ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року Справа № 902/949/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Маціщук А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Трейд-Груп-Лтд" (вх.№23/22 від 04 січня 2022 року) на рішення Господарського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року у справі №902/949/21 (повний текст складено 13 грудня 2021 року, суддя Яремчук Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Ойл Плюс" (54055, м. Миколаїв, вул. Чкалова, буд. 199/1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-ТРЕЙД-ГРУП-ЛТД" (21018, вул. Марії Литвиненко- Вольгемут, 31А, м. Вінниця)

про стягнення 167366,14 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року у справі №902/949/21 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Ойл Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-ТРЕЙД-ГРУП-ЛТД" про стягнення 167366,14 грн. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал - Трейд - Груп ЛТД" (21018, вул. Марії Литвиненко-Вольгемут, 31А, м. Вінниця, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Ойл Плюс" (54055, м. Миколаїв, вул. Чкалова, буд. 199/1, ) 150650,96 грн основного боргу; 9095,58 грн пені, 3% річних в розмірі 1770,45 грн та 2497,76 грн витрат зі сплати судового збору. В решті позову відмовлено.

Вказане рішення мотивоване тим, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за переданий товар в сумі 150650,96 грн є правомірною та обґрунтованою, з огляду на що підлягає задоволенню судом в повному обсязі, з урахуванням процесуальної позиції відповідача, яка зводиться до визнання позову в цій частині. В той же час за результатами перевірки розрахунку пені, 3 % річних місцевим судом виявлено помилку у правильності визначення початкової дати періоду їх нарахування та арифметичні помилки у визначенні кінцевої суми заборгованості. Судом було здійснено перерахунок нарахованих штрафних санкцій за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга: Закон Еліт 9.5.3" калькулятора правильності розрахунку пені, 3% річних та визначено їх в розмір, а саме: пеня в розмірі 9095,58 грн та 3% річних в розмірі 1770,45 грн, які підлягають до стягнення у визначених сумах за період з 18 травня 2021 року по 14 вересня 2021 року.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№23/22 від 04 січня 2022 року) у якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року у справі №902/949/21 в частині стягнення 150650,96 грн. основного боргу та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ТОВ "Глобал-Трейд-Груп-ЛТД" на користь ТОВ "Гранд Ойл Плюс" 103650,96 грн. основного боргу, 9095,58 грн. пені, 3% річних в розмірі 1770,45 грн. та 2497,76 грн. витрат зі сплати судового збору.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що з врахуванням часткових проплат заборгованість відповідача за договором становить 103650,96 грн. Разом з тим, приймаючи рішення суд першої інстанції не врахував платіж який був здійснений відповідно до платіжного доручення №3700 від 05 травня 2021 року на суму 47000 грн. В результаті чого суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що заборгованість за договором за переданий товар становить 150 650,96 грн., і що така заборгованість є правомірною та обгрунтованою.

Листом №902/949/21/44/22 від 06 січня 2022 року матеріали справи витребувано з господарського суду Вінницької області.

18 січня 2022 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/98/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24 січня 2022 року залишено без руху апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Трейд-Груп-Лтд" (вх.№23/22 від 04 січня 2022 року) на рішення Господарського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року у справі №902/949/21. Надано апелянту 10-денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору на суму 3405 грн. у встановленому порядку та доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу.

08 лютого 2022 року від ТОВ "Глобал-Трейд-Груп-ЛТД" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої додані платіжне доручення про сплату судового збору та докази направлення копії апеляційної скарги позивачу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 лютого 2022 року у справі №902/949/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Трейд-Груп-Лтд" (вх.№23/22 від 04 січня 2022 року) на рішення Господарського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року у справі №902/949/21. Запропоновано позивачу в строк протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому статтею 263 ГПК України, та докази його надсилання апелянту. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що в силу вимог частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абзацу 1 частини 10 статті 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абзац 2 частини 10 статті 270 ГПК України).

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Трейд-Груп-Лтд" на рішення Господарського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року у справі №902/949/21 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року у справі №902/949/21 переглядається в оскаржуваній частині, а саме в частині наявності доказів оплати основного боргу в сумі 47000 грн. згідно платіжного доручення №3700 від 05 травня 2021 року.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19 квітня 2021 року між ТОВ "Гранд Ойл Плюс" та ТОВ "Глобал - Трейд - Груп ЛТД" було укладено договір поставки нафтопродуктів №027.

Відповідно до пункту 1.1 договору між сторонами було погоджено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник зобов`язується передати нафтопродукти у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти товар та повністю оплатити його ціну (вартість).

Між сторонами умовами договору було обумовлено, що сторони погоджуються, що видаткова накладна (акт приймання-передачі) на переданий товар є документом, який засвічує факт передачі у власність товару, а також засвідчує остаточно узгоджені сторонами назву та кількість товару. Кожна видаткова накладна (акт приймання передачі) на переданий товар є невід`ємною частиною цього договору (пункт 2.7. договору).

Згідно із пунктом 3.1. договору ціна (вартість) кожної окремої партії товару узгоджується Сторонами та зазначається у відповідних видаткових накладних і (актах приймання - передачі) на переданий товар чи Специфікаціях.

Відповідно до пункту 3.6. договору оплата вартості пального здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника або шляхом внесення готівкових коштів до каси Постачальника на підставі наданого Постачальником рахунку на оплату. Рахунок на оплату нафтопродуктів сплачується протягом 15 (п п`ятнадцять) банківських днів робочого дня з моменту надання рахунку Покупцеві.

З дослідженого колегією суддів вбачається, що 27 квітня 2021 року позивачем було поставлено відповідачу дизельне пальне в кількості 22744 л та бензин А-92 в кількості 16412 л на загальну суму 954798,62 грн, що підтверджується видатковими накладними №240 від 27 квітня 2021 року та №241 від 27 квітня 2021 року, а також товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) №240. Видаткові накладні підписані відповідачем без будь-яких зауважень.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату №220 від 26 квітня 2021 року.

Як зазначає ТОВ "Гранд Ойл Плюс" у позовній заяві, заборгованість відповідача за поставлений товар становить 155650,96 грн. Водночас, матеріали справи не містять доказів часткових оплат постановлених нафтопродуктів.

Позивачем до Господарського суду Вінницької області було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основної суми заборгованості на 5000 грн. з огляду на здійснену проплату 11 жовтня 2021 року. Місцевим господарським судом було задоволено вказану заяву, відтак розмір основного боргу заявлено до стягнення становить 150650,96 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і стаття 173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (стаття 631 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України)

З матеріалів справи вбачається, що позивачем постановлено позивачу нафтопродукти на суму 954798,62 грн., що підтверджується підписаними без зауважень видатковими накладними №240 від 27 квітня 2021 року та №241 від 27 квітня 2021 року. Відповідач належним чином був повідомлений про дату та час судових засідань у Господарському суді Вінницької області, однак ним не подано жодних заперечень щодо позовної заяви, як і не подано доказів часткових оплат за поставлену продукцію. Процесуальних заяв про визнання позовних вимог як повністю так і частково також не подавалось.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за переданий товар в сумі 150650,96 грн є правомірною та обґрунтованою, з огляду на принцип диспозитивності за яким суд не вправі виходити за межі позовних вимог заявлених ТОВ "Гранд Ойл Плюс".

В свою чергу, колегія суддів не бере до уваги долучене ТОВ "Глобал-Трейд-Груп-ЛТД" до апеляційної скарги платіжне доручення №3700 від 05 травня 2021 року на суму 47000 грн. з призначенням платежу "оплата за паливо згідно договору №027 від 19 квітня 2021 року у сумі 39166,67 грн. ПДВ - 20% 7833,33 грн.", з огляду на наступне.

Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Статтею 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до приписів статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 74 ГПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частина 4 статті 269 ГПК України містить обмеження суду апеляційної інстанції щодо прийняття доказів на стадії апеляційного перегляду, пов`язуючи таке право суду з обов`язком учасника справи довести винятковість випадку, який має бути підтверджено доказами неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів не бере до уваги платіжне доручення №3700 від 05 травня 2021 року, оскільки апелянтом не надано належного обґрунтування поважності причин неможливості подання вказаного платіжного документу при розгляді справи в суді першої інстанції у відповідності до статті 269 ГПК України. Жодних підстав для визнання поважності причин неподання додаткових доказів в суді першої інстанції апелянтом не наведено.

З огляду на вищенаведене, зважаючи на зміст матеріалів справи та встановлених судами фактів, місцевий господарський суд обґрунтовано задоволив позов в частині основного боргу в сумі 150650,96 грн.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року у справі №902/949/21 в оскаржуваній частині прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування в оскаржуваній частині.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені статтею 129 ГПК України, залишаються за скаржником.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Трейд-Груп-Лтд" (вх.№23/22 від 04 січня 2022 року) на рішення Господарського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року у справі №902/949/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року у справі №902/949/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

4. Справу №902/949/21 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "11" квітня 2022 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Маціщук А.В.