УХВАЛА

18 квітня 2022 року

м. Київ

cправа № 916/844/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Баранець О. М., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області

у складі судді Бездолі Д. О.

від 01.10.2021 та

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Аленін О. Ю., Лавриненко Л. В., Мишкіна М. А.

від 08.12.2021

за позовом ОСОБА_1

до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Громадська організація "Гаражне товариство "НАДІЯ"

про визнання дій протиправними та скасування запису,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2021 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 у справі № 916/844/21.

Ухвалою від 24.12.2021 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Скаржнику надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, шляхом уточнення норми (норм) права, яку (які) застосував суд апеляційної інстанції без урахування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.11.2020 у справі № 908/592/19; подання Суду документа про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги у сумі 4 540,00 грн.

ОСОБА_1 роз`яснено що саме має містити касаційна скарга у разі касаційного оскарження судових рішень за наявності виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) та попереджено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк, така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню.

Ухвалою від 31.01.2022 Верховний Суд повернув касаційну скаргу ОСОБА_1 , оскільки він не усунув недоліки касаційної скарги в частині уточнення норми (норм) права, яку (які) застосував суд апеляційної інстанції без урахування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.11.2020 у справі № 908/592/19.

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 у справі № 916/844/21 із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку, викладеним у тексті та прохальній частині касаційної скарги.

Ухвалою від 06.04.2022 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на підставі частин 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом зазначення норми (норм) права, яку (які) застосував Південно-західний апеляційний господарський суд при ухваленні постанови від 08.12.2021 у цій справі без урахування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду; наведення підстав/обґрунтувань для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

В ухвалі від 06.04.2022 Судом роз`яснено втретє, що при касаційному оскарженні судових рішень за наявності виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, в касаційній скарзі скаржник, зокрема, повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосував чи не застосував суд апеляційної інстанції, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, та яку не врахував суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови.

Скаржнику роз`яснено наслідки невиконання ухвали Верховного Суду від 06.04.2022, передбачені частиною 4 статті 174, частиною 2, абзацом 2 частини 3 статті 292 та пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

07 квітня 2022 року на адресу Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, в якій скаржник зазначає, що:

- ухвала Верховного Суду від 31.01.2022 про повернення первісної касаційної скарги через несплату судового збору була передчасною, а отже була відсутня об`єктивна можливість реалізувати своє право на касаційне оскарження протягом законодавчо встановленого терміну;

- уточнює підстави касаційного оскарження у відповідності до припису пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України: суд апеляційної інстанції "застосував норму права (статтю 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань") без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду справа № 908/592/19 від 23.11.2020…".

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 916/844/21 з огляду на таке.

По-перше, ухвала Верховного Суду від 31.01.2022 у справі № 916/844/21 про повернення первісної касаційної скарги була постановлена не з підстав несплати судового збору, а з підстав того, що скаржник не усунув недоліки касаційної скарги в частині уточнення норми (норм) права, яку (які) застосував суд апеляційної інстанції без урахування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.11.2020 у справі № 908/592/19, як вже зазначалося вище. Отже поважних причин невиконання вимог Господарського процесуального кодексу України, зокрема, пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу, ухвали Верховного Суду від 24.12.2021 про залишення первісно поданої касаційної скарги без руху, та пропуску строку для реалізації права на касаційне оскарження протягом законодавчо встановленого терміну ОСОБА_1 так і не наведено.

Згідно із пунктом 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає про те, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. Тобто, вирішуючи таке питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку.

Наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин, проте у даному випадку Судом таких об`єктивних перешкод установлено не було.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права скаржника не порушені, оскільки йому було надано право на обґрунтування пропуску строку на оскарження судового рішення про яке він був обізнаний.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

По-друге, в ухвалах від 24.12.2021, від 31.01.2022 та від 06.04.2022 Верховний Суд роз`яснював що саме має містити касаційна скарга при касаційному оскарженні судових рішень за наявності виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

ОСОБА_1 в касаційній скарзі зазначив, що суд апеляційної інстанції застосував статтю 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (не застосував статтю 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань") та не врахував постанову Верховного Суду справа № 908/592/19 від 23.11.2020; в заяві про усунення недоліків додав, що суд апеляційної інстанції застосував статтю 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду справа № 908/592/19 від 23.11.2020. Проте постанова Верховного Суду у справі № 908/592/19 від 23.11.2020 не містить правових висновків щодо застосування статей 17, 25 та 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" і стосується питання правомірності повернення апеляційної скарги, а не визнання дій протиправними та скасування запису як в цій справі.

За таких обставин, Суд дійшов висновку, що вимоги ухвали Верховного Суду від 06.04.2022 скаржником не виконано.

Враховуючи викладене, у зв`язку із визнанням неповажними наведених підстав для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого для подання касаційної скарги, а також невиконанням ОСОБА_1 вимог ухвали від 06.04.2022 стосовно належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження судових рішень, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 916/844/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2021, так як відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого для подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 у справі № 916/844/21.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/844/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2021.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами на 8 аркуші. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді О. М. Баранець

І. Д. Кондратова