ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.03.2022м. ДніпроСправа № 904/9729/21
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Фещенко Ю.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекет 2017" (м. Жовті Води, Дніпропетровська область)
про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу)
у справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекет 2017" (м. Жовті Води, Дніпропетровська область)
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (м. Жовті Води, Дніпропетровська область)
про стягнення заборгованості за договором про закупівлю послуг № 8/32/517В від 12.08.2021 у розмірі 429 955 грн. 40 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бекет 2017" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) заборгованість договором про закупівлю послуг № 8/32/517В від 12.08.2021 у розмірі 429 955 грн. 40 коп.
Ціна позову складається з суми основного боргу.
Також позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 449 грн. 33 коп. та витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2022 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Бекет 2017" 429 955 грн. 40 коп. основного боргу та 6 449 грн. 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

Від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) (вх. суду № 6929/22 від 10.02.2022), в якій він просить суд залучити до матеріалів справи докази надання правничої допомоги та стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 14.02.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекет 2017" про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд клопотання без виклику сторін за наявними матеріалами; роз`яснено учасникам судового процесу, що відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Крім того, вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу в строк до 21.02.2022 надати відзив на подану позивачем заяву про розподіл судових витрат.

Позивач та відповідач про призначення заяви до розгляду повідомлені належним чином, що вбачається:

- з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого ухвала суду від 14.02.2022 була отримана представником позивача 15.03.2022 (а.с. 59);

- з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого ухвала суду від 14.02.2022 була отримана представником відповідача 23.02.2022 (а.с. 57).

Крім того, зважаючи на скорочені строки розгляду заяви, судом було додатково повідомлено позивача та відповідача про розгляд останньої шляхом направлення телефонограми, яку отримано представниками позивача та відповідача 17.02.2022 та залучено до матеріалів справи (а.с. 56).

Таким чином, в даному випадку господарським судом здійснені всі можливі заходи задля повідомлення позивача та відповідача про розгляд заяви позивача про розподіл судових витрат судом, що підтверджується направленням ухвал суду на всі відомі суду адреси та засоби зв`язку з ними.

Слід також наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 воєнного стану, господарським судом був наданий додатковий час з 25.02.2022 по 25.03.2022 для надання можливості сторонам реалізувати свої права під час розгляду даної заяви про розподіл судових витрат та висловлення своєї правової позиції щодо вимог вказаної заяви. В даному випадку додатково наданий місяць з 25.02.2022 по 25.03.2022, тому господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській області (місцезнаходження позивача, відповідача та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд поданої заяви про розподіл судових витрат за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бекет 2017" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) заборгованість договором про закупівлю послуг № 8/32/517В від 12.08.2021 у розмірі 429 955 грн. 40 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2022 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Бекет 2017" - 429 955 грн. 40 коп. основного боргу та 6 449 грн. 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до вказаних положень, позивачем було подано заяву про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), в якій він просить суд залучити до матеріалів справи докази надання правничої допомоги та стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. 00 коп.

З приводу заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2021 між Адвокатським бюро Тимофієва Євгенія (далі - виконавець, бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бекет 2017" (далі замовник, клієнт) був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги № 05/01 (далі - договір, а.с. 41) за умовами пункту 1.1. якого клієнт доручає, а бюро приймає на себе доручення клієнта про надання обумовленої цим договором правової (правничої) допомоги в інтересах клієнта, в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пункту 1.2. договору правова (правнича) допомога, що надається клієнту, полягає у наступному:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності;

- складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- захист прав, свобод і законних інтересів клієнта у кримінальному провадженні та у справах про адміністративне правопорушення;

- представництво інтересів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

- представництво інтересів клієнта у судах, під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також перед фізичними особами, фізичними особами-підприємцями та юридичними особами, незалежно від їх підпорядкування, форми власності та галузевої належності, в органах місцевого самоврядування, в органах нотаріату, державних правоохоронних органах, в органах центральної виконавчої влади та інших державних органах;

- надання інших послуг.

У пункті 1.5. договору сторони погодили, що зміст кожного конкретно визначеного доручення клієнта за договором та зміст і обсяг надання правової (правничої) допомоги у кожній конкретно визначеній справі клієнту визначаються додатковою угодою до договору, що є його невід`ємною частиною, та яка врегульовує у тому числі й всі інші питання, які витікають із суті певного доручення клієнта або суті певної справи.

Згідно з пунктом 1.6. договору безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро за договором здійснює адвокат Тимофієв Євгеній Леонідович. Бюро може залучати до виконання укладених ним договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. При цьому зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Відповідно до пункту 7.1. договору останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до його виконання, але не довше ніж по 31.12.2021 включно, незалежно від обсягу та стадії виконання будь-якого конкретного доручення клієнта за договором.

27.10.2021 сторонами була укладена додаткова угода до договору про надання правової (правничої) допомоги № 05/01 від 05.01.2021 (далі додаткова угода, а.с. 42), за умовами пункту 1 якої сторонами визначено, що дана додаткова угода визначає зміст та обсяг надання правової (правничої) допомоги клієнтові бюро, а також порядок оплати гонорару за надання правової (правничої) допомоги щодо стягнення заборгованості з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" за договором №8/32/517В від 12.01.2021 (за послуги надані в липні, жовтні 2021 року).

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди бюро зобов`язується виконати роботу та надати таку правову (правничу) допомогу клієнту:

1) ознайомлення з документами, пов`язаними з договором № 8/32/517В від 12.01.2021;

2) надання консультацій щодо стягнення боргу в судовому порядку;

3) складання заяв по суті (позов, відповідь на відзив (за потребою), пояснення (за потребою);

4) складання заяв, клопотань та інших процесуальних документів (за потребою);

5) представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції, у тому числі участь у судових засіданнях.

У пунктах 3,4 договору сторонами погоджений фіксований розмір гонорару у сумі 30 000 грн. 00 коп. за надану правову (правничу) допомогу клієнту. Сторонами погоджено, що розмір гонорару не залежить від затраченого часу бюро на надання правової (правничої) допомоги, зазначеної в пункті 2 додаткової угоди.

Порядок оплати гонорару: протягом 30-ти календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Клієнт може здійснювати авансовий платіж. Ця додаткова угода є підставою для оплати гонорару (пункти 5, 6 додаткової угоди).

30.12.2021 сторонами була укладена додаткова угода до договору про надання правової (правничої) допомоги № 05/01 від 05.01.2021 (а.с. 43), відповідно до умов якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору, а саме: викласти пункт 7.1. договору у наступній редакції: "Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до його виконання, але не довше ніж по 31.12.2023 включно, незалежно від обсягу та стадії виконання будь-якого конкретного доручення клієнта за договором".

У подальшому, 04.02.2022 сторонами був підписаний Акт приймання-здачі наданої правової (правничої) допомоги (далі Акт, а.с. 44), за умовами якого Адвокатське бюро Тимофієва Євгенія (далі - виконавець, бюро) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Бекет 2017" (далі замовник, клієнт) склали цей Акт про те, що бюро надало, а клієнт прийняв наступну правову (правничу) допомогу за договором № 05/01 від 05.01.2021 та додаткової угоди від 27.10.2021:

1) ознайомлення з документами, пов`язаними з договором № 8/32/517В від 12.01.2021 (за послуги надані в липні, жовтні 2021 року);

2) надання консультацій щодо стягнення боргу у судовому порядку;

3) складання позову. Складання розрахунку заборгованості за договором, 3% річних та інфляційних втрат;

4) складання заяви про розподіл судових витрат (щодо витрат на професійну правничу допомогу).

У Акті сторонами визначено, що загальна вартість складає 30 000 грн. 00 коп.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У постановах від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вказане, у відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву про розподіл судових витрат (витрат на правничу допомогу) та документи, на підставі яких позивач просить стягнути вказані витрати, господарський суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним, оскільки становить 30 000 грн. 00 коп., в той час, як:

- предметом спору у даній справі була заборгованість за договором про закупівлю послуг, правовідносини за яким не викликають будь-яких складнощів, судова практика щодо вказаної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу станом на конкретний період у часі;

- ціна позову складалася лише з суми основного боргу, що виключає необхідність проведення розрахунків та аналізу первинної документації;

- з аналізу акту приймання-здачі правової (правничої) допомоги також вбачається, що адвокатом Тимохіним Є.В. були підготовлені позовна заява та заява про розподіл судових витрат (щодо витрат на професійну правничу допомогу), іншу частину часу адвокатом було витрачено на ознайомлення з документами, пов`язаними з спірним договором та надання консультацій щодо стягнення боргу у судовому порядку; крім того, у вказаному акті зазначено про те, що адвокатом був складений розрахунок заборгованості за договором, а саме: 3% річних та інфляційних втрат, у той час як ціна позову складається лише з суми основного боргу. До того ж, акт наданих послуг не містить зазначення часу (у годинах), який був витрачений адвокатом на виконання вказаних послуг;

- справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами;

- серед заяв по суті справи позивачем подано лише позовну заяву.

Враховуючи все вище наведене та обставини справи в їх сукупності, проаналізувавши зміст та вартість наданої в межах даної справи правничої допомоги, що відображена в акті від 04.02.2022, суд відзначає, що з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також враховуючи сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вказані витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 10 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу; інша частина витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекет 2017" про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вулиця Горького, будинок 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекет 2017" (52200, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вулиця Гагаріна, будинок 22; ідентифікаційний код 41737349) - 10 000 грн. 00 коп. частину витрат на правничу допомогу.

В іншій частині заяви про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) - відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення підписаний 28.03.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко