ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року Черкаси справа №925/1632/21

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,

без виклику учасників справи, розглянув справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Край Логістик»

до фізичної особи-підприємця Плюти Олександра Олександровича

про стягнення 58804,55 грн,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» звернулося у Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Плюти Олександра Олександровича про стягнення з останнього витрат на утилізацію товару у розмірі 58804,55 грн та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що стягнуті з позивача за рішенням суду грошові кошти за утилізацію товару у розмірі 58804,55 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер України» є наслідком неналежного виконання зобов`язань відповідача та є збитками, які останній заподіяв позивачу, а тому відповідач повинен відшкодувати витрати на утилізацію товару у розмірі 58804,55 грн на користь позивача.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.12.2021 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення та клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановив строк для подання заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 27.01.2022, позивачу встановлено строк на подачу відповіді на відзив відповідача на позов не пізніше 17.01.2022.

07.02.2022 представник відповідача - Кузьмін Євген Валерійович подав до суду заяву про визнання відповідачем позову у повному обсязі, у якій також просив суд розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/1694/17 від 03.07.2019, яке залишено без змін Постановою Північного господарського апеляційного суду від 02.08.2021, частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» до фізичної особи-підприємця Плюти Олександра Олександровича та стягнуто з останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» 809249,26 грн збитків та 12138,47 грн судового збору.

Цим рішенням встановлено наступні факти:

03.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» (експедитор) було укладено договір транспортного експедирування №ЕХР-11, відповідно до пункту 2.1 якого експедитор зобов`язався надавати клієнту послуги з організації перевезень вантажів клієнта, оформлення документів, необхідних для здійснення таких перевезень, а також інші транспортно-експедиційні послуги відповідно до заявки клієнта як особисто, так і шляхом залучення третіх осіб.

Послуги надаються на підставі даного договору та заявки, у якій визначаються характеристики вантажу, вантажовідправник, вантажоодержувач, адреса розвантаження, маршрут, тип і кількість транспортних засобів, вартість послуг, інструкція з кріплення, умови перевезення та ін. умови. Заявка є невід`ємною частиною цього договору. Клієнт надає експедитору заявки в електронній формі - за допомогою електронної пошти на адресу (и) електронної пошти, узгоджені сторонами в пункті 12.19. договору. Заявки є обов`язковими для виконання експедитором (пункт 3.1 договору).

Згідно із поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» заявкою №18 від 20.06.2017 та на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної №CMR-959331, Товариство з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» взяло на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу, а саме 6236 коробок парфумерних та косметичних засобів із міста Єкатеринбургу (Російська федерація) до Київської області (Україна).

На підставі пункту 2.1 вищевказаного договору для виконання заявки позивач (експедитор) залучив фізичну особу - підприємця Плюту Олександра Олександровича (перевізник), з яким уклав договір №398 від 19.06.2017 про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та місцевому сполученні.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Край Логістик», як експедитор добровільно застрахувало вантаж, який транспортувався (договір №24-2809-16-00003 від 20.10.2016 добровільного страхування цивільної відповідальності перевізника (експедитора) укладений із приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група»).

22.06.2017 товар було завантажено у місті Єкатеринбурзі, проте під час його перевезення 23.06.2017 на 20 км автодороги Кропачеве-Месягутово-Ачит трапилась пожежа автомобіля «Рено Магнум», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок якої вказаний автомобіль було знищено та пошкоджено напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , разом з вантажем, що перевозився.

Рішенням Господарського суду Черкаської області у справі 925/1694/17 від 03.07.2019 було встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» доведено безпосередній причинній зв`язок між неправомірними діями фізичної особи-підприємця Плюти Олександра Олександровича і самою шкодою.

Судом також встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2018 у справі №910/17874/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край Логістик», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», фізична особа-підприємець Плюта Олександр Олександрович про стягнення 868053 грн 81 коп та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» про стягнення 423 080 грн 46 коп первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» вартість знищеного вантажу у розмірі 809249 грн 26 коп та 12138 грн 74 коп витрат по оплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №910/17874/17 від 07.06.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 у справі №910/17874/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» вартість знищеного вантажу у розмірі 595690,02 грн, витрати на утилізацію товару у розмірі 58804,55 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 817,42 грн.

Цією ж постановою Північного апеляційного господарського суду частково задоволено зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» 368420,00 грн основного боргу, 60945,75 грн пені, 53259,08 грн інфляційних втрат, 20863,68 грн 3% річних та 7552,33 грн витрат зі сплати судового збору.

Витрати на утилізацію товару у сумі 58804,55 грн були сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» відповідно до платіжного доручення №1689 від 07.06.2021.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» вважає, що підставою для стягнення з відповідача витрат на утилізацію товару у сумі 58804,55 грн є неналежне виконання фізичною особою-підприємцем Плютою Олександром Олександровичем своїх зобов`язань, що встановлено рішенням суду, відтак ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у порядку регресу.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення збитків з відповідача, які визначені у витратах пов`язаних з утилізацією пошкодженого товару та які були сплачені позивачем на користь третьої особи за рішенням суду.

Перевезенням вантажів згідно з положеннями статті 306 Господарського кодексу визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Згідно із статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до частини 1 статті 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Аналогічні положення містяться і в частині 2 статті 308 та у статті 314 Господарського кодексу України. Зокрема, частиною 1 статті 314 Господарського кодексу України встановлено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. При цьому, відповідно до частини 3 вказаної статті, за шкоду, заподіяну у разі пошкодження вантажу, перевізник відповідає в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Господарським судом Черкаської області при винесенні рішення у справі №925/1694/17 від 03.07.2019 було встановлено, що неправомірними діями фізичної особи-підприємця Плюти Олександра Олександровича було завдано шкоди позивачу.

Згідно з частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки позивачем було відшкодовано збитки у вигляді витрат на утилізацію товару у сумі 58804,55 грн Товариству з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна», що підтверджується платіжним дорученням №1689 від 07.06.2021, то вказана сума збитків підлягає стягненню з перевізника на користь позивача у судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частиною 2 статті 20 Господарського Кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі.

З огляду на наведені правові норми, встановлені судом фактичні обставини та подання представником позивача заяви про визнання позову у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача витрат на утилізацію товару у сумі 58804,55 грн є обґрунтованою, отже підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Плюти Олександра Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Край Логістик» 58804,55 грн, збитків та 2270,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко