ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року Справа № 903/867/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В. , суддя Саврій В.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційні скарги Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" та Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на рішення Господарського суду Волинської області, ухваленого 28.12.21р. суддею Шум М.С. у м.Луцьку, повний текст складено 28.12.21р. та апеляційну скаргу Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на додаткове рішення Господарського суду Волинської області, ухваленого 20.01.22р. суддею Шум М.С. у м.Луцьку, повний текст складено 21.01.22р. у справі № 903/867/21

за позовом: Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери»

до відповідача: Фермерського господарства «ЗАХІДНИЙ БУГ» Юнака Сергія Петровича

про стягнення 202 000 грн. 00 коп.

Апеляційні скарги розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» в позовній заяві від 21.10.2021 (вх.№01-50/938/21 від 25.10.2021) просить суд стягнути з Фермерського господарства «ЗАХІДНИЙ БУГ» Юнака Сергія Петровича 202 000 грн 00 коп. основного боргу згідно з договором №03-76 про надання правової допомоги від 12.03.2019, а також судові витрати у справі.

В обґрунтування позову вказує, що позивачем було надано відповідачу правову допомогу, що підтверджується актами надання послуг за №13 від 31.01.2020 на суму 34 500,00 грн, №24 від 18.03.2020 на суму 22 500,00 грн, №53 від 16.06.2020 на суму 33 000,00 грн., №88 від 28.10.2020 на суму 28 500,00 грн, №89 від 28.10.2020 на суму 40 500,00 грн, №90 від 31.10.2020 на суму 19 000 грн, №92 від 09.11.2020 на суму 12 000,00 грн, №93 від 09.11.2020 на суму 12 000,00 грн на загальну суму 202 000,00 грн. Проте відповідач не сплатив гонорар адвоката згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.03.2019 №03-76 та актами надання послуг.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 28.12.2021 у справі №903/867/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на користь Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" 81 000,00 грн заборгованості та 1 215,00 грн витрат зі сплати судового збору. В позові на суму 121 000,00 грн заборгованості відмовлено.

В обґрунтування рішення суд з посиланням на ст.ст.1, 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 610, 611, 612, 626, 901, 903 ЦК України, ст. 193 ГК України, докази наявні в матеріалах справи, зокрема, акти надання послуг та платіжні доручення вказав, що відповідач оплатив позивачу гонорар за надані з правової допомоги послуги в сумі 121 000,00 грн, а тому прийшов до висновку, що заборгованість відповідача становить 81 000,00 грн і вказана сума підлягає до стягнення.

Не погодившись із винесеним рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 28.12.2021 року у справі 903/867/21 в частині відмови у стягненні 121 000 грн. 00 коп. заборгованості та прийняти нове рішення у частині стягнення заборгованості, яким задовольнити позовні вимоги Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" в частині стягнення 121 000 грн 00 коп. заборгованості та стягнути з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на користь Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" заборгованість в розмірі 121 000 (сто двадцять одна тисяча) гривень 00 коп.

Так, скаржник зазначає, що 12.03.2019 між Адвокатським об`єднанням «Гапоненко Роман і партнери» та Фермерським господарством «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича було укладено договір № 03-76 про надання правової (правничої) допомоги.

Взяті на себе зобов`язання за договором позивач виконав та надав відповідачу необхідну правову допомогу. За результатами надання позивачем правової допомоги відповідачу, обома сторонами було підписано, зокрема: акт надання послуг № 13 від 31.01.2020, на суму - 34 500 грн 00 коп.; акт надання послуг №24 від 18.03.2020 на суму - 22 500 грн 00 коп.; Акт надання послуг №53 від 16.06.2020 на суму - 33 000 грн 00 коп.; акт надання послуг №88 від 28.10.2020 на суму - 28 500 грн 00 коп.; акт надання послуг №89 від 28.10.2020 на суму - 40 500 грн 00 коп.; акт надання послуг № 90 від 31.10.2020 на суму - 19 000,00 грн; акт надання послуг №92 від 09.11.2020 на суму - 12 000 грн 00 коп.; акт надання послуг №93 від 09.11.2020 на суму - 12 000 грн 00 коп.

Вказує, що гонорар у розмірі визначеному сторонами у підписаних ними актами надання послуг (що перелічені вище), а саме в сумі 202 000 (двісті дві тисячі) гривень 00 коп. залишається не сплаченим.

Також, між сторонами було проведено звірку взаєморозрахунків, результатом якої стало складення сторонами акту звірки взаємних розрахунків станом на 30.04.2021. Підписанням вказаного акту звірки, відповідач додатково підтвердив наявність у нього грошового зобов`язання перед позивачем у сумі 202 000 (двісті дві тисячі) гривень 00 коп. (згідно актів надання послуг № 13, № 24, № 53, № 88 та № 89, № 90, № 92, № 93).

Зауважує, що у рішенні Господарського суду Волинської області від 28.12.2021 у справі 903/867/21 відсутнє дослідження акту надання послуг № 90 від 31.10.2020 року (19 000 (дев`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.) та акту звірки взаємних розрахунків між АО «Гапоненко Роман і партнери» та ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича станом на 30.04.2021, які були подані позивачем до суду разом із позовною заявою про стягнення заборгованості від 21.10.2021.

Крім того, вважає, що судом у порушення норм процесуального права проігноровано та не взято до уваги вказаний акт звірки взаємних розрахунків (про останній взагалі не йдеться мова у оскаржуваному рішенні), який стосується предмету даного спору та у повній мірі підтверджує наявність у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем у сумі 121 000 грн 00 коп., згідно актів надання послуг, які було додано до позовної заяви.

Судом першої інстанції у порушення ст. 76, 77 ГПК України було проігноровано те, що відповідач не надав до суду жодного належного та допустимого доказу (в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України), який би підтверджував оплату гонорару адвоката у розмірі, визначеному сторонами у підписаних ними актами надання послуг /саме за 2020 рік) - у сумі 121 000 грн 00 коп.

Додані відповідачем до відзиву від 15.11.2021 у справі № 903/867/21 та до клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 30.11.2021 - платіжні доручення датовані 2019 роком (на загальну суму 120 000 грн 00 коп.) не стосуються предмету спору у справі №903/867/21, оскільки підтверджують часткову оплату за договором № 03-76 від 12.03.2019 саме у 2019 році, по акту надання послуг № 18 від 09.04.2019 (на суму 2 000 грн 00 коп), акту надання послуг № 29 від 27.05.2019 (на суму 81 000 грн 00 коп.) та акту надання послуг № 46 від 29.08.2019 (на суму 54 000 грн 00 коп.), які оплачені відповідачем та не оспорюються.

Скаржник акцентує увагу суду, що у оскаржуваному судовому рішенні в частині зазначено інформацію, яка не відповідає дійсності: «З матеріалів справи судом додатково встановлено, що відповідач оплатив позивачу гонорар за наданні з правової допомоги послуги в сумі 121 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями». Якщо зробити підрахунок, то додані відповідачем платіжні доручення датовані 2019 роком - на загальну суму 120 000 грн 00 коп., а не 121 000 грн 00 коп. як зазначено судом.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що додані відповідачем до клопотання - платіжні доручення датовані 2019 роком на загальну суму 57 000 не стосуються предмету спору у справі № 903/867/21, оскільки підтверджують часткову оплату гонорару за Договором 03-192 від 22.08.19; за вказаним відповідачем договором № 03-769 від 12.03.2019; за Договором № 03-76 від 12.03.2019 у 2019 році - саме по Акту надання послуг № 46 від 29.08.2019 на суму 54 000 грн 00 коп.

-Платіжні доручення: № 5373 від 02.08.2019; № 5411 від 08.08.2019; № 5466 від 22.08.2019; № 5648 від 28.08.2019 на загальну суму 19 000 грн 00 коп. - містять наступне призначення платежу: Часткова оплата гонорару зг. дог. 03-769 від 12/03/19.

-Платіжне доручення № 6132 від 10.12.2019 - у призначенні платежу: Часткова оплата гонорару зг. дог. 03-76 від 12/03/19 - 3 000 грн, 03-192 від 22/08/19 - 5 000 грн.

-Усі інші платіжні доручення розпочинаючи із 23.09.2019 по 10.12.2019 (у загальному розмірі 33 000 грн 00 коп.) долучені відповідачем разом із клопотанням - підтверджують часткову оплату гонорару за договором № 03-76 від 12.03.2019 у 2019 році, саме по акту надання послуг № 46 від 29.08.2019.

Судом першої інстанції проігноровано той факт, що позивачем надавалися відповідачу послуги по договору № 03-76 про надання правової (правничої) допомоги від 12.03.2019 як 2019 році так і 2020 році у тому числі у різних судових справах, які розглядалися у суді.

Суд першої інстанції у порушення приписів ст. 80 ГПК України, прийняв до розгляду та надав оцінку платіжним дорученням поданим до суду відповідачем разом із відзивом на позовну заяву про стягнення заборгованості від 15.11.2021 та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 30.11.2021 із пропуском встановленого законом строку.

Наголошує, що у матеріалах даної справи відсутнє судове рішення суду першої інстанції, яким би суд встановив додатковий строк відповідачу для подання доказів.

Судом першої інстанції проігноровано і той факт, що відповідач не заперечує підписання ним актів надання послуг № 13, № 24, № 53, № 88 та № 89, № 90, № 92, № 93 усі від 2020 року (на підставі договору № 03-76 про надання правової (правничої) допомоги від 12.03.2019 ) та акту звірки взаємних розрахунків станом на 30.04.2021, більше того визнає їх, однак не оплачує добровільно підписані акти. На переконання скаржника, наведене свідчить про визнання відповідачем заборгованості у розмірі 121 000 грн 00 коп. перед позивачем, проте не надав до суду жодного законного доказу сплати вказаних коштів.

Також, позивачем було подано додаткові пояснення по справі, у яких зазначає таке:

- додані відповідачем до матеріалів справи № 903/867/21 - платіжні доручення датовані 2019 роком (на загальну суму 120 000 грн 00 коп.) (які перелічені у оскаржуваному рішенні) є неналежними та недопустимими доказами у розумінні ст.ст. 76-78 ГПК України, так як не засвідчені у встановленому законом порядку, а саме банком (установою яка їх видала) та не відповідають приписам чинного законодавства.

Платіжні доручення не відповідають встановленим вимогам Постанови Правління НБУ від 21.01.2004 р. № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», а тому не є належним та допустимим доказом.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством (ст. 91 ГПКУ).

Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії (п.5.26 ДСТУ 4163:2020 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів").

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки "Для копій".

Платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22). Платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не може бути належним доказом.

Копії платіжних доручень засвідчуються банком, які платіжні доручення видав, лише у такому випадку, такий доказ є належним, тобто засвідчуються тим органом, який такі документи видав.

На підтвердження своєї позиції посилається на постанови Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №904/8549/17, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, від 09.11.2018 у справі №911/3685/17, постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010, рішення Європейського суду з прав людини.

Крім того, не погодившись із ухваленим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 28.12.2021 року у справі № 903/867/21 в частині стягнення з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на користь Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" 81 000,00 грн заборгованості та 1 215,00 грн витрат зі сплати судового збору. Постановити нове рішення, яким в задоволенні позову Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" до Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича відмовити повністю.

Так, з посиланням на ст. ст. 3, 6, 11, 12, 203, 626, 627, 628, 629, 632, 638, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 67, 174, 179, 180 ГК України, ст. ст. 19, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 28 Правил адвокатської етики, платіжні доручення наявні в матеріалах справи, вказує, що ними було повністю сплачено на рахунок адвокатського об`єднання, передбачену в п.п. 4.4.1. договору суму гонорару в розмірі 135 000,00 грн, з врахуванням його збільшення на 54 000,00 грн.

Крім того, звертає увагу, що в платіжних дорученнях №5373 від 02.08.2019, №5411 від 08.08.2019, №5466 від 20.08.2019, №5648 від 28.08.2019, в призначенні платежу зазначено - часткова оплата гонорару згідно договору №03-769 від 12.03.19. В оскаржуваному рішенні, серед платіжних доручень, які підтверджують оплату гонорару з надання правової допомоги, вказане лише платіжне доручення №5648 від 28.08.2019, щодо решти платіжних доручень, то судом вони не досліджувались як доказ у справі, не надана належна оцінка та не вмотивовано, чому вказані платіжні доручення не враховані в якості оплати послуг.

Зазначає, що в платіжних дорученнях №5373 від 02.08.2019, №5411 від 08.08.2019, №5466 від 20.08.2019, №5648 від 28.08.2019 наявна описка, а саме вказано договір №03-769 від 12.03.2021, замість 03-76 від 12.03.2019. Договору 03-769 від 12.03.2021, укладеного між ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича та АО «Гапоненко Роман і партнери», не існує.

Що стосується п.п. 4.4.2 п. 4.4 договору щодо сплати додаткового гонорару в розмірі 400 000,00 грн за вирішення спірних питань чи спорів на користь клієнта як у судовому, так і позасудовому порядку, то адвокатським об`єднанням акт наданих послуг на зазначену суму і з переліком таких послуг, а саме гонорар за вирішення спірних питань чи спорів на користь клієнта, відповідачу не виставлявся.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення 81 000,00 грн. Просить відмовити повністю у задоволенні апеляційної скарги Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича на рішення Господарського суду Волинської області від 28.12.2021 по справі №903/867/21, а рішення Господарського суду Волинської області від 28.12.2021 у справі 903/867/21 в частині стягнення 81 000 грн 00 коп. заборгованості із ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича на користь позивача - залишити в силі.

Разом з тим, додатковим рішенням Господарського суду Волинської області від 20.01.2022 заяву б/н від 11.01.2022 представника Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" про відшкодування витрат на професійну правову (правничу) допомогу задоволено частково. Стягнуто з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на користь Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" 27 500,00 грн витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

В обґрунтування додаткового рішення, суд з посиланням на ст.ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, постанову ВСУ від 13.02.2019 у справі №911/739/15, докази наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 27500,00 грн.

Не погодившись із ухваленим рішенням, скаржник звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 20.01.2022 у справі № 903/867/21 в частині стягнення з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на користь Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" 27 500,00 грн витрат на професійну правову (правничу) допомогу. Постановити нове рішення, яким в задоволенні заяви Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" про відшкодування витрат на професійну правову (правничу) допомогу відмовити повністю.

Так, з посиланням на ст. ст. 123, 124, 126 ГПК України, зауважує, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та складністю справи.

Судом 1-ї інстанції при винесенні рішення не враховано, що спір, який є предметом розгляду у справі №903/867/21, є спором незначної складності, віднесений до категорії спорів, що виникають у зв`язку із стягненням заборгованості та не передбачає дослідження адвокатом великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів. Матеріали справи не містять значної кількості документів на дослідження яких адвокат витратив би значний час для підготовки процесуальних документів, так як ця справа не пов`язана зі збиранням та дослідженням значного обсягу доказів. Крім того, позивач безпосередньо є фахівцем в галузі права та не потребує залучення для надання правової допомоги сторонніх осіб.

Разом з тим, зауважує, що зі сторони Об`єднання договір підписаний представником, яка, як зазначено в договорі, діє на підставі довіреності. Однак, довіреності, яка б підтверджувала повноваження представника на підписання договору про надання правової допомоги до заяви не додано. Тобто, в матеріалах справи відсутні докази на уповноваження підписанта від АО «Гапоненко Роман і партнери» Чадюк Л.В. з адвокатом Гапоненко P.І. А також акт надання послуг №13 від 30.12.2021, який є підставою для відшкодування витрат на правову допомогу, підписаний зі сторони позивача представником Чадюк Л.В.

Також зазначає, що як убачається з акту наданих послуг №13 від 30.12.2021 адвокатом загалом витрачено 11 годин роботи по даній справі. У цьому випадку зазначений час явно не відповідає затраченому адвокатом на підготовку позову (4 год. за 4 сторінки), відповіді на відзив (3 год. 2 сторінки), запереченню на клопотання (2 год. 2 сторінки), аналіз судової практики ВС (2 години). Стосовно аналізу судової практики ВС, вказує, що в жодному з перелічених документів немає посилання на практику ВС.

Крім того, звертає увагу, що вирішення питання розподілу судових витрат позивача у даній справі залежить також безпосередньо і від результатів її розгляду судом. Рішенням Господарського суду Волинської області від 28 грудня 2021 року у справі №903/867/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича на користь Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» 81 000,00 грн заборгованості, в позові на суму 121 000,00 грн заборгованості відмовлено. Виходячи з пропорційності стягнутої суми заборгованості до заявленої позивачем, витрати на правову допомогу, стягнуті судом 1-ї інстанції, неспівмірні та завищені.

На підтвердження своєї позиції вказує на постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).

Разом з тим, від Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги АО "Гапоненко Роман і партнери" у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 09.02.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи №№903/867/21 .

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційних скарг Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» та Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича на рішення Господарського суду Рівненської області від 28.12.2021 у справі №903/867/21 та апеляційну скаргу Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича на додаткове рішення від 20.01.2022 у справі №903/867/21 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Разом з тим, 07.04.2022 на адресу суду від Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" надійшла заява про відвід суддів Миханюк М.В., Саврія В.А. у справі №903/867/21.

В обґрунтування заяви вказує таке.

У провадженні суддів Миханюк М.В., Саврія В.А. також знаходились апеляційні скарги Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" на рішення Господарського суду Волинської області по справах №903/781/21, №903/811/21.

Справа №903/867/21 є типовою зі справами №903/781/21, №903/811/21 по даним справам предметом спору є стягнення заборгованості по договорам на правову допомогу. По справах №903/781/21, №903/811/21 апеляційні скарги Адвокатського об`єднання залишені без задоволення, відповідно на постанови апеляційного суду подані касаційні скарги.

Заявник вважає, що в даному випадку судді Миханюк М.В., Саврій В.А. прямо порушуючи вимоги ч.4 ст.236 ГПК України, не враховуючи сталу практику Верховного Суду, тим самим спонукають відповідачу не виконувати взяті на себе зобов`язання наносять матеріальні збитки Адвокатському об`єднанню, якому для відстоювання свого права на отримання винагороди за договором на правову допомогу оскаржуючи судові рішення, вимушено витрачати грошові кошти на оплату судового збору та оплату на правової допомоги, тим самим наносячи збитки Адвокатському об`єднанню.

Також стверджує, що поведінка суддів свідчить про прихильність до відповідача, що призводить до ухилення відповідачем від виконання зобов`язання та необ`єктивності, що грубо порушує право апелянта на справедливий та неупереджений судовий розгляд.

Разом з тим, вказує, що указом президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан, у зв`язку із чим Рада суддів України 02.03.2022 оприлюднила рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, якими зазначила, що процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Таким чином, зауважує про неможливість апелянта своєчасно підготувати заяву про відвід, враховуючи наявність перешкод в стабільній роботі мережі інтернет у м. Києві.

З огляду на викладене просить поновити строк на подання заяви про відвід суддям у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням в Україні воєнного стану. Задовольнити заяву про відвід суддів Північно-західного апеляційного господарського суду Миханюк М.В., Саврія В.А. у справі №903/867/21.

Розглянувши подану заяву колегія суддів вказує наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Змістовний аналіз наведеної норми процесуального права дозволяє дійти до висновку, що ч.3 ст.38 ГПК України встановлено часові обмеження (рамки) протягом яких учасники справи можуть реалізувати своє право на відвід складу суду.

Вказане кореспондується з положеннями ч.4 ст.13 ГПК України за змістом якої кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, перш ніж розглядати заяву учасника справи про відвід суд повинен пересвідчитись, що така заява у відповідності до ч.3 ст.38 ГПК України вмотивована та подана в строки визначені законом, і лише за умови дотримання цих строків здійснювати розгляд цієї заяви.

Як убачається із матеріалів справи та зазначалося вище, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 колегією суддів у складі: головуючий суддя Миханюк М.В., судді Саврій В.А., Коломис В.В. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача - Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" в порядку письмового провадження без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що у судових засіданнях 16.02.2022 в справах №903/781/21, №903/811/21 було оголошено вступні та резолютивні частини постанов Північно-західного апеляційного господарського суду.

У даних засіданнях приймали участь представники позивача - Безрода Р.С. та Гапоненко Р.І.

З огляду на викладене вбачається, що про заявлені підстави відводу та склад суду який визначений для розгляду поданих апеляційних скарг заявнику було відомо задовго до поданої заяви, тобто заявник не вклався, як десятиденний термін визначений абз. 1 ч. 3 ст. 38 ГПК України, так і в дводенний термін для звернення з відповідною заявою, передбачений абз. 2 ч.3 ст.38 ГПК України.

Разом з тим, як зазначалося у своїй заяві позивач просить поновити строк на подання заяви про відвід суддям у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням в Україні воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів зауважує, що про підстави відводу заявнику було відомо до введення воєнного стану, відтак причини пропуску строку не є поважними.

Відповідно до ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За наведеного, у зв`язку із пропуском строку передбаченого ч.3 ст.38 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про залишення вказаної заяви без розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

12.03.2019 між Адвокатським об`єднанням «Гапоненко Роман і партнери» (позивач) та Фермерським господарством «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича (відповідач, клієнт) було укладено договір за №03-76 про надання правової допомоги відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання, в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження захищати права і законні інтереси клієнта, надавати інші види правової допомоги в обсязі та на умовах встановлених договором та за домовленістю сторін, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та всі фактично понесенні адвокатським об`єднанням витрати у зв`язку з виконанням даного договору. (п.п 1.1 договору )

Згідно п.п 1.2 договору сторони погодили, що адвокатське об`єднання за договором бере на себе зобов`язання надати необхідну правову допомогу клієнту, а саме:

-здійснити представництво, та надати інші види правової допомоги клієнту у позасудовому порядку щодо спірних питань у спорах, що виникають із договору поставки №252/Т від 12.07.2017 та договору оренди від 12.07.2017 за №24, що укладені Клієнтом з Приватним акціонерним товариством "Волинська фондова компанія".

Відповідно до п.п 4.1 договору визначено, що гонорар є формою винагороди Адвокатського об`єднання правової допомоги клієнту.

Згідно п.п 4.4 договору сторони передбачили, що за надану в межах даного договору правову допомогу клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 81 000,00 грн. Сторони дійшли згоди, що сума основного гонорару автоматично збільшується на 54 000,00 грн, у випадку участі адвокатів у понад 3 судових засіданнях у визначений п. 10.1 договору.

Згідно п. 4.4.1 договору визначено, що клієнт сплачує гонорар у такому порядку:

-50% від суми гонорару у розмірі 40 500,00 грн передоплата за правову допомогу, що сплачується не пізніше 3 днів з моменту підписання даного договору.

-50% від суми гонорару у розмірі 40 500,00 грн передоплата за правову допомогу до 15.04.2019.

- у випадку збільшення суми гонорару - 54 000,00 грн протягом 5 днів з моменту отримання Клієнтом повідомлення про збільшення суми гонорару.

Відповідно до п.п 4.6 договору сторони погодили, що на підтвердження факту надання адвокатським об`єднанням складається акт наданих послуг правової допомоги і направляється або вручається під розписку клієнту.

Пунктом 4.7 договору визначено, що якщо у 10 денний строк після того як адвокатським об`єднанням буде відправлено поштою (рекомендованим листом з повідомленням ), або в 5 денний строк з дня вручення під розписку клієнту акту, адвокатське об`єднання не отримає підписаний акт або вмотивовані заперечення клієнта із зазначенням недоліків, послуга вважається прийнятою з виконанням всіх умов договору в день відправлення акту поштою, або в день вручення його клієнту.

Згідно п.п 4.11 договору сторони передбачили, що клієнт оплачує гонорар не пізніше 5 робочих днів після підписання акта надання послуг у випадку, якщо оплата здійснюється після підписання акта наданих послуг.

З матеріалів справи судом додатково встановлено, що сума гонорару за надані послуги з правової допомоги на підставі договору №03-79 від 12.03.2019 підтверджуються актами надання послуг за №13 від 31.01.2020 на суму 34 500,00 грн, №24 від 18.03.2020 на суму 22 500,00 грн, №53 від 16.06.2020 на суму 33 000,00 грн, №88 від 28.10.2020 на суму 28 500,00 грн, №89 від 28.10.2020 на суму 40 500,00 грн, №92 від 09.11.2020 на суму 12 000,00 грн, №93 від 09.11.2020 на суму 12 000,00 грн які підписані сторонами та скріплені їх печатками, на загальну суму 183 000,00 грн.

Крім того, позивач у позові вказує на наявність акту надання послуг № 90 на суму 19 000 грн 00 коп., який відповідачем не підписаний.

Позивач зазначає, що відповідач не оплатив гонорар в сумі 202 000,00 грн за надані послуги за договором за №03-79 від 12.03.2019 згідно Актів надання послуг № 13, № 24, № 53, № 88 та № 89, № 90, № 92, № 93, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича та просить стягнути 202 000,00 грн гонорару за наданні послуги з правничої допомоги.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

У сторін виникли цивільні права та обов`язки на підставі договору про надання правової допомоги, правову оцінку яких слід здійснювати у контексті Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та усталеної практики Верховного Суду з питань відшкодування витрат на правову допомогу.

Згідно зі статтею 1 Закону (у редакції на час укладення договору) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) (далі - Закон) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із частиною першою статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).

Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, має містити таку істотну умову, як ціна.

Згідно з статтею 30 Закону, статтею 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд зауважує, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/17845/15-ц.

Із матеріалів справи слідує, що сторони в порушення ст. 180 ГК України, 638 ЦК України у договорі про надання правової допомоги № 03-76 від 12.03.2019 не визначили таку істотну умову, як ціна.

Разом з тим, ціна у договорі про надання правової допомоги визначена, як гонорар.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» , при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, адвокатський гонорар - форма винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Гонорар не включає кошти, що вносяться клієнтом на покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням угоди.

При визначенні розміру гонорару повинно братися до уваги: обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення для клієнта; роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

За правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 при визначенні гонорару успіху слід враховувати таке.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху» , у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Як зазначає позивач, предметом даного судового розгляду є стягнення гонорару за наданні послуги з правової допомоги за договором №03-79 від 12.03.2019 на підставі актів надання послуг за №13 від 31.01.2020 на суму 34 500,00 грн, №24 від 18.03.2020 на суму 22 500,00 грн, №53 від 16.06.2020 на суму 33 000,00 грн, №88 від 28.10.2020 на суму 28 500,00 грн, №89 від 28.10.2020 на суму 40 500,00 грн, № 90 на суму 19 000 грн 00 коп., №92 від 09.11.2020 на суму 12 000,00 грн, №93 від 09.11.2020 на суму 12 000,00 грн, на загальну суму 202 000,00 грн.

У відповідності із ст.ст. 610, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач, як у суді першої, так і в апеляційній скарзі у суді апеляційної інстанції вказував на те, що він оплатив послуги згідно договору №03-79 від 12.03.2019 на загальну суму 135 000,00 грн. На підтвердження здійсненої оплати до матеріалів справи долучив платіжні доручення: №3714 від 14.03.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №3761 від 21.03.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №3835 від 05.04.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №3866 від 08.04.2019 на суму 5 000,00 грн призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №3898 від 09.04.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №3915 від 10.04.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №3939 від 16.04.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №4018 від 25.04.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №4052 від 26.04.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №4266 від 21.05.2019 на суму 10 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №4339 від 22.05.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №4359 від 23.05.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №4418 від 24.05.2019 на суму 10 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №4487 від 28.05.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №4621 від 07.06.2019 на суму 3 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №5373 від 02.08.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-769 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №5411 від 08.08.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-769 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №5466 від 20.08.2019 на суму 5 000,00 грн - призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-769 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №5648 від 28.08.2019 на суму 4 000,00 грн, призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-769 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №5941 від 23.09.2019 на суму 5 000,00 грн, призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №37 від 18.10.2019 на суму 5 000,00 грн, призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №461 від 21.11.2019 на суму 5 000,00 грн, призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №518 від 25.11.2019 на суму 5 000,00 грн., призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №594 від 29.11.2019 на суму 5 000,00 грн, призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №6104 від 09.12.2019 на суму 5 000,00 грн, призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери»; №6132 від 10.12.2019 на суму 8 000,00 грн призначення платежу - часткова оплата гонорару згідно договору №03-76 від 12.03.19 - 3 000,00 грн, №03-192 від 22.08.19 - 5 000,00 грн, отримувач АО «Гапоненко Роман і партнери».

При цьому, позивач у своїй апеляційній скарзі вказує, що проплата по вказаних платіжних дорученнях у 2019 році була здійснена відповідачем частково по актах надання послуг №18 від 09.04.2019 на суму 2 000,00 грн, №29 від 27.05.2019 на суму 81 000,00 грн, №46 від 29.08.2019 на суму 54 000,00 грн, які підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Колегія суддів не бере до уваги такі доводи позивача, оскільки вказані платіжні доручення містять лише посилання на договір №03-76 від 12.03.19, проте не містять посилання на акти надання послуг чи то за 2019 чи 2020 роки, а тому доводи скаржника про те, що проплата за вказаними платіжними дорученнями здійснювалася відповідачем на підставі актів надання послуг №18 від 09.04.2019, №29 від 27.05.2019, №46 від 29.08.2019 не підтверджена матеріалами справи.

Разом з тим, позивач у своїй апеляційній скарзі зауважує, що платіжні доручення за №5373 від 02.08.2019, №5411 від 08.08.2019, №5466 від 20.08.2019, №5648 від 28.08.2019 не можуть бути належними доказами оплати за договором №03-76 від 12.03.2019, оскільки в призначенні платежу вказано, часткову оплату гонорару зг. дог. 03-769 від 12/03/19. Вказані доводи апеляційної скарги не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки на переконання колегії суддів у вказаних платіжних дорученнях №5373 від 02.08.2019, №5411 від 08.08.2019, №5466 від 20.08.2019, №5648 від 28.08.2019 наявна описка, а саме вказано договір №03-769 від 12.03.2021, замість 03-76 від 12.03.2019. Договору 03-769 від 12.03.2021, укладеного між ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича та АО «Гапоненко Роман і партнери», не існує, доказів протилежного позивачем не підтверджено та матеріали справи не містять.

Заперечення позивача щодо погашення заборгованості згідно платіжних доручень №3714 від 14.03.2019 на суму 5 000,00 грн; №3761 від 21.03.2019 на суму 5 000,00 грн; №3835 від 05.04.2019 на суму 5 000,00 грн; №3866 від 08.04.2019 на суму 5 000,00 грн; №3898 від 09.04.2019 на суму 5 000,00 грн; №3915 від 10.04.2019 на суму 5 000,00 грн; №3939 від 16.04.2019 на суму 5 000,00 грн; №4018 від 25.04.2019 на суму 5 000,00 грн; №4052 від 26.04.2019 на суму 5 000,00 грн; №4266 від 21.05.2019 на суму 10 000.00 грн; №4339 від 22.05.2019 на суму 5 000,00 грн; №4359 від 23.05.2019 на суму 5 000,00 грн; №4418 від 24.05.2019 на суму 10 000,00 грн; №4487 від 28.05.2019 на суму 5 000,00 грн; №4621 від 07.06.2019 на суму 3 000,00 грн; №°5648 від 28.08.2019 на суму 4000,00 грн; №5941 від 23.09.2019 на суму 5 000,00 грн; №37 від 18.10.2019 на суму 5 000,00 грн; №461 від 21.11.2019 на суму 5 000,00 грн; №518 від 25.11.2019 на суму 5 000,00 грн; №594 від 29.11.2019 на суму 5 000,00 грн; №6104 від 09.12.2019 на суму 5 000,00 грн; №6132 від 10.12.2019 на суму 3 000,00 грн, зазначення про те, що частина поданих у матеріали справи відповідачем платіжних доручень є неналежними доказами у даній справі, оскільки не засвідчені в установленому законом порядку спростовуються позицією скаржника зазначеною в своїй апеляційні скарзі де він не заперечує проплату по ним, а вказує, що вони не стосуються предмету спору у справі №903/867/21, оскільки підтверджують часткову оплату за договором №03-79 від 12.03.2019 саме у 2019 році по актах надання послуг №18 від 09.04.2019, №29 від 27.05.2019, №46 від 29.08.2019, які оплачені відповідачем та не оспорюються.

Отже, наявні в матеріалах справи платіжні доручення на загальну суму 135 000,00 грн беруться колегією суддів до уваги як належні докази здійснення відповідачем проплати за послуги згідно договору №03-79 від 12.03.2019.

Разом з тим, відповідно до п.п 4.6 договору сторони погодили, що на підтвердження факту надання адвокатським об`єднанням клієнту правової допомоги відповідно до умов цього договору адвокатським об`єднанням складається акт наданих послуг правової допомоги і направляється або вручається під розписку клієнту.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що акти надання послуг, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог: №13 від 31.01.2020 на суму 34 500,00 грн, №24 від 18.03.2020 на суму 22 500,00 грн, №53 від 16.06.2020 на суму 33 000,00 грн, №88 від 28.10.2020 на суму 28 500,00 грн, №89 від 28.10.2020 на суму 40 500,00 грн, №92 від 09.11.2020 на суму 12 000,00 грн, №93 від 09.11.2020 на суму 12 000,00 грн також підписані сторонами та скріплені їх печатками, крім акту № 90 на суму 19 000 грн 00 коп. Однак, колегія суддів зазначає, що згідно із п. 4.7. договору визначено, якщо у 10 (десяти) денний строк, після того, як Адвокатським об`єднанням буде відправлено поштою (рекомендованим листом з повідомленням), або в 5 (п`яти) денний строк з дня вручення під розписку клієнту акту, Адвокатське об`єднання не отримає підписаний Акт або мотивовані заперечення клієнта із зазначенням недоліків, послуга вважається прийнятою з виконанням всіх умов договору в день відправлення акту поштою, або в день вручення його клієнту. Пунктом 2.2.15. договору встановлено, що клієнт зобов`язаний підписати акт наданих послуг (правової допомоги) протягом двох робочих днів з моменту отримання або протягом цього ж строку направити Адвокатському об`єднанню поштою (рекомендованим листом) свої мотивовані заперечення.

Як зазначає позивач ним не було отримано ані підписаного акту надання послуг № 90 від 31.10.2020, ані вмотивованих заперечень із зазначенням недоліків даного акту. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що клієнтом (відповідачем) було прийнято надані послуги згідно акту надання послуг № 90 від 31.10.2020 на суму 19 000 грн 00 коп.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до п. 4.4. договору визначено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокатському об`єднанню за надану в межах цього договору правову допомогу, встановлюється в розмірі 81 000,00 грн. Сторони дійшли згоди, що сума гонорару автоматично збільшується на 54 000,00 грн, у випадку участі адвокатів у понад 3 (трьох) судових засіданнях, у справах пов`язаних із виконанням умов даного договору. Отже, у договорі про надання правової (правничої) допомоги від 12.03.2019 №03-76 сторони узгодили гонорар у розмірі 135 000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що акти надання послуг позивачем повинні були виставлені на суму 135 000,00 грн згідно п.4.4. договору.

Однак акти надання послуг за 2020 рік на суму 202 000,00 грн перевищують вказану суму, а тому на переконання колегії суддів включають в себе, також, гонорар успіху передбачений п. 4.4.2 договору.

Так, у п. 4.4.2 договору, сторони визначили, що у випадку вирішення спірних питань чи спорів на користь клієнта як у судовому так і в позасудовому порядку клієнт, крім гонорару передбаченого підпунктом 4.4.1, додатково сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 400 000,00 грн. Вказана сума гонорару виплачується клієнтом не пізніше 5 (п`яти) днів з моменту його повідомлення, у спосіб, визначений п. 10.1. цього договору, адвокатським об`єднанням про вирішення спірних питань чи спорів на користь клієнта або з моменту коли про вирішення спірних питань чи спорів на користь клієнта стало відомо сторонам цього договору.

Згідно п. 10.1. договору вказано, що з метою прискорення обміну сторонами повідомлень, щодо виконання ними умов цього договору, допускається попередня передача таких повідомлень із застосуванням засобів електронної пошти і копіювальної техніки. Отримані таким способом і у відповідній формі повідомлення приймаються сторонами як такі, що відповідають оригіналу, а у випадку суперечок - як належний доказ, до моменту отримання оригіналу. Повідомлення сторін, щодо виконання ними умов цього договору, отримані з використанням електронних засобів, повинні бути підтверджені оригіналами протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту їх отримання.

Щодо вказаних вище п.п. 4.4.2 п. 4.4 договору щодо сплати додаткового гонорару в розмірі 400 000,00 грн за вирішення спірних питань чи спорів на користь клієнта як у судовому так і позасудовому порядку, колегія суддів зауважує, що адвокатським об`єднанням акт наданих послуг на зазначену суму і з переліком таких послуг, а саме гонорар за вирішення спірних питань чи спорів на користь клієнта, відповідачу не виставлявся, повідомлення у відповідності до п. 10.1 договору із застосуванням засобів електронної пошти і копіювальної техніки не направлялися, доказів протилежного матеріали справи не містять.

В доданих позивачем до позовної заяви актах наданих послуг також відсутній гонорар за вирішення спірних питань чи спорів на користь ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича. При цьому, у них міститься посилання на справу №903/131/20, у якій ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича рішенням господарського суду Волинської області від 11 листопада 2020 року у якій відмовлено у задоволенні первісного позову до Приватного акціонерного товариства "Волинська Фондова Компанія" про визнання договорів недійсними, яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2021.

Отже, у позивача відсутні підстави для стягнення із відповідача гонорару успіху, відповідно до п. 4.4.2 договору.

Таким чином, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, судова колегія зауважує, що відповідач по вказаному договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.03.2019 №03-76 мав сплатити позивачу 135 000,00 грн за актами надання послуг відповідно до п. 4.4., що ним і було сплачено позивачу, відповідно до поданих платіжних доручень, а тому у стягненні 135 000,00 грн слід відмовити. При цьому щодо решти суми зазначеної у актах у розмірі 67 000,00 грн, слід відмовити за безпідставністю.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків станом на 30.04.2021 у якому відповідач ніби визнав заборгованість на загальну суму 202 000,00 грн на підставі вищенаведених актів надання послуг за 2020 рік не береться судовою колегією до уваги, оскільки не відображає наявного боргу за договором від 12.03.2019 №03-76 і не містить покликання на акти наданих послуг, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

За таких обставин, у задоволенні апеляційної скарги АО «Гапоненко Роман і партнери» слід відмовити, а апеляційну скаргу ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича задоволити, рішення Господарського суду Волинської області від 28.12.2021 у справі №903/867/21 - скасувати, та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати за подачу апеляційної скарги стягуються із позивача на користь відповідача.

Щодо оскарження додаткового рішення, колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно ст. 126 ГПК України, зокрема визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1-4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позову у справі № 903/867/21 апеляційним судом було відмовлено, тому подана заява є безпідставною та необґрунтованою, в її задоволенні слід відмовити, оскільки в такому випадку судові витрати покладаються на позивача.

За наведеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 20.01.2022 у справі №903/867/21 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича задоволенню.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні апеляційної скарги Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" на рішення Господарського суду Волинської області від 28.12.21 у справі №903/867/21 відмовити.

2. Апеляційні скарги Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича на рішення Господарського суду Волинської області від 28.12.21 та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 20.01.22 у справі №903/867/21 задоволити.

3. Рішення Господарського суду Волинської області від 28.12.21 у справі №903/867/21 скасувати. Прийняти нове рішення. У задоволенні позову відмовити.

4. Додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 20.01.22 у справі №903/867/21 скасувати. Прийняти нове рішення, яким відмовити Адвокатському об`єднанню "Гапоненко Роман і партнери" у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу.

5. Стягнути з Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 30, офіс 15, 16, ) на користь Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича (44700, м. Володимир-Волинський, вул. Ганни Жежко, 9, ) 3 405 грн витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання даної постанови.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

8. Справу №903/867/21 повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "08" квітня 2022 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.