стягнути з відповідача 260 000 грн. 00 коп. попередньої оплати, 133 747 грн. 20 коп. пені та 311 400 грн. 00 коп. штрафу.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Джерела права й акти їх застосування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також судом взято до уваги положення чинного законодавства що регулюють порядок застосування забезпечення виконання зобов`язання у вигляді пені, а також відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Згідно з положеннями пункту 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як унормовано положеннями частини 2 статті 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтями 546, 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У силу вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76-78 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Аргументуючи позовні вимоги позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи від 07 вересня 2021 року № КВ-ФЗ-2442.

В якості доказів вказаних обставини суду надано наступні докази, а саме: копію договору купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи від 07 вересня 2021 року № КВ-ФЗ-2442; копію платіжного доручення № 1202 від 14 вересня 2021 року; копію специфікації № 1 від 09 грудня 2021 року.

На підставі вказаних доказів судом встановлено, а саме: факт виникнення між сторонами договірних відносин по купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи; факт виникнення у відповідача зобов`язання щодо виконання умов договору купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи; факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань по поставці врожаю кукурудзи; факт виникнення та нарахування штрафних санкцій у вигляді штрафу та пені.

Отже, відповідно до викладеного вище, вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання по виконанню умов договору.

Відповідно до п. 1.2. договору строк здійснення поставки всього об`єму товару визначено сторонами до 15 листопада 2021 року.

Однак, в порушення умов п. 1.2. договору відповідачем не здійснено поставку за вказаним договором. Вказана обставина неспростована відповідачем.

На час розгляду справи № 918/1141/20 вістуні будь-які докази виконання відповідачем умов спірного договору.

Судом встановлено, що на час розгляду справи договір купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи від 07 вересня 2021 року № КВ-ФЗ-2442 є чинним, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

У зв`язку із невиконанням умов договору позивачем відповідно до розділу 6 договору нараховано відповідачу штраф та пеню.

Суд здійснивши власний розрахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що позивачем вірно нараховано суму штрафу та пені.

Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про правомірне нарахування позивачем відповідачу штрафу та пені. До стягнення з відповідача підлягають наступні штрафні санкції, а саме 133 747 грн. 20 коп. пені та 311 400 грн. 00 коп. штрафу.

Окрім того, відповідно до ст. 693 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути позивачу 260 000 грн. 00 коп. сплаченої останнім попередньої оплати у зв`язку із не виконанням договірних зобов`язань.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні в розумінні ст. ст. 74-78 ГПК України будь-які докази сплати у повному обсязі нарахованих штрафних санкцій.

Таким чином, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання по поставці товару за договором, внаслідок чого у позивача виникло право стягнення штрафних санкцій та попередньої оплати з відповідача.

Отже, з правовою позицією та аргументами позивача суд погоджується та приймає останні.

Твердженням відповідача судом оцінка не надавалася, оскільки останній не скористався своїм процесуальним правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву та будь-яких письмових заперечень.

Суд, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому приходить до висновку про їх задоволення.

Порушені права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання в укладених з позивачем правочину порушило інтереси останнього, які полягають у неотриманні товару та обумовлює настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення суми штрафних санкцій, відтак позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 10 577 грн. 21 коп.

У зв`язку із задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, які призвели до необхідності позивача звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 10 577 грн. 21 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Клен" Демидівського району Рівненської області (35200, Рівненська обл., Демидівський р-н., смт. Демидівка, вул. Набережна, 61, код. 34134228) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" (43026, м. Луцьк, вул. Єршова, 11 код. 21750952) основну суму заборгованості в розмірі 260 000 (двісті шістдесят тисяч) грн. 00 коп., пеню в розмірі 133 747 (сто тридцять три тисячі сімсот сорок сім) грн. 20 коп., штраф в розмірі 311 400 (триста одинадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. та 10 577 (десять тисяч п`ятсот сімдесят сім) грн. 21 коп. судових витрат.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04 травня 2022 року.

Суддя Войтюк В.Р.