ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2022 Справа № 914/3117/21

за позовом

позивача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт", смт. Браїлів, Жмеринський р-н, Вінницька обл.

позивача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся", с. Радчиці, Овруцький р-н, Житомирська обл.

позивача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія", м. Дубно, Рівненська обл.

позивача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття", м. Тисмениця, Івано-Франківська обл.

позивача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід", м. Лохвиця, Полтавська обл.

позивача-6: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьманське", м. Батурин, Чернігівська обл.

до відповідача: TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС), штат Вайомінг, м. Джексон

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива", с. Волиця, Мостиський р-н, Львівська обл.

про визнання недійними Договорів про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива"

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Брошко І.

Представники сторін та третьої особи не з`явилися

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява позивача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт", смт. Браїлів, Жмеринський р-н, Вінницька обл., позивача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся", с. Радчиці, Овруцький р-н, Житомирська обл., позивача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія", м. Дубно, Рівненська обл., позивача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття", м. Тисмениця, Івано-Франківська обл., позивача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід", м. Лохвиця, Полтавська обл., позивача-6: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьманське", м. Батурин, Чернігівська обл., до відповідача: TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС), штат Вайомінг, м. Джексон, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива", с. Волиця, Мостиський р-н, Львівська обл., про: визнання недійним Договору про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива" від 08.11.2019 року укладений між TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття", Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся", Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьманське", Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт", Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., зареєстрованого в реєстрі за №6163; визнання недійним Договору про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива" від 08.11.2019 року укладений між TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., зареєстрованого в реєстрі за №6122.

Ухвалою суду від 09.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 09.12.2021 о 10:30 год., залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів та зобов`язано позивача надати докази надіслання заяви про усунення недоліків усім учасникам справи.

Учасниками справи не заявлялись клопотання про залучення до участі у справі будь-яких інших осіб, на права та інтереси котрих щодо однієї із сторін спору могло би вплинути рішення у даній справі. Відповідач у справі, TNA Corporate Solution LLC (ТНА Корпорейт Солюшнз ЛЛС), заперечуючи позовні вимоги, також не клопотав про залучення до участі у справі інших осіб.

13.01.2022 року, враховуючи виконання всіх завдань підготовчого засідання та враховуючи незаперечення учасників справи, суд закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду.

Рух справи відображено в ухвалах суду.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено однойменний Указ Президента України. Відтак, у зв`язку з військовою агресією РФ, судове засідання 24.02.2022 року не відбулося (протокол зборів суддів №2 від 24.02.2022 року).

У судове засідання 31.03.2022 року сторони не з`явилися. Зокрема, від позивачів 1,2,3 (вх.№6946/22 від 30.03.2022 року), позивачів 4,5,6 (вх.№6813/22 від 29.03.22 року), відповідача (вх.№6720/22 від 25.03.22 року) надійшли заяви про розгляд справи без їх участі за наявними у справі доказами.

Враховуючи клопотання учасників справи про розгляд справи за наявними у справі матеріалами, суд дійшов висновку про ухвалення 31.03.2022 року рішення суду у справі.

Правова позиція учасників справи.

Аргументи позивача.

Просять визнати недійним Договір про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива" від 08.11.2019 року укладений між TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття", Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся", Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьманське", Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт", Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., зареєстрованого в реєстрі за №6122; визнати недійним Договір про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива" від 08.11.2019 року укладений між TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., зареєстрованого в реєстрі за №6163.

На думку позивачів спірні договори укладені з порушенням вимог договору застави частки, на виконання якого їх і було укладено, Закону України «Про заставу», Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ЦК України, зокрема ч.1ст.203, 215 ЦК України.

Аргументи відповідача.

У задоволені позову просить відмовити з підстав, зазначених у відзиві (вх.№29104/21 від 03.12.21).

Зазначає, що спірні договори не порушують вимоги чинного законодавства. Сторонами погоджено всі істотні умови договору задоволення вимог заставодержателя, його укладено сторонами добровільно, а відтак зазначений договір є чинним та укладений відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак відсутні підстави для визнання його недійсним.

Обставини, встановлені судом.

06 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" (заставодавець 1), Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" (заставодавець 2), Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія" (заставодавець 3), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття" (заставодавець 4), Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" (застоводавець 5), Товариством з обмеженою відповідальністю « Райз Північ» (заставодавець 6), Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьманське" (заставодавець 7), Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива" (згідно договору Компанія), TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (згідно договору - Заставодержатель) укладено договір застави частки.

Відповідно до п.4.1. цього договору предметом застави є частки участі у статутному капіталі Компанії, детальний опис яких міститься у додатку 1 до цього договору. Згідно з додатком 1 найменування компанії - ТОВ «Аграрна Перспектива», місцезнаходження - 76018, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Промислова, будинок 29, загальний розмір статутного капіталу компанії - 691 055 085,33, розмір частки заставодавця % - 63,2382 %, сума вкладу заставодавця до статутного капіталу компанії - 437 011 085,33грн.

Додатком 2 до договору застави закріплено повідомлення про випадок невиконання зобов`язань.

Договір застави укладено на забезпечення виконання основного зобов`язання - кредитного договору на суму до 600 000 000 доларів США від 24 червня 2011 року.

Відповідно до п. 3.1 договору застави визначено опис забезпечених зобов`язань, відповідно до п. 3.2 - строк виконання забезпечених зобов`язань, а відповідно до п. 3.3 - розмір забезпечених зобов`язань. Так, строком виконання забезпечених зобов`язань є 28 червня 2025 року, якщо такий строк не продовжений або скорочений відповідно до кредитного договору або будь-яких інших фінансових документів. Вищезазначене у жодному разі не порушує чинності та/або можливості примусового виконання цієї застави, яка, незважаючи на будь-що, залишається повністю чинною та дійсною до моменту виконання забезпечених зобов`язань за кредитним договором та будь-якими іншими фінансовими документами в повній мірі, що повинно бути підтверджено письмовим повідомленням від заставодержателя заставодавцю (яке не повинно бути необгрунтовано притриманим або затриманим після надання заставодавцем заставодержателю законного письмового запиту надати таке повідомлення).

Сторони погоджуються, що максимальна сума забезпечених зобов`язань становить 1 000 000 000 (один мільярд) доларів США.

Також сторони погоджуються, що вартість предмета застави на дату цього договору складає 437 011 085,33грн. (п. 4.3. договору). Сторони цього договору прямо погоджуються, що, незважаючи на вищенаведене, забезпечені зобов`язання погашаються як встановлено в ст. 9.7 (розмір погашених забезпечених зобов`язань) нижче.

Випадками невиконання зобов`язання, зазначеними у п. 9.2 договору застави, є несплата в належну дату будь-яких сум, що підлягають сплаті будь-якою зобов`язаною особою або особою, що надає забезпечення відповідно до фінансових документів (включаючи, але не обмежуючись, кредитним договором) у місці та валюті, в яких такі суми підлягають сплаті, за винятком випадків, коли несплата таких сум спричинена адміністративною або технічною помилкою і виплату здійснено протягом трьох робочих днів з дня, коли така виплата підлягатиме сплаті; коли будь-яка зобов`язана особа, Авангардко або особа, що надає забезпечення є або може стати неплатоспроможною, за умови, що не настане випадок невиконання зобов`язань за цим пунктом 9.2.2, за умови, що відносно параграфу (с) визначення "Неплатоспроможний" у кредитному договорі, на період у і з дати підписання цього договору до настання чотирьох місяців з дати підписання цього договору, кожна зобов`язана особа з від`ємними чистими активами може мати, у цілях УСФЗ та/або українського законодавства, від`ємні чисті активи; коли будь-яка заява або твердження зроблене або вважалося таким, що було зроблене, зобов`язаною особою або особою, що надає забезпечення у фінансових документах або інших документах, доставлених зобов`язаною особою або особою, що надає забезпечення за або у зв`язку з будь-яким фінансовим документом, є помилковим або оманливим у будь-якому матеріальному відношенні, коли воно зроблене або вважалося таким, що було зроблене, окрім випадків, коли факти та обставини, що спричинили надання неправдивої інформації підлягають виправленню і є виправленими протягом десяти робочих днів з дати, що настає раніше (і) дати надання агентом позичальнику повідомлення; та (іі) дати, коли зобов`язаній особі стало відомо про неможливість виконання; та будь-якого іншого випадку невиконання зобов`язань, як його визначено у статті 22 кредитного договору або будь-яких інших фінансових документах.

Відповідно до п. 9.3 договору застави сторони цим прямо погоджуються, що заставодержатель не зобов`язаний звертатися до суду або будь-якого іншого органу вирішення спорів для задоволення забезпечених зобов`язань із вартості предмета застави в разі настання випадку невиконання зобов`язання (що триває). Однак, використання заставодержателем позасудових способів звернення стягнення на предмет застави не позбавляє права заставодержателя в будь-який момент звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет застави. Якщо протягом строку, встановленого для виконання зобов`язань, порушення яких призвело до настання випадку невиконання зобов`язання, що триває, (надалі - "строк виконання"), вказаного в повідомленні про випадок невиконання зобов`язань, яке направлене заставодержателем заставодавцю (значною мірою у формі додаток 2 до цього договору) (надалі - "повідомлення про випадок невиконання зобов`язань") і, що не може бути коротший ніж 30 (тридцять) днів з моменту отримання заставодавцем повідомлення про випадок невиконання зобов`язань (окрім випадків, коли інший строк виконання прямо передбачено застосовуваним українським законодавством), такі зобов`язання залишаються невиконаними або порушеними, заставодержатель має право на власний розсуд обрати один з таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави:

- передача права власності на предмет застави заставодержателю в рахунок виконання забезпечених зобов`язань;

- продаж заставодержателем предмета застави третій особі;

- укладення договору про задоволення вимог заставодержателя;

- будь-який інший позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет застави, передбачений законодавством України.

07 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" (заставодавець 1), Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" (заставодавець 2), Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія" (заставодавець 3), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття" (заставодавець 4), Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" (застоводавець 5), Товариством з обмеженою відповідальністю « Райз Північ» (заставодавець 6), Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьманське" (заставодавець 7), Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива" (згідно договору Компанія), TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (згідно договору - Заставодержатель) укладено додаткову угоду №1 до договору застави частки і абз.1 та 2 п.9.4. «Процедура позасудового врегулювання» викладено в новій редакції, а саме, що при зверненні стягнення на предмет застави в позасудовому порядку, заставодержатель повинен вчинити всі обов`язкові дії, передбачені чинним законодавством України або цим договором для такого звернення. У разі набуття права власності на предмет застави, заставодавець відповідно до вимог законодавства України здійснює відчуження предмета застави протягом одного року з моменту отримання у власність предмета застави. У такому випадку заставодавець, у разі фінансової можливості, буде мати першочергове право на викуп предмета застави перед третіми особами.

07 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" (заставодавець 1), Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" (заставодавець 2), Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія" (заставодавець 3), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття" (заставодавець 4), Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" (застоводавець 5), Товариством з обмеженою відповідальністю « Райз Північ» (заставодавець 6), Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьманське" (заставодавець 7), Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива" (згідно договору Компанія), TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (згідно договору - Заставодержатель) укладено додаткову угоду №2 до договору застави частки від 06.11.2019 року, згідно якої п.10.2.договору виключено, а п.10.3. викладено в такій редакції « 10.3 Юрисдикція. 10.3.1 Будь-який спір, розбіжність або претензія, що виникає з цього Договору або у зв`язку з ним чи з його порушенням, припиненням чи недійсністю, пілягають вирішенню в судах України у відповідності до її процесуального та матеріального законодавства».

Матеріали справи містять Акт приймання-передачі частки в статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ «Аграрна Перспектива» від 06 .11.2019 року, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт", Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся", Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття", Товариство з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід", Товариство з обмеженою відповідальністю « Райз Північ», Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетьманське" (за актом - сторони 1,2,3,4,5,6,7) передають у власність сторони - 8 - TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС), а сторона 8 приймає у власність частки (корпоративні права) в статутному капіталі ТОВ «Аграрна Перспектива» номінальною вартістю 437 011 085,33 грн.

08.11.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття" (заставодавець 1), Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" (заставодавець 2), Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьманське" (заставодавець 3), Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" (заставодавець 4), Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" (застоводавець 5) укладено договір про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі ТОВ «Аграрна Перспектива» з TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (згідно договору - Заставодержатель), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., зареєстрованого в реєстрі за №6163.

Відповідно до п.2 цього договору, у зв`язку з невиконанням боржником та/або заставодавцями своїх зобов`язань за кредитним договором, сторони цього договору вирішили здійснити позасудове звернення стягнення шляхом передачі заставодержателю права власності на предмет застави шляхом укладення цього договору про задоволення вимог заставодержателя, в порядку та на умовах передбачених п. 9.4.3 договору застави.

Відповідно до п. 3 договору заставодавці передають у власність заставодержателя частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна Перспектива», загальна вартість часток 300 182 088,15 грн. (надалі - «частка»), а заставодержатель приймає у власність частки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. 4 договору факт передачі заставодавцями часток заставодержателю підтверджується також актом приймання-передачі частки, та який набирає чинності в порядку передбаченому п. 9.4.3 договору застави, а саме, з моменту підписання даного договору про задоволення вимог заставодержателя.

Відступлення частки у статутному капіталі товариства здійснюється у зв`язку з настанням випадку невиконання зобов`язань згідно договору застави (п. 6 договору).

Згідно з п.7 цього договору за згодою сторін, для цілей цього договору, загальна вартість часток визначається у розмірі 207 125 640,82 грн.

08.11.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія" (за договором - заставодавець) укладено договір з TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (за договором - заставодержатель) про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі ТОВ «Аграрна Перспектива», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., зареєстрованого в реєстрі за №6122.

Відповідно до п.2 цього договору, у зв`язку з невиконанням боржником та/або заставодавцями своїх зобов`язань за кредитним договором, сторони цього договору вирішили здійснити позасудове звернення стягнення шляхом передачі заставодержателю права власності на предмет застави шляхом укладення цього договору про задоволення вимог заставодержателя, в порядку та на умовах передбачених п. 9.4.3 договору застави.

Відповідно до п. 3 договору заставодавець передають у власність заставодержателя частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна Перспектива», загальна вартість часток 68 414 498,59 грн. (надалі - «частка»), а заставодержатель приймає у власність частки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. 4 договору факт передачі заставодавцями часток заставодержателю підтверджується також актом приймання-передачі частки, та який набирає чинності в порядку передбаченому п. 9.4.3 договору застави, а саме, з моменту підписання даного договору про задоволення вимог заставодержателя.

Відступлення частки у статутному капіталі товариства здійснюється у зв`язку з настанням випадку невиконання зобов`язань згідно договору застави (п. 6 договору).

Згідно з п.7 цього договору за згодою сторін, для цілей цього договору, загальна вартість часток визначається у розмірі 47 206 004,03 грн.

Норми права та мотиви суду.

Відповідно до ст.3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Відповідно до п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону, а також, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. суд звертає увагу, що ст. 77 Закону передбачено виключну підсудність.

Судом встановлено, що згідно з додатковою угодою №2 до договору застави частки від 06.11.2019 року, п.10.2.договору виключено, а п.10.3. викладено в такій редакції « 10.3 Юрисдикція. 10.3.1 Будь-який спір, розбіжність або претензія, що виникає з цього Договору або у зв`язку з ним чи з його порушенням, припиненням чи недійсністю, підлягають вирішенню в судах України у відповідності до її процесуального та матеріального законодавства».

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу. А відповідно до ч. 7 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Суд зазначає, що ухвала про відкриття провадження надіслана представнику відповідача адвокату Маковею Олегу Григоровичу, відомості щодо якого повідомлені суду в позовній заяві. Участь в судових засіданнях брав адвокат Маковей Олег Григорович, що діє на підставі ордера серії АА № 1134108 від 29.10.2021. За таких обставин відсутні підстави для повідомлення відповідача в порядку судового доручення.

Предметом доказування є встановлення факту укладення договорів про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі з порушенням норм чинного законодавства, а відтак визнання їх недійсними.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом як порушеного права, так і охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу. Наявність інтересу означає, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав в інших осіб.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання оспорюваного правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16, у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, що сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав, тобто особа має обґрунтувати юридичну зацікавленість щодо наявності/відсутності цивільних прав (з врахуванням правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19 лютого 2021 року у справі №.904/2979/20).

Про визнання договорів недійсними до суду звернулися декілька позивачів. З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як зазначено у п.2.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Спірні договори укладені позивачами на підставі та виконання укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" (заставодавець 1), Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" (заставодавець 2), Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія" (заставодавець 3), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття" (заставодавець 4), Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" (застоводавець 5), Товариством з обмеженою відповідальністю « Райз Північ» (заставодавець 6), Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьманське" (заставодавець 7), Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива" (згідно договору Компанія), TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (згідно договору-заставодержатель) договору застави частки від 06 листопада 2019 року, сторонами яких вони є.

Відповідно до п.4.1. цього договору предметом застави є частки участі у статутному капіталі Компанії, детальний опис яких міститься у додатку 1 до цього договору. Згідно з додатком 1 найменування компанії - ТОВ «Аграрна Перспектива», місцезнаходження - 76018, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Промислова, будинок 29, загальний розмір статутного капіталу компанії - 691 055 085,33, розмір частки заставодавця % - 63,2382 %, сума вкладу заставодавця до статутного капіталу компанії - 437 011 085,33грн.

За змістом частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обв`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема, є правочини (пункт 1), інші юридичні факти (пункт 4).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З аналізу статті 215 ЦК України слідує, що для констатації факту нікчемності правочину необхідним є наявність норми закону, яка передбачає нікчемність правочину (договору). При цьому факт нікчемності правочину доводити у суді заінтересованою особою не потрібно. В тому ж випадку, коли така норма закону відсутня, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Правочином є дія, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. І як зазначено у статті 204 ЦК України така дія повинна бути правомірною.

Відповідно дог ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Предметом спору є вимога про визнання недійсним договору визнання недійним Договору про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива" від 08.11.2019 року укладений між TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття", Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся", Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьманське", Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт", Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., зареєстрованого в реєстрі за №6163; визнання недійним Договору про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна Перспектива" від 08.11.2019 року укладений між TNA CORPORATE SOLUTIONLLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., зареєстрованого в реєстрі за №6122.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Як встановлено судом, , строком виконання забезпечених зобов`язань є 28 червня 2025 року, якщо такий строк не продовжений або скорочений відповідно до кредитного договору або будь-яких інших фінансових документів. оскаржувані договори про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі товариства укладені 08.11.2019, тобто задовго до строку, визначеного договором. Наведене не відповідає вимогам законодавства та умовам договору застави, за настання яких допускається процедура реалізації заставодержателем своїх прав щодо предмета застави. Відтак доводи позивачів у цій частині судом враховуються.

Суд враховує доводи позивачів, що, заставодавці та заставодержатель не дотрималися термінів, передбачених п.п. 9.3. та 9.4.3 договору застави, а отже уклали спірні договори з порушенням вищевказаних норм.

Згідно з п. 9.3 договору застави, якщо протягом строку, встановленого для виконання зобов`язань, порушення яких призвело до настання випадку невиконання зобов`язання, що триває, вказаного в повідомленні про випадок невиконання зобов`язань, яке направлене заставодержателем заставодавцю (значною мірою у формі додаток 2 до цього договору) і, що не може бути коротший ніж 30 (тридцять) днів з моменту отримання заставодавцем повідомлення про випадок невиконання зобов`язань (окрім випадків передбачених законодавством або цим договором), такі зобов`язання залишаються невиконаними або порушеними, або у випадку повідомлення (в тому числі шляхом підписання між сторонами двосторонньої угоди) заставодавцем заставодержателя про неможливість виконання забезпеченого зобов`язання, обов`язок виконання якого настав у заставодавця у зв`язку з існуванням в момент укладення цього договору випадків невиконання, що було визнано сторонами в п. 11.12 договору, іншим чином окрім як за рахунок предмета застави, заставодержатель має право на власний розсуд обрати один з позасудових способів звернення стягнення на предмет застави, перелічених у пп. 9.3.1 - 9.3.4.

Позивачі підсумовують, що з аналізу умов договору застави частки, сторони можуть укласти договір про задоволення вимог заставодержателя виключно після спливу 30-денного терміну з моменту отримання заставодавцями повідомлення про невиконання позичальником зобов`язань. Позивачі повідомлення про невиконання основного зобов`язання боржником не отримували, тому в момент укладення оспорюваного договору 30-тиденний термін, встановлений п.п. 9.3 та 9.4.3 договору застави, не сплив. Заставодавці та заставодержатель не дотрималися термінів, передбачених п.п. 9.3. та 9.4.3 договору застави, а отже уклали спірний договір з порушенням вищевказаних норм.

Суд визнає такі доводи позивачів обґрунтованими, адже у матеріалах справи немає повідомлення, яке відповідно до п. 9.3 договору застави зі змінами мало б направлятись заставодержателем заставодавцю та надіслання якого мало передувати укладенню договору про задоволення вимог заставодержателя. Зі змісту оскаржуваного договору вбачається, що сторони визнають та не заперечують невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, проте, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Тому обставина звернення до заставодавців із повідомленням про порушення зобов`язання боржником по кредитному договору не підтверджена. А саме з настанням такої обставини та надісланням такого повідомлення, яке свідчило б про настання випадку невиконання зобов`язань згідно з договором застави і після отримання якого минув би строк, не коротший ніж 30 (тридцять) днів, пов`язується право заставодержателя на реалізацію одного із способів позасудового звернення стягнення на предмет застави, перелічених у пп. 9.3.1 - 9.3.4.

Позивачі також доводять, що не дотримано вимоги ст. 19 Закону України «Про заставу», а саме не визначено всі істотні умови договору про задоволення вимог заставодержателя, а саме оспорюваний договір не містить відомостей: про те, на погашення яких саме вимог кредитного договору (основного зобов`язання, відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій за невиконання кредитних зобов`язання) звертається стягнення на предмет застави; в якому розмірі погашаються невиконані зобов`язання, шляхом позасудового звернення стягнення на предмет застави; на підставі чого встановлювалась вказана вартість часток.

Так, ст. 19 Закону України «Про заставу» регламентовано вимоги заставодержателя, що задовольняються за рахунок заставленого майна. Відповідно до диспозиції вказаної статті за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Проте згідно з ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як зазначено у п. 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 року №11 за загальним правилом не є підставою для визнання недійсним відсутність у договорі істотних умов. При цьому окремі винятки з цього правила можуть встановлюються безпосередньо в законі, однак не в цьому випадку.

Позивач зазначає, що порушено порядок визначення вартості часток, що передаються за оспорюваними договорами.

З цього приводу відповідач у відзиві на позов зазначив, що «в подальшому спірні корпоративні права будуть реалізовані за їх ринковою вартістю і саме ця вартість буде врахована у розмір погашених забезпечених зобов`язань за основним кредитним договором. Таке право закріплено договором застави».

Ці доводи відповідача суд відхиляє як необгрунтовані та суперечливі умовам договору.

Так, п.4.3. договору застави передбачено, що сторони погоджуються, що вартість предмета застави на дату цього договору складає 437 011 085,33грн. (п. 4.3. договору). Сторони цього договору прямо погоджуються, що, незважаючи на вищенаведене, забезпечені зобов`язання погашаються як встановлено в ст. 9.7 (розмір погашених забезпечених зобов`язань) нижче.

Відповідно до п.9.7.договору сторони прямо погоджуються, що у випадку реалізації предмета застави та/або примусового виконання прав заставодержателя на предмет застави, забезпечені зобов`язання вважатимуться задоволеними і погашеними лише у розмірі суми та у валюті відповідного забезпеченого зобов`язання, фактично і остаточно отриманої заставодержателем в результаті реалізації/примусового виконання за обмінним курсом, встановленим заставодержателем на дату такої реалізації, а у випадку передачі права власності на предмет застави заставодержателю, у розмірі вартості, визначеної заставодержателем на момент такої передачі на підставі оцінки предмета застави, підготовленої суб`єктом оціночної діяльності.

Аналізуючи доводи позивачів про те, що оспорюваний договір суперечить вимогам ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» як спеціального закону, який передбачає вичерпний перелік випадків, в яких може бути звернено стягнення на частку в статутному капіталі товариства, і цей перелік, не включає в себе позасудове звернення стягнення на підставі договору про задоволення вимог заставодержателя, суд зазначає таке.

Так, ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено особливості звернення стягнення на частку учасника товариства, зокрема, вказано, що звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи. Тобто, визначений вказаною нормою порядок стосується примусового звернення стягнення, а у спірній ситуації мова йде про позасудове звернення стягнення, про договірне, тому ця норма, на думку суду, не застосовується до правовідносин, що виникли між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.89 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Враховуючи наведене вище, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вимога позивачів підлягає задоволенню.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 цього Кодексу).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судовий збір

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір, сплачений кожним із позивачів, покладається на відповідача та підлягає відшкодуванню кожному з них.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати недійсним договір про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна перспектива" від 08.11.2019 року, укладеним між Компанією TNA Corporate Solution LLC(ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття", Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся", Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьманське", Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт", Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., зареєстрованого в реєстрі за номером 6163.

3. Визнати недійсним договір про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна перспектива" від 08.11.2019 року, укладеним між Компанією TNA Corporate Solution LLC(ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., зареєстрованого в реєстрі за номером 6122.

4. Стягнути з TNA Corporate Solution LLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (610 W Brodway, Suite 201, Jackson, Wyoming 83001/ 610 Бродвей, офіс 201, м. Джексон, штат Вайомінг, 83001, реєстраційний номер 2017-000737609) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття" судовий збір у розмірі 4 540,00грн.

5. Стягнути з TNA Corporate Solution LLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (610 W Brodway, Suite 201, Jackson, Wyoming 83001/ 610 Бродвей, офіс 201, м. Джексон, штат Вайомінг, 83001, реєстраційний номер 2017-000737609) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" судовий збір у розмірі 4 540,00грн.

6. Стягнути з TNA Corporate Solution LLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (610 W Brodway, Suite 201, Jackson, Wyoming 83001/ 610 Бродвей, офіс 201, м. Джексон, штат Вайомінг, 83001, реєстраційний номер 2017-000737609) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьманське" судовий збір у розмірі 4 540,00грн.

7. Стягнути з TNA Corporate Solution LLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (610 W Brodway, Suite 201, Jackson, Wyoming 83001/ 610 Бродвей, офіс 201, м. Джексон, штат Вайомінг, 83001, реєстраційний номер 2017-000737609) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" судовий збір у розмірі 4 540,00грн.

8. Стягнути з TNA Corporate Solution LLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (610 W Brodway, Suite 201, Jackson, Wyoming 83001/ 610 Бродвей, офіс 201, м. Джексон, штат Вайомінг, 83001, реєстраційний номер 2017-000737609) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід"судовий збір у розмірі 4 540,00грн.

9. Стягнути з TNA Corporate Solution LLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) (610 W Brodway, Suite 201, Jackson, Wyoming 83001/ 610 Бродвей, офіс 201, м. Джексон, штат Вайомінг, 83001, реєстраційний номер 2017-000737609) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна Агровиробнича Компанія"судовий збір у розмірі 4 540,00грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст рішення складено та підписано 07.04.2022 року.

Суддя Коссак С.М.