ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1057/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Валєєвої Т.Е.,

при секретарі судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Івано-Франківський міськмолокозавод" (вул. Ушинського, 2, м. Івано-Франківськ, 76003)

до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради (вул. Кардинала Любомира Гузара, 15, м. Івано-Франківськ, 76019)

про стягнення 597 994,60 грн заборгованості

представники сторін не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Івано-Франківський міськмолокозавод" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості за позадоговірну поставку товару в розмірі 597 994,60 грн.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 01.12.2021.

У підготовчому засіданні 01.12.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 15.12.2021, про що представник позивача повідомлений під розписку, відповідач - ухвалою-повідомленням про судове засідання.

10.12.2021 до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№19871/21) про приєднання доказів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 15.12.2021 представник позивача подала клопотання (вх.№20189/21) про приєднання до матеріалів справи акта звірки розрахунків. Суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, до 09.02.2022, та відкладення підготовчого засідання на 17.01.2022, а також визнав явку відповідача обов`язковою. Про дату та час наступного підготовчого засідання представник позивача повідомлений під розписку, а відповідач - ухвалою-викликом у судове засідання.

У судовому засіданні 17.01.2022 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 25.01.2022, про що представники обох сторін повідомлені під розписку.

24.01.2022 до суду від позивача надійшли письмові пояснення у справі.

25.01.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку захворюванням представника відповідача.

Підготовче засідання, призначене на 25.01.2022, не відбулося у зв`язку із збільшенням захворюваності на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, серед працівників суду та згідно з розпорядженням заступника голови Господарського суду Івано-Франківської області від 24.01.2022 №2/г.

31.01.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, зокрема акта звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 по 19.01.2022.

Ухвалою-повідомленням про судове засідання від 16.02.2022 учасників процесу повідомлено про те, що наступне підготовче засідання відбудеться 28.02.2022.

Підготовче засідання, призначене на 28.02.2022, не відбулося у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану (Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022).

Ухвалою-повідомленням про судове засідання від 16.03.2022 учасників процесу повідомлено про те, що наступне підготовче засідання відбудеться 24.03.2022.

У підготовче засідання 24.03.2022 представники сторін не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання (вх.№ 3660/22) про проведення підготовчого засідання без його участі і про перехід до розгляду справи по суті. За наслідками підготовчого засідання 24.03.2022 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті; судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 01.04.2022 об 11:00, про що представник позивача повідомлений під розписку, відповідач - ухвалою-повідомленням про судове засідання.

30.03.2022 до суду від позивача надійшла заява (вх.№ 3775/22) про розгляд справи без участі повноважного представника позивача. При цьому у заяві позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити.

У судове засідання 01.04.2022 представники сторін не з"явилися.

У зв"язку з неявкою представників сторін судом у нарадчій кімнаті підписано вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Позиції сторін.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо сплати повної вартості отриманого ним товару в правовідносинах з поставки товару. Представник позивача в судових засіданнях та в заяві від 30.03.2022 заявлений позов підтримав.

Позиція відповідача.

Відповідач у встановлений ГПК України строк відзиву на позов не подав.

У судовому засіданні 17.01.2022 представник позивача, який з`явився на виклик суду, правову позицію щодо визнання позову відповідачем чи його невизнання не висловив у зв`язку з відсутністю відповідних повноважень. Водночас представник позивача факт позадоговірної поставки товару підтвердив та щодо розміру позовних позову не заперечив, підтримав здійснення звірки взаємних розрахунків станом на час розгляду справи.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 ГПК України, судочинство у судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін, зокрема:

- учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом;

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;

- кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій;

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений ГПК України строк не скористався, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи на підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Обставини справи, встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з додатковою відповідальністю "Івано-Франківський міськмолокозавод" та Департаментом освіти та науки Івано-Франківської міської ради склалися тривалі господарські правовідносини з поставки молочної продукції до закладів освіти, що входять до відання Департаменту.

Поставка молочної продукції до дошкільних навчальних закладів (садочків) та закладів загальної середньої освіти (шкіл) здійснювалася як на підставі договорів про закупівлю товарів за бюджетні кошти, укладених за наслідками проведених аукціонів, і видаткових накладних (договірні поставки), так і виключно на підставі видаткових накладних (позадоговірні поставки) з метою недопущення припинення забезпечення дітей продуктами харчування внаслідок непроведення відповідних аукціонів.

Враховуючи те, що договірні поставки була оплачені Департаментом освіти та науки Івано-Франківської міської ради, предметом позову стали позадоговірні поставки.

Протягом грудня 2019 - березня 2020 років Товариством з додатковою відповідальністю "Івано-Франківський міськмолокозавод" було здійснено позадоговірні поставки молочної продукції (масла вершкового, молока, сметани) до закладів освіти на загальну суму 597 994,60 грн відповідно до видаткових накладних (а.с. 20 - 29, том І).

При цьому обставини справи щодо факту здійснення позадоговірних поставок молочної продукції визнані представником відповідача в судовому засіданні, тому не підлягають доведенню в загальному порядку.

Щодо загальної суми поставок, то між сторонами були проведені неодноразові звірки взаємних розрахунків, про що свідчать, зокрема:

- акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 по 26.05.2021 на загальну суму 597 994,60 грн (а.с. 19, 236 том І);

- акт звірки взаємних розрахунків за січень 2020 року на товар молоко та сметану на загальну суму 224 787,60 грн (а.с. 135, том І).

Крім того, під час розгляду справи сторонами проведено звірку взаємних розрахунків станом на 19.01.2022, за результатами якої сторони повторно підтвердили суму заборгованості, стягнення якої становить предмет позову (акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 по 19.01.2022 на суму 597 994,60 грн (а.с. 6 - 37, том ІІ)).

Отже, факт наявності заборгованості перед позивачем відповідач не заперечував та в будь-який спосіб не спростував.

Таким чином, за період грудень 2019 - березень 2020 року позивач поставив, а відповідач прийняв товар (молочну продукцію) на загальну суму 597 994,60 грн, яка залишилась неоплаченою.

Будь-яких зауважень щодо строків поставки, якості, кількості та ціни товару матеріали справи не містять та відповідач не заявляв.

У порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією від 24.07.2020 №01/9-175 про сплату заборгованості на загальну суму 893 139,68 грн за товар, поставлений на підставі договорів, та за позадоговірні поставки. Претензію отримано відповідачем 27.07.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 30 - 32, том І). Дана претензія була частково виконана відповідачем.

У зв`язку з несплатою боргу на суму 597 994,60 грн відповідачем позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Норми права, які застосував суд. Мотиви їх застосування.

Положеннями частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

Судом встановлено факт позадоговірної поставки позивачем та прийняття відповідачем товару (молочної продукції) на суму 597 994,60 грн.

Отже, за своєю правовою природою відносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є правовідносинами з приводу поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, враховуючи те, що правовідносини між сторонами з приводу поставки товару існували на підставі видаткових накладних, то зобов`язання з оплати товару у відповідача виникло після прийняття товару.

Положеннями ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як передбачено ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України, згідно з положеннями якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на те, що відповідач у визначений ст. 692 Цивільного кодексу України строк свого обов`язку з оплати поставленого товару в повному обсязі не виконав, позовні вимоги про стягнення з відповідача 597 994,60 грн заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При прийнятті рішення суд також враховує, що позивач належать до об`єктів критичної інфраструктури (продовольче забезпечення населення), а відповідач забезпечує надання освітніх послуг населенню. Зважаючи на важливість забезпечення стійкості критичної інфраструктури та ефективне функціонування сторін в умовах воєнного стану, є суттєва необхідність у врегулюванні правовідносин між ними.

Розподіл судових витрат.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Звертаючись до суду з позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8 969,93 грн, що підтверджено копією платіжного доручення №2813 від 03.11.2021.

Згідно з попереднім розрахунком суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, позивач зазначив 8 969,93 грн судового збору.

Інших судових витрат сторони не заявили.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 14, 73, 74, 76, 80, 86, 123, 124, 129, 165, 178, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Івано-Франківський міськмолокозавод" до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення 597 994,60 грн заборгованості задовольнити.

2. Стягнути з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради (вул. Кардинала Любомира Гузара, 15, м. Івано-Франківськ, 76019; ідентифікаційний код 40312499) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Івано-Франківський міськмолокозавод" (вул. Ушинського, 2, м. Івано-Франківськ, 76003; ідентифікаційний код 00445676) 597 994,60 грн (п`ятсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири гривні шістдесят копійок) заборгованості та 8 969,93 грн (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень дев`яносто три копійки) судового збору.

3. На виконання рішення видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.04.2022.

Суддя Т.Е. Валєєва