УХВАЛА

07 квітня 2022 року

м. Київ

cправа № 922/1925/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Однопозова Олега Станіславовича

на рішення Господарського суду Харківської області

(суддя - Лавренюк Т.А.)

від 31.08.2021

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Терещенко О.І., судді - Тихий П.В., Гребенюк Н.В.)

від 17.01.2022

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомаркет 50/50-1"

до Фізичної особи-підприємця Однопозова Олега Станіславовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківська роздрібна компанія"

про стягнення 27 233,51 грн

та за зустрічним позовом Фізичної особи- підприємця Однопозова Олега Станіславовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомаркет 50/50-1"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківська роздрібна компанія"

про визнання недійсним договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

1. У травні 2021 року ТОВ "Автомаркет 50/50-1" (надалі - Товариство) звернулося з позовом ФОП Однопозова О.С. (надалі - Підприємець) про стягнення заборгованості з орендної плати та інших платежів у розмірі 25 710,18 грн та пеню в розмірі 1 523,33 грн за період з липня по грудень 2020 року.

2. Позовні вимоги обґрунтовані простроченням відповідача щодо сплати орендних платежів та маркетингових витрат відповідно до договору оренди № 017922 від 15.11.2019.

3. Підприємець звернувся з зустрічним позовом про визнання недійсним Договору, яка ухвалою суду від 22.06.2021 прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

4. Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний договір суперечить приписам статей 316, 317, 319, 761 ЦК України, оскільки право власності або будь-яке інше речове право відсутнє як у Товариства, так і у ТОВ "Автомаркет 50/50-1".

5. Рішенням Господарського суду Харківської області від 31.08.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022, первісний позов задоволено повністю, стягнуто з Підприємця на користь Товариства 25 710,18 грн заборгованості з орендної плати та інших платежів, 1 523,33 грн пені, 2 270,00 грн судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

6. Суд першої інстанції виходив з того, що Підприємець зобов`язаний сплатити орендні платежі та маркетингові витрат за період з липня по грудень 2020 року, оскільки передача майна підтверджується актом приймання-передачі від 01.03.2020, підписаного без будь-яких зауважень та заперечень. Підстави для визнання недійсним договору оренди відсутні, оскільки Товариство мало право на передання майна в оренду відповідно до договору оренди майна б/н від 01.10.2018, укладеного з ТОВ "Харківська роздрібна компанія", а Підприємець взагалі не зазначив, в чому саме полягає порушення вказаним оскаржуваним правочином його прав та/або охоронюваних законом інтересів.

7. Суд апеляційної інстанції погодився з такими висновками суду першої інстанції, і відхилив посилання Підприємця на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №908/1809/17 та від 05.03.2019 року у справі №910/5946/18, оскільки з`ясував, що ці висновки стосувалися випадків, коли суди встановили, що були відсутні правові підстави для розпорядження нежитловим приміщенням. Натомість, у справі, що переглядається, речове право на майно у Товариства виникло на підставі договору оренда майна від 01.10.2018 року, за яким ТОВ "Харківська роздрібна компанія" передало в оренду майно торгівельного центру "Барабашово", у тому числі і павільйон, і цей договір недійсним не визнавався. Питання щодо підтвердження права на розміщення тимчасових споруд не відноситься до предмета доказування у справі №922/1925/21.

8. 09.02.2022 Підприємець надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю та задовольнити зустрічний позов.

9. У касаціній скарзі скаржник посилаючись на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, вкаує, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у пункті 38 постанови Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №908/1809/17, де зазначено, що у разі встановлення судами відсутності у позивача правових підстав для укладення спірного договору оренди основних засобів, такий правочин має бути визнаний недійсним. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі №910/5946/18.

10. Окрім того, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції промилково врахував правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.10.2020 року у справі №910/12787/17, оскільки ці висновки стосується порядку оспорювання договору іншою заінтересованою особою, а у даному випадку договір оспорюється його стороною.

11. 21.02.2022 від Товариство надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження, оскільки у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України підстави (підстав), що є порушенням вимог статті 290 цього Кодексу.

12. Перевіривши форму і зміст касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

13. До касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, що є порушенням вимог пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України.

14. Відповідно до вимог касаційної скарги скаржник, враховуючи положення підпункту 7 частини другої статті 4, частини третьої - шостої статті 6 Закону України "Про судовий збір", статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", повинен сплатити судовий збір у розмірі 9 080,00 грн (4540,00 грн за первісний позов (27 233,51 грн х 1,5% (але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 200%) + за зустрічний позов 4540,00 грн (2270,00 грн х 200 %)).

15. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

16. Із змісту касаційної скарги вбачається, що підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник визначає пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилаючись на те, що суди не врахували висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №908/1809/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/5946/18, що у випадку встановлення судами відсутності у позивача правових підстав для укладання спірного договору оренди основних засобів, такий правочин має бути визнаний недійсним, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

17. Водночас, скаржник без належного обґрунтування порушення норм процесуального права та визначення підстав касаційного оскарження, посилається також й на те, що суди не брали до уваги, що ні Товариство, ні ТОВ "Харківська роздрібна компанія" не мають прав на спірне майно; не з`ясували, до якого виду майна відноситься об`єкт оренди, та не врахували, що відповідно до постанови Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2020 року у справі №922/3202/19 про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки встановлено факт наявності будівель торгівельного призначення, які збудовано ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" які збудовані самочинно, і саме на цій ділянці розташовано спірний павільйон, який відповідно до вимог частини другої статті 376 ЦК України не може перебувати на праві користування ТОВ "Автомаркет 50/50-1".

18. У цій частині скарги скаржник фактично зазначає про неповне з`ясування судами обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що само по собі не є підставою для касаційного оскарження, оскільки відповідно до частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, а згідно з пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України порушення норм процесуального права є підставою для касаційного оскарження, зокрема, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

19. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху відповідно до частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пункту 5 частини другої, пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Однопозова Олега Станіславовича на рішення Господарського суду Харківської області від 31.08.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 у справі № 922/1925/21 залишити без руху.

2. Встановити, що недоліки касаційної скарги слід усунути таким способом:

- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 9 080, 00 грн, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 17-18 цієї ухвали. Уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання.

3. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова