ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2022 року м. Дніпро Справа № 908/2141/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіної Е.В., Іванова О.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.10.2021р.

(суддя Левкут В.В., м. Запоріжжя, повний текст постанови складено 01.11.2021р.) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія", м. Запоріжжя

до відповідача Запорізької міської ради , м. Запоріжжя

про стягнення 15 847,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Запорізької міської ради, про стягнення 15847,92 грн. боргу по оплаті послуг з управління багатоквартирними будинками.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № К-100 від 06.09.2017р. позивач надає послуги з управління будинком співвласникам багатоквартирного будинку № 5 по вулиці Брюллова у м. Запоріжжі. При цьому вказує, що відповідачем, як співвласником багатоквартирного будинку, належним чином не виконано зобов`язання щодо своєчасної оплати наданих послуг, за період з липня 2018 р. по червень 2021р., у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, в розмірі 15 847,92 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ст. ст. 319, 322 ЦК України, Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирних будинках", ст.ст. 10, 16, 18, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст. ст. 1, 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

У відзиві на позов, Відповідач проти заявлених вимог заперечив, заявлені вимоги вважає безпідставними. Вказує, що згідно з нормами чинного законодавства споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично ними користувалися. Позивачем на підтвердження наданих відповідачу послуг надано довідку про витрати з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.11.2017р. по 31.03.2021р., по будинку № 5 по вул. Брюллова, з переліком складових послуг з управління та утримання будинком, проте, зазначений перелік у договорі № К-100 від 31.03.2017р. відсутній, а акт звірки взаємних розрахунків, за період з листопада по березень 2021р., містить підпис лише позивача. За доводами відповідача, позивачем не надано жодних доказів фактичного надання відповідачу послуг (рахунки, акти, документи первинного бухгалтерського обліку, тощо), які б свідчили про виконання позивачем зобов`язань за договором та наявність у відповідача заборгованості саме на заявлену до стягнення суму. Також відповідач відзначив, що частина нежитлового приміщення № 21 першого поверху (літ. А-4) площею 66,10 кв. м., у складі кімнат №№ 1-7 в будинку № 5 по вул. Брюллова на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 487/10 від 31.01.2020р. передано у користування ТОВ "МАХАН" (в подальшому змінено на ТОВ "СТАКР ЮА"). Крім того, з 27.04.2001р. по 12.11.2018р. частина нежитлового приміщення №21 першого поверху (літ. А-4) площею 66,10 кв. м. у складі кімнат №№ 1-7 в будинку № 5 по вул. Брюллова на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 83 від 27.04.2001р. перебувала у користуванні ПАТ "Державний ощадний банк України". Відносно заявлених позивачем 6 000,00 грн. витрат на оплату правової допомоги відповідач вказав на їх недоведеність, оскільки з наданого позивачем акта виконаних робіт від 31.03.2021р. неможливо встановити, які саме послуги надавались адвокатом. Просить в позові відмовити.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.10.2021р. в позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено фактичного надання відповідачу послуг з управління багатоквартирним будинком № 5, по вул. Брюллова та не доведено наявності обставин, які можуть бути підставою для визнання наявними між сторонами господарських відносин та наявності у відповідача заборгованості за надані за договором послуги.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції дійшов до хибного висновку, що сплачувати за нада ні послуги з утримання будинку повинні орендарі, що фактично отримують таку послугу, а не відповідач.

Зокрема, Скаржник вказує на те, що, саме Запорізька міська рада є співвласником нежитлового приміщення №21 (нежиле приміщення І поверху літ.А-4), загальною площею 130,4м2, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 5. Частка відповідача в приміщенні дорівнює 53/100 і відповідно становить 66,10м2, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, тому, на переконання Скаржника, не орендарі, а саме Запорізька міська рада, як співвласник зобов`язана, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені договором №К-100 від 06.09.2017р., про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Скаржник вважає безпідставними твердження суду першої інстанції щодо відсутності доказів, з боку позивача, на підтвердження надання послуг, витрат з утримання житлового будинку, оскільки, умовами договору №К-100 від 06.09.2017р. не передбачено обов`язку управителя на давати співвласникам первісну бухгалтерську документацію на підтвердження виконання умов договору. Також чинним законодавством у сфері надання житлово-комунальних послуг не вста новлено обов`язку виконавця складення, погодження та підписання актів виконаних робіт зі споживачами. Так у відповідності до п. 1.2.2 наказу Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005р. «Про затвердження Правил утримання жи лих будинків та прибудинкових територій» до складу документації, яка ведеться виконавцями послуг, входять: кошториси, описи робіт на поточний і капітальний ремонт; акти технічних оглядів; журнали заявок жителів; протоколи вимірювань вентиляції. Вказане спростовує твер дження відповідача щодо необхідності підтвердження позивачем існування заборгованості ві дповідача за договором №К-100 від 06.09.2017р. Конкретний перелік послуг які надаються співвласникам буд. №5 по вул. Брюллова по зивачем, оприлюднений на веб-сайті ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» www.dom.mriya.zp.ua. Крім цього в розділі «Личный кабинет» на веб-сайті міститься інформація вартості по слуг з управління будинком.

Скаржник зазначає на тому, що належним доказом ненадання послуги або надання неякісної послуги є претензія замовника. За її відсутностіпослуга вважається наданою і належної якості. Відповідачем дока зів направлення будь-яких претензій на адресу позивача не надано, тому послуга з управ ління будинком підлягає оплаті в розмірі встановленому договором.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Запорізька міська рада зазначила, що повністю підтримує рішення суду першої інстанції, вважає його таким, що було ухвалено за повно та всебічне законним та справедливим, а у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" просить відмовити в повному обсязі.

В обгрунтування своїх заперечень Запорізька міська рада вказує на те, що зі змісту договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком вбачається, що безпосередньо Запорізька міська рада, як юридична особа, не укладала договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія», тому договірних правовідносин між відповідачем та позивачем не існує взагалі.

Відповідач звертає увагу на те, що відповідно до Методичних рекомендацій щодо переліку підтвердних документів для реєстрації бюджетних зобов`язань та проведення платежів, затверджених наказом Державної казначейської служби України 19.07.2019р. № 213, встановлено, що для оплати послуг, які надаються на стадії реєстрації бюджетних зобов`язань надаються договір, акт приймання-передачі наданих послуг, акт виконаних робіт та інше, однак позивачем не надано доказів виставлення та направлення на адресу відповідача за кожний місяць окремо жодного з відповідних документів із зазначенням вартості наданих послуг для здійснення оплати. Позивач у довідці надає перелік витрат за надані послуги станом на 31.03.2021р., а з відповідача просить стягнути витрати за надані послуги, за період з липня 2018 р. по червень 2021 р.. Інших доказів надання позивачем, як управителем багатоквартирного будинку житлово-комунальних послуг з управління та утримання багатоквартирного будинку, за вказаною адресою, до суду не надано.

Відповідач зазначає на тому, що позивачем не направлялись щомісячні квитанції на оплату послуг на адресу Запорізької міської ради. Доказів зворотного позивачем не надано. Крім того позивачем не надано доказів виконання п.п. 15 п. 10 договору, а саме виконання обов`язку управителя щодо подання щороку до 1 квітня замовникові письмовий звіт про результати своєї діяльності та стан виконання фінансового, господарського та перспективного планів.

Запорізька міська рада звертає увагу на те, що частина нежитлового приміщення № 21 першого поверху (літ. А-4) площею 66,10 кв.м. у складі кімнат №№ 1-7 в будинку № 5 по вул. Брюллова, на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 487/10 від 31.01.2020р. (з наступними змінами та доповненнями) передано у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «МАХАН». У зв`язку зі створенням ТОВ «СТАРК ЮА», шляхом виділу з ТОВ «МАХАН» (ідентифікаційний код юридичної особи 42844647) і державною реєстрацією ТОВ «СТАРК ЮА» в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, замінений Орендар в договорі оренди від 31.04.2021р. № 487/10 з ТОВ «МАХАН» на ТОВ «СТАРК ЮА», про що укладена додаткова угода від 08.04.2021р..

З 27.04.2001р. по 12.11.2018р., частина нежитлового приміщення № 21 першого поверху (літ. А-4) площею 66,10 кв.м. у складі кімнат №№ 1-7 в будинку № 5 по вул. Брюллова, на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 83 від 27.04.2001р. перебувала в користуванні Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Таким чином, на думку Відповідача, оскільки спірне приміщення по листопад 2018 р. знаходилось у користуванні ПАТ «Державний ощадний банк України», а з січня 2020р. знаходиться у користуванні ТОВ «МАХАН» (з 08.04.2021р. замінено на ТОВ «СТАРК ЮА»), які безпосередньо користувались частиною нерухомого майна та отримували послуги з управління/утримання будинку, обов`язок сплати за спожиті послуги покладається саме на цих осіб.

Відповідно, Запорізька міська рада не є споживачем наданих послуг у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Позивачу листом департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 24.06.2021р. № 3198/01/01-07/3936 повідомлено про орендаря та фактичного користувача приміщенням, однак до суду не надано доказів того, що позивач вжив чи намагався вжити дії щодо укладання договору про надання послуг з утримання спільного майна та його обслуговування, в якому б було визначено обов`язок та строки сплати ТОВ «МАХАН» відповідних платежів на користь позивача.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2021р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.10.2021р. у справі № 908/2141/21 залишено без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, для надання суду письмової заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 25.10.2021р. у справі № 908/2141/21, з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та поновлення такого строку та підтвердженням належними доказами.

Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недолків апеляційної скарги разом із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду. В обгрунтування заяви Скаржник посилається на те, що повний текст оскаржуваного рішення ним було отримано лише 01.11.2021р., що підтверджується копією поштового конверту та інформацією з офіційного сайту "Укрпошта".

13.01.2022р. у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді - доповідача по справі Кощеєва І.М. для вирішення питання відкриття апеляційного провадження по справі № 908/2141/21 здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антоніка С.Г., Орєшкіної Е.В.,Подобєда І.М.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, в порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.01.2022р. прийнято справу №908/2141/21 до свого провадження для вирішення питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.10.2021р. Поновлено строк для подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.10.2021р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 24.01.2022р., у зв`язку з виходом на роботу головуючого судді - Кощеєва І.М. (доповідач), визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2021р., для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 908/2141/21, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Орєшкіна Е.В., Подобєд І.М..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2022р., колегією суддів у складі: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Орєшкіна Е.В., Подобєд І.М., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.10.2021р. у справі № 908/2141/21 прийнято до свого провадження, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

24.03.2022р., у зв`язку зі припиненням повноважень судді Подобєда І.М., відповідно до ст. 123 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" по справі № 908/2141/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кощеєв І.М., судді Орєшкіна Е.В., Іванов О.Г..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2022р., колегією суддів у складі: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Орєшкіна Е.В., Іванов О.Г., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.10.2021р. у справі № 908/2141/21 прийнято до свого провадження, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи

Відповідно до п. 1 рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017р. № 520 "Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя" призначено управителем будинків у м. Запоріжжі, згідно з додатком №1 до цього рішення, за об`єктом конкурсу (група будинків) №1 товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія".

В п. 5 вказаного рішення зазначено, що Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради спільно з Департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради підготувати проект договору з надання послуг з управління багатоквартирними будинками міста Запоріжжя, що має бути укладений від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу уповноваженою особою виконавчого комітету Запорізької міської ради, строком на один рік, з обов`язком управителя розпочати надання послуг з управління багатоквартирними будинками з 01.11.2017 року.

Також зазначеним рішенням (п. 6) уповноважено заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Бородая О.М. укласти договір з надання послуг з управління багатоквартирними будинками міста Запоріжжя від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу.

У відповідності до п. 7 рішення, Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради зобов`язано забезпечити доведення до відома співвласників багатоквартирних будинків інформації про управителя (ТОВ "Керуюча компанія "Мрія"), з яким укладено договір, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської влади та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема, на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них, відповідного оголошення, що має містити інформацію про повне найменування управителя, його контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги.

Співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: 69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, буд. 5, від імені яких діяв заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О.М., який уповноважений на укладення цього договору рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017р. №520, згідно із Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", надалі іменовані - "Замовник", з однієї сторони та товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія", в особі генерального директора, надалі - "Управитель", з іншої сторони, 06.09.2017р. укладений договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № К-100 (далі - Договір).

За умовами п. 1 Договору, Управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі - об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі - мешканці об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги), а Замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли Управитель отримав на такі витрати письмову згоду Замовника.

Пунктом 5 Договору встановлено, що Замовник сплачує за надані Управителем послуги щомісяця, додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі: 6,66 гривень на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги - 6,06 грн/м.кв; 2) винагорода управителеві - 0,61 грн/м.кв. Для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах: 6,66 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги - 6,06 грн/м.кв.; 2) винагорода Управителеві - 0,61 грн/м.кв.

Відповідно до п. 18, цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018р..

Пунктом 23 Договору, сторони визначили, що правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов цього договору і не врегульовані ним, регулюються відповідно до законодавства.

У разі припинення дії цього договору об`єкт передається Замовникові із складенням акта прийняття-передачі (п. 24 Договору).

Відповідно до ст. 3-1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", який чинний з 01.05.2019р., договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

За доводами позивача, оскільки частина нежитлового приміщення № 21 (частка 53/100 нежитлового приміщення І поверху літ. А-4 площею 130,4 кв. м., що становить 66,10 кв. м.) належить до об`єктів права комунальної власності, що належить територіальній громаді міста Запоріжжя, відповідач є співвласником багатоквартирного будинку № 5 по вулиці Брюллова м. Запоріжжя.

Наявність заборгованості за Договором, з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.11.2017р. по 31.03.2021р., стало підставою для звернення позивача до суду з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

За наслідками розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт фактичного надання позивачем послуг з управління багатоквартирним будинком № 5, по вул. Брюллова у м. Запоріжжі (рахунки, акти тощо).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017р. № 2189-VIII, предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. (ч. 1 ст. 2 Закону).

Як зазначено в п. 31 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги", який чинний з 01.05.2019р., договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до п. 2, 11-14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону виконавець комунальної послуги - це суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Управитель багатоквартирного будинку - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Виходячи з наведених вище норм права слідує, що житлово-комунальні послуги, які включають в себе, зокрема, послуги з утримання багатоквартирним будинком повинні відбуватися та надаватися виключно на підставі договору, укладеного між управителем (або виконавцем цих послуг) та споживачем.

Як вже вище зазначалось, позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем (споживачем) зобов`язань, а саме не внесення оплати за надані послуги ТОВ "Керуюча компанія "Мрія" з утримання, обслуговування будинку і прибудинкової території за адресою вул. Брюллова, буд. 5 на підставі Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №К-100 від 06.09.2017р.. Позивач зазначив, що виходячи з площі приміщення, що є власністю Запорізької міської ради (66,10 кв. м.) щомісячна вартість послуг Управителя, яка підлягає до сплати, складає 440,22 грн., проте, відповідачем не здійснено оплату за надані послуги, за період з 01.11.2017р. по 31.03.2021р.. Також позивач зазначив, що заборгованість Запорізької міської ради (з урахуванням позовної давності), за період липень 2018р. - червень 2021р., складає 15 847,95 грн..

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. (ч. 3 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Зазначений договір №К-100 від 06.09.2017р., за своєю правовою природою, є договором про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву кореспондує визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, згідно із наведеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.03.2018р. у справі №910/15085/16).

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що обов`язок споживача сплачувати вартість послуг з утримання і обслуговування будинку і прибудинкової території залежить від факту їх надання.

Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

За приписами ст. 12 зазначеного Закону, витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2.1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

На вимогу споживача надається інформація про фактичні витрати управителя відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивачем на підтвердження наданих відповідачу послуг до матеріалів справи надано лише Довідку про витрати за послуги з управління багатоквартирним будинком, згідно з якою витрати позивача з управління будинком № 5 по вул. Брюллова, за період з 01.11.2017р. по 31.03.2021р., складають 7 150 877,48 грн..

Інших доказів надання позивачем, як управителем багатоквартирного будинку житлово-комунальних послуг з управління та утримання багатоквартирного будинку, за вказаною адресою суду не надано.

Суд першої інстанії доречно зазначив на тому, що у відповідача, як співвласника багатоквартирного будинку № 5, по вул. Брюллова, міг виникнути обов`язок зі сплати послуг по утриманню будинку, однак лише за фактично отримані житлово-комунальні послуги, проте, жодних доказів фактичного надання позивачем послуг з управління багатоквартирним будинком № 5, по вул. Брюллова у м. Запоріжжі (рахунки, акти тощо) позивачем не надано.

Як встановлено вище, матеріали справи містять лише надану Позивачем копію направленої на адресу Відповідача претензії № 29/04 від 29.04.2021р., до якої додавались: рахунок на оплату, акт звірки станом на 31.03.2021р. та довідка про витрати Управителя, станом на 31.03.2021р.. При цьому, у наданому рахунку № 468 від 09.04.2021р., розрахунок витрат наведений виходячи з площі 130,4 кв. м. Тобто, Відповідачу виставлявся рахунок на оплату на всю площу нежитлового приміщення №21 першого поверху (літ. А-4) по вул. Брюллова, що є неправомірним.

Місцевий господарський суд доречно вказав і на те, що позивач у довідці надає перелік витрат за надані послуги станом на 31.03.2021р., а з відповідача просить стягнути витрати за надані послуги, за період з липня 2018 р. по червень 2021р..

Колегія суддів вважає за необхідне також звернути увагу на те, що перелік витрат за надані послуги, зазначений позивачем у довідці в умовах договору № К-100 від 31.03.2017р. відсутній, а акт звірки взаємних розрахунків, за період з листопада по березень 2021 року, містить підпис лише позивача.

Відповідно до вимог чинного законодавства, акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 05.03.2019р. у справі № 910/1389/18.

Разом з цим, слід зазначити, що акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату.

Крім того, як свідчать матеріали справи, частина спірного нежитлового приміщення №21 першого поверху (літ. А-4) площею 66,10 кв. м. у складі кімнат №№ 1-7 в будинку № 5 по вул. Брюллова, стягнення вартості наданих послуг, за яким є предметом заявлених позивачем вимог, з 27.04.2001р. по 12.11.2018р., на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 83 від 27.04.2001р., перебувала у користуванні ПАТ "Державний ощадний банк України".

На підставі договору оренди нежитлового приміщення № 487/10 від 31.01.2020р. частину спірного нежитлового приміщення № 21 першого поверху (літ. А-4) площею 66,10 кв. м. у складі кімнат №№ 1-7 в будинку № 5 по вул. Брюллова передано у користування ТОВ "МАХАН". Додатковою угодою від 08.04.2021р. до договору оренди, у зв`язку з створенням ТОВ "СТАРК ЮА" шляхом виділу з ТОВ "МАХАН", замінено сторону Орендаря у договорі оренди від 31.01.2020р. на ТОВ "СТАРК ЮА".

Колегією суддів взято до уваги, а судом першої інстанції враховано, що оскільки спірне приміщення по листопад 2018 року знаходилось у користуванні ПАТ "Державний ощадний банк України", а з січня 2020 року знаходиться у користуванні ТОВ "МАХАН" (з 08.04.2021р. замінено на ТОВ "СТАРК ЮА"), які безпосередньо користувались частиною нерухомого майна та отримували послуги з управління/утримання будинку, обов`язок сплати за спожиті послуги покладається саме на цих осіб.

Доводи Скаржника, щодо оприлюднення конкретного переліку послуг які надаються співвласникам буд. №5 по вул. Брюллова позивачем на веб-сайті ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» www.dom.mriya.zp.ua, колегією суддів відхиляються, як безпідставні, оскільки в умовах договору не міститься жодних посилань на зазначену адресу веб-сайту.

За таких обставин, що склалися колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не підтверджено належними доказами фактичного надання відповідачу послуг (рахунки, акти, документи первинного бухгалтерського обліку тощо, які б свідчили про виконання позивачем зобов`язань за договором) з управління багатоквартирним будинком № 5, по вул. Брюллова, тому в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області відсутні.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 25.10.2021р. у справі № 908/2141/21 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на Апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.Г. Іванов