ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2022 р. Справа №914/627/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Олійник Н.Б.

розглянув апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 20.12.2021 за вих. № 32-вих-124877

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 ( повний текст рішення складено 26.11.2021, суддя Фартушок Т.Б.)

у справі № 914/627/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Велтлінер", м.Київ

до відповідача Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Львівське комунальне підприємство "Шляхово-ремонтне підприємство Залізничного району", м. Львів

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Львів

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Львівська міська рада, м. Львів

про відшкодування 21705,98 грн. шкоди

представники сторін не з`явились

15 березня 2021 року до Господарського суду Львівської області звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Велтлінер" з позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про відшкодування шкоди в розмірі 21705,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок ДТП, яка відбулась 13.01.2019, за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Чуваська, 29А, з підстав бездіяльності посадової особи Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради - Мельника М.І., відповідальної за експлуатаційний стан доріг та вина якої встановлена постановою Залізничного районного суду м. Львова від 10.08.2020 у справі № 462/2042/19, транспортному засобу MERCEDES BENZ VITO, д/н НОМЕР_1 завдано шкоду. Позивач просить стягнути з відповідача 21705,98 грн. шкоди на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № КА049321 від 25.04.2018.

На підставі ухвал Господарського суду Львівської області від 06.05.2021, 05.08.2021, 31.08.2021 до участі у справі № 914/627/21 було залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Львівське комунальне підприємство "Шляхово-ремонтне підприємство Залізничного району", ОСОБА_1 та Львівську міську раду (т. 1, а.с. 107-112, 194-199, т. 2, а.с. 55-60).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 року у справі № 914/627/21 (суддя Т.Б. Фартушок) позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Велтлінер" - 21705,98грн. витрат на виплату страхового відшкодування, 2270,00 грн. судового збору та 5225,00 грн. судових витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги (т. 2, а.с. 127-155).

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивач на підставі договору майнового страхування здійснив виплату страхового відшкодування та відшкодував завдану Страхувальнику за договором добровільного страхування наземного транспорту № КА049321 від 25.04.2018 майнову шкоду. Суд зазначив, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 10.08.2020 у справі №462/2042/20, суд постановив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно третьої особи-2 за ч.4 ст.140 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст.38 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що, незважаючи на невизнання третьою особою-2 вини, його вина стверджується протоколом серії ДП18 №428484 від 02.04.2020 та іншими письмовими доказами у справі. Суд дійшов висновку про доведеність обставини делегування Львівською міською радою Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради, як виконавчому органу, повноважень щодо належного утримання доріг і вулиць Залізничного району м. Львова, а відтак, відповідальності саме відповідача за шкоду, завдану внаслідок незадовільного стану таких вулиць і доріг в порядку, передбаченому ст.24 Закону України "Про дорожній рух", як особи, уповноваженої власником дороги (вулиці) на її утримання.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає його таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку з чим просив скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Велтлінер" у повному обсязі.

У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на наступне:

1) судом першої інстанції не взято до уваги, що питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 247 КУпАП. Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, відтак, у діях працівника Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради - ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 4 ст.140 КУпАП;

2) скаржник зазначає, що стаття 9 Закону України "Про дорожній рух" визначає компетенцію власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху, зокрема, своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення, а в разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами. Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради не є власником доріг і повноваженнями, вказаними у статті 9, 24 Закону України "Про дорожній рух" не наділена, що вбачається з Положення про Залізничну районну адміністрацію, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №977 від 19.06.2016 року та розмежуваннями повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради хвалою Львівської міської ради №777 від 14.07.2016 року, що діяли на момент дорожньо транспортної події та на момент звернення до суду.

Позивач та треті особи на стороні відповідача: -1, -2, -3 не надали суду письмових відзивів на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані учасниками справи докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне:

25.04.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Велтлінер" (Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №КА049321, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним Страхувальнику на праві власності наземним транспортним засобом автомобілем марки MERCEDES-benz Vito 2008 року випуску, д.р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ринкова вартість якого складає 600000,00грн. (п.4. договору) (т. 1, а.с. 5-10).

Відповідно до п.3 договору Страхувальник є Вигодонабувачем за договором страхування.

Пунктом 8.3. договору визначено, що застрахованими ризиками є ДТП, стихійні лиха, ПДТО, угон/викрадення.

Згідно з п. 8.8 договору франшиза за збитки при пошкодженні ТЗ становить 0%.

Строк дії договору встановлено з 25.04.2018 до 24.04.2019 (п. 8.11 договору).

Пунктом 15.7 договору сторони погодили, що розмір страхового відшкодування може визначатись на підставі попередньої калькуляції, кошторису, наряд-замовлення, рахунку, акта виконаних робіт та/або інших документів, що підтверджують обсяг та вартість ремонтних робіт, і були отримані від СТО, обраної для ремонту ТЗ у відповідності з п.8.1 договору.

При виплаті страхового відшкодування у будь-який спосіб, відмінний від перерахування коштів на поточний рахунок СТО, яка відповідає вимогам п.8.1 договору, Страховик здійснює авансову виплату в розмірі 70 відсотків від суми страхового відшкодування (п. 15.10.22 договору).

Вказаний договір страхування підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, відповідальною за експлуатаційний стан доріг, не вжив заходів щодо ліквідації вибоїни довжиною 2,8 м, шириною 0,40 м, глибиною 0,13 м на проїзній частині, чим порушив правила, норми та стандарти утримання доріг, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 13.01.2019 о 18:25 год. за участю належного на праві власності ОСОБА_2 автомобіля марки MERCEDES BENZ VITO 2008 року випуску, д.р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Актом огляду колісного транспортного засобу б/н від 18.01.2019 встановлено пошкодження передньої правої та задньої правої шини, деформацію заднього правого колісного диска, деформацію захисту АКПП та пошкодження наконечника кермової тяги застрахованого за договором страхування ТЗ (т. 1, а.с. 30-31).

18.01.2019р. ТзОВ "Західно-Український Автомобільний Дім" виставлено до оплати рахунки на оплату ремонтних робіт ТЗ на 23608,44грн. та на 7400,10грн. (т. 1, а.с. 32, 33).

Звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу від 22.01.2019 №ФД-000021 встановлено вартість відновлювального ремонту ТЗ в розмірі 35150,18грн. з ПДВ; з врахуванням зносу - 18319,42 грн. з ПДВ (т. 1, а.с. 18-24).

Страховим актом №041/19-КАСКО від 26.03.2019 до договору страхування № КА049321, дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилась 13.01.2019 за адресою: АДРЕСА_1 за участю застрахованого за договором страхуванням ТЗ визнано страховим випадком та визначено до сплати Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 21705,98 грн. (т. 1, а.с. 34).

Платіжним дорученням №12 від 27.03.2019 позивачем перераховано на користь Страхувальника - ОСОБА_2 - 21705,98грн. страхового відшкодування згідно договору страхування № КА049321 від 25.04.2018 (т. 1, а.с. 35).

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 11.03.2019 у справі №465/227/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням (т. 1, а.с. 13).

Постановою Львівського апеляційного суду від 19.04.2019 у справі №465/227/19 постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 11.03.2019 у справі №465/227/19 щодо ОСОБА_2 скасовано; справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення (т. 1, а.с. 14-17).

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 10.08.2020 у справі №462/2042/20 суд постановив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.140 КУпАП закрити за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Даною постановою встановлено, що незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, його вина стверджується протоколом серії ДПР18 №428484 від 02.04.2020 та іншими письмовими доказами у справі (т. 1, а.с. 11-12).

Інвентарною карткою обліку основних засобів в бюджетних установах №195 за січень 2007 підтверджується перебування на балансі відповідача під інвентарним номером 10310195 проїзної частини довжиною 198 м, шириною 9 м, тротуарів довжиною 28 м, шириною 1,8 м, а також 9 світлоточок на вул.Чуваській у м. Львові. Вказана картка містить відомості про вартість вказаного об`єкта станом на 01 січня кожного відповідного року з 2007 року по 2021 рік (т. 2, а.с. 67).

08.10.2018 між Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради (Замовник) та Львівським комунальним підприємством "Шляхово-ремонтне підприємство Залізничного району" (Виконавець) укладено договір про закупівлю послуг №627, за умовами якого Виконавець зобов`язувався в 2018 році надати Замовникові послуги з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі Залізничного району м. Львова, а Замовник - прийняти та оплатити за надані послуги (п.п.1.1, 1.2 договору) (т. 1, а.с. 66 на звороті - 67).

Відповідно до п.3.1 договору ціна договору становить 4174440,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Строк надання послуг - у 2018 році (згідно з календарним планом) (п. 5.1 договору).

Цей договір про закупівлю набирає чинності з монету укладання та діє до 31.12.2018 або до повного виконання Замовником фінансових зобов`язань за договором (п. 10.1 договору).

Календарним планом (додаток до договору) передбачено послуги з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі Залізничного району м. Львова в період з жовтня 2018 по грудень 2018. Звітний документ - акт КБ-2В (т. 1, а.с. 68).

Дефектним актом на послуги з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі Залізничного району м. Львова визначено кількісний та якісний склад робіт за договором (т. 1, а.с. 80).

Договірною ціною до договору сторонами визначено вартість послуг з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі Залізничного району м. Львова (т. 1, а.с. 69 на звороті - 70).

Додатковою угодою №627/1 від 29.12.2018 внесено зміни до п.10.1 договору, дія договору продовжена до 31.05.2019 для проведення процедури закупівлі на 2019 рік (т. 1, а.с. 67).

Додатковою угодою №627/2 від 11.01.2019 встановлено вартість додаткових робіт за договором (т. 1, а.с. 68 на звороті).

Предметом спору у цій справі є вимога Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Велтлінер" про відшкодування відповідачем шкоди в розмірі 21705,98 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування), відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий ризик це - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок це - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування").

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Аналогічна норма закріплена й у п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування".

Статтею 990 Цивільного кодексу України унормовано, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Аналогічна норма закріплена й у п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування".

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ст. 6 вищевказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

13.01.2019 о 18:25 год. відбулась дорожньо транспортна пригода по вул. Чуваській, 29А у м. Львові. Внаслідок ДТП транспортному засобу - автомобіль марки MERCEDES BENZ VITO 2008 року випуску, д.р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 завдано шкоду. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, відповідальною за експлуатаційний стан доріг, не вжив заходів щодо ліквідації вибоїни довжиною 2,8 м, шириною 0,40 м, глибиною 0,13 м на проїзній частині, чим порушив правила, норми та стандарти утримання доріг, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась за участю належного на праві власності ОСОБА_2 автомобіля марки MERCEDES BENZ VITO 2008 року випуску, д.р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № КА049321 від 25.04.2018, здійснив виплату страхового відшкодування та тим самим відшкодував Страхувальнику за договором страхування майнову шкоду.

Пунктом 15.10.22 договору сторони погодили, що при виплаті страхового відшкодування у будь-який спосіб, відмінний від перерахування коштів на поточний рахунок СТО, яка відповідає вимогам п.8.1 договору, Страховик здійснює авансову виплату в розмірі 70 відсотків від суми страхового відшкодування.

Оскільки, страхове відшкодування виплачувалось на рахунок Страхувальника - ОСОБА_2 , на підставі п. 15.10.22 договору добровільного страхування наземного транспорту № КА049321 від 25.04.2018, ПрАТ "СК "Велтлінер" виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 21705,98 грн., тобто 70 % від вартості відновлювального ремонту вартість якого становить 31008,54 грн. Виплата страхового відшкодування у вказаному розмірі підтверджується платіжним дорученням № 12 від 27.03.2019.

Таким чином, позивач відшкодував шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля марки MERCEDES BENZ VITO 2008 року випуску, д.р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пошкодження автомобіля марки MERCEDES BENZ VITO 2008 року випуску, д.р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 були заподіяні внаслідок бездіяльності Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради.

Відтак, позивач, відшкодувавши своєму Страхувальнику шкоду в розмірі 21705,98 грн., має право зворотної вимоги до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради.

Враховуючи вищенаведені норми права та беручи до уваги фактичні обставини справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав для задоволення позовних вимог судом першої інстанції про стягнення з відповідача шкоди в розмірі 21705,98 грн.

Щодо тверджень скаржника, що вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, відтак, в діях працівника Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 4 ст.140 КУпАП, колегія суддів враховує наступне:

Так, постановою Залізничного районного суду м. Львова від 10.08.2020 у справі №462/2042/20 суд постановив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.140 КУпАП закрити за закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст.38 КУпАП. Даною постановою встановлено, що незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, його вина стверджується протоколом серії ДП18 №428484 від 02.04.2020р. та іншими письмовими доказами у справі.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Також колегія суддів не бере до уваги твердження скаржника, що Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради не є власником доріг і повноваженнями, вказаними у статті 9, 24 Закону України "Про дорожній рух" не наділена, з огляду на наступне:

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про автомобільні дороги", вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Статтею 17 цього Закону регламентовано, що управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Пункт 4 частини першої статті 21 цього Закону передбачає, що органи місцевого самоврядування, які управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за обов`язок відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України "Про дорожній рух", власники доріг або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, що знаходяться у їх віданні.

Рішенням Львівської міської ради №304 від 18.09.2002 "Про передачу об`єктів зовнішнього благоустрою на баланс районних адміністрацій" вирішено Відділам комунального господарства районних адміністрацій в термін до 25.09.2002р. прийняти на баланс вулично-шляхове господарство, штучні споруди та всі об`єкти благоустрою, які розташовані в межах червоних ліній, в тому числі мережу зовнішнього освітлення (т. 1, а.с. 144).

Відповідно до п.5.2.1 Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2016р. №777, повноваженнями районних адміністрацій в галузі житлово-комунального господарства є забезпечення благоустрою району та залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, а також населення. Аналогічні повноваження визначено у п.4.32 Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради від 01.11.2016р. №977 (т. 1, а.с. 98-103).

Пунктом 4.48 Положення передбачено повноваження районних адміністрацій щодо організації за бюджетні кошти капітального та поточного ремонту доріг і вулиць населених пунктів.

Згідно п.7.2 Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради від 01.11.2016р. №977 посадові особи районної адміністрації несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Матеріальна шкода, завдана незаконними діями чи бездіяльністю посадових осіб районної адміністрації при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується у встановленому законодавством порядку (п. 7.3 Положення).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає підставним висновок місцевого господарського суду про доведеність обставини делегування Львівською міською радою Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради, як виконавчому органу, повноважень щодо належного утримання доріг і вулиць Залізничного району м. Львова, а відтак і відповідальності саме відповідача за шкоду, завдану внаслідок незадовільного стану таких вулиць і доріг в порядку, передбаченому ст.24 Закону України "Про дорожній рух", як особи, уповноваженої власником дороги (вулиці) на її утримання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 року у справі № 914/627/21.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 269, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 у справі №914/627/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради - без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 08.04.2022 року.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б.Желік