УХВАЛА

03 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 916/732/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.(головуючий), Львова Б. Ю. та Селіваненка В. П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг" (далі - Товариство)

на рішення господарського суду Одеської області від 11.10.2021 та

постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021

за позовом Товариства

до товариства з обмеженою відповідальністю "Цетехно"

про стягнення 59 478 489, 69 грн та

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Цетехно"

до відповідача Товариства

про стягнення 221 571, 96 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 17.06.2021 вперше подану касаційну скаргу Товариства було повернуто скаржнику у зв`язку з тим, що останній не усунув недоліків поданої ним касаційної скарги, зокрема, не додав доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Товариство 21.04.2022 повторно подало на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу (з електронним цифровим підписом) на рішення господарського суду Одеської області від 11.10.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 зі справи № 916/732/21. Водночас до скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі ухвалена 23.12.2021 (повний текст підписаний 28.12.2021), а тому строк на її оскарження закінчився 17.01.2022.

Касаційну скаргу ж було подано скаржником на електронну адресу Верховного Суду 21.04.2022, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду від 23.12.2021.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, Товариство посилається на те, що вперше з касаційною скаргою скаржник звернувся в межах встановлених процесуальним законом строків на касаційне оскарження, проте ухвалою Верховного Суду від 02.02.2022 його касаційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, шляхом сплати судового збору. Однак, направляючи на адресу Суду 11.02.2022 клопотання про усунення недоліків, скаржником з посиланням на помилковість розрахунків, здійснених Судом при постановленні вказаної ухвали від 02.02.2022, додано докази сплати судового збору на загальну суму 9 128, 16 грн, що значно менше, ніж було зазначено в ухвалі Верховного Суду від 02.02.2022, внаслідок чого Верховний Суд ухвалою від 18.02.2022 повернув касаційну скаргу Товариству. При цьому Товариство зазначає, що судовий збір був сплачений у встановленому розмірі, а касаційна скарга повернута безпідставно до спливу строку для усунення недоліків, а також, враховуючи встановлений на території України військовий стан з 24.02.2022, строк для подання касаційної скарги підлягає поновленню.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Права господарського суду при вирішенні питання, що виникають у зв`язку із відновленням пропущеного процесуального строку, унормовуються процесуальним законодавством, зокрема, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з наведеними процесуальними нормами суд касаційної інстанції у кожному випадку Суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку. Можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

З огляду на викладене суд зауважує, що повернення вперше поданої скарги Товариства у зв`язку з неусуненням останнім недоліків поданої ним касаційної скарги внаслідок необачної поведінки та сплатою судового збору у меншому розмірі, виходячи із власних розрахунків, не може бути поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки остання стосується дотримання скаржником вимог ухвали Суду та процесуального законодавства, тобто така причина має суб`єктивний характер і не свідчить про об`єктивну неможливість вчинити відповідну процесуальну дію в межах встановлених законом строків.

Крім того, строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 23.12.2021 закінчився ще 17.01.2022, а тому посилання скаржника на введення з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану Судом відхиляються.

Отже, обставини, на які посилається скаржник у клопотанні про поновлення строку, залежали лише від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно непереборних обставин та зводяться до порушення ним вимог процесуального законодавства. Доказів на підтвердження протилежного скаржником не подано.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає, що підстави, наведені Товариством у клопотанні, є неповажними, оскільки ним не надано доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Частиною третьою статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Окрім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України "Про судовий збір" статті за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.10.2021, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021, первісний позов Товариства до товариства з обмеженою відповідальністю "Цетехно" про стягнення 59 478 489,69 грн залишено без розгляду; позов товариства з обмеженою відповідальністю "Цетехно" до Товариства про стягнення 221 571,96 грн - задоволено.

Як свідчать матеріали касаційної скарги, Товариство просить скасувати зазначені рішення і постанову повністю, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, враховуючи викладене, судовий збір з цієї касаційної скарги мав обчислюватись та сплачуватись до спеціального фонду Державного бюджету України з урахуванням вимог вказаних норм Закону у розмірі 1 589 000,00 грн.

Проте скаржник, звертаючись із касаційною скаргою повторно з посиланням на власне бачення розрахунку судового збору, додав до касаційної скарги квитанції від 10.02.2022 №0.87.1 та від 10.02.2022 №0.6.1, що підтверджують сплату судового збору на загальну суму 9 128, 16 грн, тобто у меншому розмірі, ніж встановлено Законом.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Товариству необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: навести Суду інші підстави, за їх наявності, та надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, а також надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 589 000,00 грн на реквізити, які зазначені на вебсайті Верховного Суду у розділі "Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях", із зазначенням обов`язкових реквізитів у призначенні платежу (зокрема, щодо інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга).

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто або відмовлено у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг" на рішення господарського суду Одеської області від 11.10.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 зі справи № 916/732/21 залишити без руху.

2. Надати товариству з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг" строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю "Цетрейдінг", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто або відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко