ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року Справа № 918/917/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Гудак А.В.

суддя Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання Стафійчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненської міської ради на рішення господарського суду Рівненської області від 09.02.22р. у справі №918/917/21 (суддя Заголдна Я.В., повний текст рішення складено 21.02.2022 року

за позовом фізичної особи-підприємця Скринник Любові Миколаївни

до Рівненської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення

за участю представників:

позивача - Тарновецького Я.М.

відповідача - Шпака А.А.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 09.02.2022 р. у справі №918/917/21 позов фізичної особи-підприємця Скринник Любов Миколаївни до Рівненської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення задоволено. Рішення Рівненської міської ради від 30.09.2021 року №1270 «Про припинення права оренди земельної ділянки на вул. Чорновола (район Басівкутського водосховища) та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005» визнано незаконним та скасовано його в повному обсязі з моменту його прийняття.

В обґрунтування рішення судом першої інстанції зазначено, зокрема, що сторони між собою обумовили та зафіксували у п. 36 договору, що його дія припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом. З огляду на те, що внаслідок порушення позивачем умов договору оренди, відповідач був позбавлений можливості отримувати орендні платежі, на які він розраховував під час укладення цього договору, наведене є підставою для дострокового розірвання договору, однак у судовому, а не в односторонньому порядку.

Таким чином, відповідач в порушення п. 36 договору самостійно ініціював та в односторонньому порядку без звернення до суду розірвав спірний договір, прийнявши рішення за № 1270 "Про припинення права оренди земельної ділянки на вул. Чорновола (район Басівкутського водосховища) та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 09.02.2022 р. та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, зокрема, що факт систематичного порушення договору щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, не зважаючи на те чи виплачена в подальшому заборгованість, посилання позивача на повідомлення міської ради від 29.09.2021 року про те, що заборгованість погашена не спростовує того факту, що орендарем систематично впродовж тривалого періоду не виконувались обов`язки зі сплати орендної плати за договором, що є підставою для його розірвання.

Вказує, що відповідно до п.37 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Таким чином сторони договору врахувавши встановлену законом свободу договору відповідно до ст. 627 ЦК України, на власний розсуд погодили підстави та порядок припинення дії цього договору, зокрема погодили і пункт 37 договору, яким визначено право на розірвання договору в односторонньому порядку.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

26.05.2005 року між власником землі Рівненською міською радою (далі - орендодавець) та підприємцем Скринник Любов Миколаївною (далі - орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно п. 1 якого орендодавець, згідно з рішенням Рівненської міської ради 29 сесії четвертого скликання №1282 від 22.03.2005 року передає, а орендар - приймає в оренду земельну ділянку, яка знаходиться в м. Рівне по вул. Чорновола (в районі Басівкутського озера).

В оренду передається земельна ділянка площею 943 кв.м. На земельній ділянці не знаходяться об`єкти нерухомого майна. Земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування кафе. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 29 669 грн. 36 коп., грошова оцінка 1 кв.м. складає - 31 грн. 46 коп. згідно з довідкою Рівненського міського управління земельних ресурсів № 03-20/53 від 05.05.2005 року. Орендар зобов`язується в місячний термін після здачі об`єкта в експлуатацію замовити новий розрахунок грошової оцінки земельної ділянки з врахуванням коефіцієнта функціонального використання для подальшого встановлення орендної плати за земельну ділянку і укладання додаткової угоди до договору оренди. (п. 2-7 договору).

Згідно з п. 8 договору його укладено на 49 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У відповідності до п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів своєї діяльності та у відповідності до довідки № 03-20/53, виданої Рівненським міським управлінням земельних ресурсів 05.05.2005 року становить 296,69 грн.

Згідно з п. 11 договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно рівними частками протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 35 договору його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Сторони узгодили між собою та зафіксували у п. 36 договору, що його дія припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 37 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є підстави, передбачені чинним законодавством України.

У відповідності до акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 26.05.2005 року Рівненська міська рада передала, а підприємець Скринник Любов Миколаївна прийняла земельну ділянку на підставі договору оренди від 26.05.2005 року та зареєстрованого реєстрі за №2239.

Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради були видані позивачу містобудівні умови та обмеження забудови орендованої земельної ділянки № 01-М/87 від 05.07.2012 року.

06.07.2012 року наказом Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради № 75 земельній ділянці, яка знаходиться в оренді позивача присвоєно поштову адресу: м. Рівне, вул. В`ячеслава Чорновола, 86-б.

19.11.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області для позивача зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт за № РВ 4.

23.11.2012 позивач повідомив Рівненську міську раду про початок виконання будівельних робіт на орендованій земельній ділянці на підставі зареєстрованої декларації про початок будівельних робіт № РВ 4 від 19.11.2012 року (лист № С-3955).

Між позивачем та відповідачем було укладено ряд додаткових угод до договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005 року, а саме від 18.12.2006 року, від 08.02.2013 року, від 12.03.2014 року, від 16.01.2019 року, якими було змінено нормативно-грошову оцінку земельної ділянки та розмір орендної плати за договором.

Зокрема, 16.01.2019 року укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки, згідно з яким внесено зміни до таких пунктів:

- п. 5 нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 03.12.2018 року становить: кадастровий номер земельної ділянки :01:047:0001 - 1 540 065 грн. 86 коп., витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 3524 від 03.12.2018 року, виконаний відділом у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області;

- п. 9 за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендодавцю орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати за рік за земельну ділянку складає 77 003 грн. 29 коп., що становить 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 03-04/376, виданий Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, відповідно до протоколу № 14 від 21.12.2018 року засідання контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки.

11.12.2020 року наказом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради № 28Мз були внесені зміни до містобудівних умов та обмежень забудови орендованої земельної ділянки за № 01-М/87 від 05.07.2012 року в частині назви об`єкта будівництва "Будівництво кафе з готелем".

23.09.2021 року листом за № С-3086/21 позивач повідомив міського голову м. Рівне про причини виникнення затримки по сплаті орендної плати у розмірі 239 554 грн 58 коп. (у зв`язку з обставинами, в т.ч. пов`язаними з карантином).

24.09.2021 року позивачем була погашена заборгованість у розмірі 239 554,58 грн. по оплаті орендної плати, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 (том 1, а.с. 38).

В матеріалах справи міститься довідка Головного управління ДПС у Рівненській області № 5300/АП/17-00-13-01-10 від 28.09.2021 року про відсутність за позивачем податкового боргу.

29.09.2021 року позивач направив Рівненській міській раді лист, в якому повідомив про погашення заборгованості по оплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 26.05.2005 року.

29.09.2021 року позивачем була подана до Рівненської міської ради заява вх. № С-3086/3-21 про зняття питання про припинення права оренди та розірвання договору оренди з порядку денного пленарного засідання сесії Рівненської міської ради 30.09.2021 року, до якої були додані підтверджуючі документи про відсутність заборгованості по орендній платі.

30.09.2021 року Рівненською міською радою було прийняте рішення за № 1270 "Про припинення права оренди земельної ділянки на вул. Чорновола (район Басівкутського водосховища) та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005" (далі - рішення № 1270).

Відповідно до п. 1 Рішення № 1270 відповідач припинив для позивача право оренди земельної ділянки площею 943 кв.м., кадастровий номер :01:047:0001 для будівництва та обслуговування кафе, яка розташована у м. Рівному на вул. Чорновола, (район Басівкутського водосховища) у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати. Пунктом 2 рішення № 1270 розірвано в односторонньому порядку договір. Пунктом 3 рішення № 1270 зобов`язано управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради здійснити державну реєстрацію припинення прав оренди земельної ділянки площею 943 кв.м., кадастровий номер :01:047:0001 призначеної для будівництва та обслуговування кафе. Пунктом 4 рішення № 1270 віднесено земельну ділянку до земель запасу земель рекреаційного призначення комунальної власності.

У рішенні № 1270 зазначено про відповідність п. 34 ч. 1 ст. 26 ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 12, 93, 122, 134, п. "д" ст. 141 Земельного кодексу України, ст. ст. 31, 32 Закону України "Про оренду землі" та п. 37 Договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005 року.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Рівненської міської ради від 30.09.2021 року № 1270 "Про припинення права оренди земельної ділянки на вул. Чорновола (район Басівкутського водосховища) та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

За приписами ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 21 Закону України „Про оренду землі", ст. ст. 96, 206 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до статті 24 Закону України „Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Таким чином, основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Згідно пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач на підставі п. 9 договору (із врахуванням змін до нього, внесених додатковими договорами від 18.12.2006 року, від 08.02.2013 року, від 12.03.2014 року, від 16.01.2019 року) зобов`язаний був сплачувати відповідачу орендну плату виключно у грошовій формі.

Розмір орендної плати за рік (починаючи з 16.01.2019 року) за земельну ділянку складає 77 003,29 грн., що становить 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 03-04/376, виданий Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, відповідно до протоколу № 14 від 21.12.2018 року засідання контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки (а.с. 23).

Як вбачається з листа Головного управління ДПС у Рівненській області №10620/6/17-00-24-05 від 01.09.2021 року та не заперечується присутнім в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представником позивача, а також підтверджується листами позивача від 23.09.2021 та 29.09.2021 (а.с 37, 40), за договором оренди землі за період 2019-2021 р. утворилась заборгованість позивача станом на 01.09.2021 року у розмірі 239 554,58 грн.

Верховний Суд у своїх постановах від 02.05.2018 у справі № 925/549/17, від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, від 10.02.2021 у справі № 923/1001/19 неодноразово зазначав, що систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору.

Окрім того, у постанові Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 922/2754/19 також зазначено, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому (після звернення з позовом про розірвання договору).

Вказане дає підстави для висновку, що заборгованість позивача за договором оренди за період з 2019-2021 року на загальну суму 239554,58 грн. мала систематичний характер та могла бути підставою для розірвання договору оренди землі, незважаючи на те, що позивачем вподальшому була сплачена заборгованість у розмірі 239 554 грн. 58 коп., що підтверджується квитанцією № від 24.09.2021 року (а.с. 38).

При цьому оцінюючи посилання апелянта на положення пункту 37 договору, яким визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається та умовами розірвання договору в односторонньому порядку є підстави, передбачені чинним законодавством України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 31 Закону України „Про оренду землі" встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Приписами ч. 1 ст. 32 Закону України „Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Як вбачається з умов спірного договору (пункт 36), сторони узгодили між собою виключно два випадки припинення договру шляхом його розірвання, а саме за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом, можливе розірвання договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Рівненської міської ради № 1270 "Про припинення права оренди земельної ділянки на вул. Чорновола (район Басівкутського водосховища) та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005" прийняте в односторонньому порядку без звернення до суду суперечить п. 36 договору оренди землі.

Однак, задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним та скасування вищевказаного рішення міської ради, судом першої інстанції не було враховано наступного.

Стаття 144 Конституції України встановлює, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Частиною першою статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ч. 10. ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Поряд з цим, статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує акт індивідуальної дії органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення, у зв`язку з прийняттям відповідного акта, прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відтак, для правильного вирішення питання про наявність або відсутність підстав для визнання рішення міської ради недійсним, суду необхідно з`ясувати чи порушуються права позивача у зв`язку з прийняттям такого рішення.

При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що за змістом статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з частиною другою статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є, зокрема, територіальні громади.

Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом (стаття 172 ЦК України).

За змістом ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що міська рада наділена повноваженнями спрямованими на організаційні та майнові відносини щодо розпорядження земельними ділянками, зокрема надання їх в оренду.

Таким чином, Рівненська міська рада укладаючи договір оренди землі, виступала як суб`єкт цивільних правовідносин, і відповідно має такий самий правовий статус, що і інші учасники цих приватно- правових відносин. Реалізуючи право розпоряджатися земельною ділянкою, що перебувала у її власності, Рівненська міська рада відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто, при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб`єктом орендних земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею.

Враховуючи наведене а також те, що міська рада як сторона спірного договору оренди ні умовами договору, ні нормами чинного законодавства не була наділена правом в односторонньому порядку розривати договір оренди земельної ділянки від 26.05.2005, колегія суддів дійшла висновку, що прийняте відповідачем в односторонньому порядку рішення Рівненської міської ради №1270 "Про припинення права оренди земельної ділянки на вул. Чорновола (район Басівкутського водосховища) та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005" не створює юридичних наслідків з розірвання договору оренди землі та як наслідок - не порушує прав позивача, оскільки за змістом пункту 36 вказаного договору, його дія припиняється шляхом розірвання лише у випадку розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду. При цьому, припинення права оренди, про що зазначено в п. 1 спірного рішення відповідача може бути наслідком лише розірвання договору.

Наведені в п. 1 та п. 2 спірні рішення відповідача були первинними по відношенню до похідного від них рішення щодо вчинення відповідної реєстраційної дії, заначеної в п. 3 рішення Рівненської міської ради № 1270 від 30.09.2021 року.

За наведених обставин, враховуючи те, що спірним рішенням відповідача не було припинене право оренди позивача, не було розірвано договір оренди, такі рішення не можуть бути підставою для вчинення реєстраційної дії, про яку зазначено в п. 3 рішення № 1270, а в разі й вчинення останньої, позивач не буде позбавлений права на судовий захист.

Наведене безпідставно не було враховано судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. ч. 1-5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В той же час, враховуючи вище встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення Рівненської міської ради від 30.09.2021 року №1270 «Про припинення права оренди земельної ділянки на вул. Чорновола (район Басівкутського водосховища) та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005», вказаним вимогам не відповідає.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що вимоги апеляційної скарги про скасування рішення господарського суду Рівненської області від 09.02.2022 р. у справі №918/917/21 підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Рівненської міської ради - задоволити.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 09.02.22р. у справі №918/917/21 скасувати та прийняти нове рішення.

3. У позові фізичної особи-підприємця Скринник Любові Миколаївни - відмовити.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Скринник Любові Миколаївни на користь Рівненської міської ради (вул. Соборна, 12-А, Рівне, 33028, ) 6810 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Господарському суду Рівненської області видати судовий наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "20" квітня 2022 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.