ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Справа № 924/925/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Колісник Б.О. адвокат

відповідача: Ткачук Б.М. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 10.01.2022, повне рішення складено 20.01.2022, у справі № 924/925/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас"

до селянського (фермерського) господарства "Мендрик Анатолій Олександрович"

про стягнення 644005,89 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) до Селянського (фермерського) господарства Мендрик Анатолій Олександрович про стягнення 459603,72 грн заборгованості, 102498,88 грн інфляційних втрат, 81903,29 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 у справі № 924/925/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас до Селянського (фермерського) господарства Мендрик Анатолій Олександрович про стягнення 644005,89 грн задоволено частково.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства Мендрик Анатолій Олександрович на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас 41237,66 грн 3% річних, 2270,00 судового збору.

В позові в частині стягнення 459603,72 грн курсової різниці, 40665,60 грн 3% річних та 102498,88 грн інфляційних втрат відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що згідно з виписками банку по рахунку позивача відповідач оплатив визначену у видаткових накладних вартість товару, що підтверджується актом взаєморозрахунків за період з 01.01.2018 по 29.01.2019, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем відсутня. Поряд з цим, за розрахунком позивача, відповідачем не сплачено курсову різницю вартості поставленого товару розмір якої становить 459603,72 грн. Господарський суд Хмельницької області вважає безпідставним здійснення позивачем перерахунку заборгованості за курсовою різницею після складання такого акту звірки взаємних розрахунків, а тому в позові в частині стягнення 459 603,72 грн вартості курсової різниці суд відмовив.

Суд першої інстанції відмовив у стягненні 102 498,88 грн інфляційних втрат, оскільки орієнтовна вартість товару перераховується (коригується) відповідачем станом на дату, що передує даті саме фактичної оплати товару (незалежно від того, чи своєчасно, чи ні була здійснена ця оплата) з урахуванням курсу долара США/Євро до гривні, втрати позивача від знецінення національної валюти внаслідок інфляції, зокрема і у разі порушення відповідачем грошового зобов`язання зі сплати орієнтовної вартості товару, відновлюються еквівалентом іноземної валюти. У такому разі стягнення інфляційних втрат, нарахованих на орієнтовну суму заборгованості, суперечить частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. У разі, якщо матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів покриваються за рахунок донарахування вартості товару з урахуванням курсової різниці, стягнення інфляційних втрат є недопустимим та призведе до подвійного стягнення.

В частині стягнення 81903,29 грн 3% річних місцевий господарський суд вказує, що перевіривши розрахунок 3% річних нарахованих на суму заборгованості по орієнтовній вартості товару судом не виявлено помилок, що є підставою для задоволення зазначеної позовної вимоги в сумі 41237,66 грн. При цьому суд вважає безпідставним нарахування 3% річних на суму несплаченої курсової різниці в розмірі 40665,60 грн, позаяк в даному випадку має місце подвійне нарахування (як на основний борг так і на складову, що убезпечує знецінення національної грошової валюти), що законодавчо не передбачено. Тому обґрунтованим є нарахування позивачем 3 % річних у сумі 41237,66 грн.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас", не погоджуючись з ухваленими рішеннями, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 у справі № 924/925/21 в частині відмови щодо стягнення 459 603,72 грн курсової різниці, 40 665,60 грн 3% річних та 102 498,88 грн інфляційних втрат і ухвалити нове рішення, яким ці позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає:

- суд першої інстанції дійшов невірного висновку з приводу того, що наявність підписаного акту звіряння взаєморозрахунків підтверджує виконання обов`язку щодо повної оплати товару покупцем, оскільки положення договору не можуть застосовуватись самостійно, а повинні тлумачитись у сукупності з іншими його пунктами та нормами чинного законодавства України. Крім того зазначає, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом;

- після дослідження в комплексі документів, що містяться в матеріалах справи на підтвердження повноважень Луцька Андрія Вікторовича (директора представництва), вбачається, що останній не уповноважений на підписання актів звірки;

- оскільки позивач, звернувшись з позовною заявою про стягнення курсової різниці (яка так і не була сплачена відповідачем), заявив позовні вимоги про стягнення коштів перерахованих у гривню і в подальшому така сума не коригується, то відповідно в даному випадку нарахування інфляційних втрат є обґрунтованим та підлягає задоволенню;

- щодо відмови судом першої інстанції у стягненні 3% річних на суму курсових різниць апелянт зазначає, що не погоджується з таким висновком, оскільки як вбачається з розрахунку 3% річних, що додавався до позовної заяви, нарахування здійснювалось лише на основний борг.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Агрозахист Донбас на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 у справі № 924/925/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.03.2022 об 12:00 год.

16.03.2022 до початку судового засідання на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату через військову агресію російської федерації проти України.

Ухвалою суду від 16.03.2022 розгляд апеляційної скарги відкладено на 06.04.2022 об 12:00 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2022 заяву представника ТОВ "Агрозахист Донбас" про участь в судовому засіданні 06.04.2022 у справі № 924/925/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи "EаsyCon" задоволено.

Селянське (фермерське) господарство "Мендрик Анатолій Олександрович" своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не скористалося.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 ГПК України).

В судовому засіданні 06.04.2022 представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній, просив оскаржуване рішення суду від 10.01.2022 у справі №924/925/21 в частині відмови у стягненні 459 603,72 грн курсової різниці, 40 665,60 грн 3% річних та 102 498,88 грн інфляційних втрат скасувати та ухвалити нове рішення, яким вказані позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу ТОВ "Агрозахист Донбас" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької від 10.01.2022 у справі №924/925/21 в частині відмови у стягненні 459 603,72 грн курсової різниці, 40 665,60 грн 3% річних та 102 498,88 грн інфляційних втрат - без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників ТОВ "Агрозахист Донбас" та Селянського (фермерського) господарства "Мендрик Анатолій Олександрович", дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас (постачальник) та Селянським (фермерським) господарством Мендрик Анатолій Олександрович (покупець), укладено договір поставки № 14/02-1, відповідно до п. 1.1 якого в терміни, визначені договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену договором /т. 1 а.с. 20-23/.

Згідно з п. 2.1 договору за даним договором постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначаються додатками та/або накладними, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору, ціна продукції, що поставляється за цим договором, вказується у додатках в національній валюті та визначається, в залежності від виду товару (засоби захисту рослин (ЗЗР), насіння, міндобрива та мікродобрива). Для товару (ЗЗР, насіння та мікродобрива) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США або Євро.

Загальна сума договору визначається сукупністю додатків та/або накладних, що зазначені в п. 2.1, та які є невід`ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід`ємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару) (п. 2.3 договору).

Вартість тари, упаковки в якій постачається товар, входить до ціни товару (п. 2.4 договору).

Згідно з п. 3.1 договору, порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатках до договору.

Відповідно до п. 3.2 договору поставки сторони домовились, що у тому випадку, коли курс іноземної валюти до гривні, що склався на міжбанківському валютному ринку (МВР) України на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вище за курс іноземної валюти на день укладення додатку, сторони для визначення суми, належної до оплати, використовують таку формулу: С = А1 : А2 * В, де С - сума належної оплати; В - ціна товару на момент підписання додатку; А1 - (курс МВР дол. США чи Євро до гривні) на день перерахування коштів, А2 - (курс МВР дол. США чи Євро до гривні) на день підписання відповідного додатку.

При проведенні розрахунків, сума в гривнях, яку покупець зобов`язаний сплатити постачальнику як належну оплату повної вартості товару, визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого товару в доларах США /Євро на міжбанківському валютному ринку (МВР) на день проведення оплати, з врахуванням умов частини 1 цього пункту.

За умовами п. 3.3 договору, всі платежі за цим договором здійснюються покупцем з врахуванням п. 3.2 договору. На підтвердження виконання покупцем зобов`язань з оплати товару з врахуванням п. 3.2 даного договору, сторони впродовж трьох днів від дня остаточного розрахунку за відповідним додатком або договором в цілому, підписують акт звіряння взаємних розрахунків. Ініціатива звіряння взаємних розрахунків покладається на покупця.

При відсутності підписаного сторонами Акту звіряння взаємних розрахунків, зобов`язання покупця щодо повної оплати вартості отриманого товару не вважається виконаним, що є підставою для застосування відповідних штрафних санкцій згідно з умовами договору (п. 3.4 договору).

Пункт 3.5 договору передбачає, що товар, що був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно накладних (без укладення інших письмових угод - додатків), має бути ним оплачений не пізніше 10 днів з моменту його отримання за відповідною накладною.

Покупець при перерахуванні коштів за товар у платіжному дорученні (в графі Призначення платежу) повинен зазначити згідно якого договору та якого додатку перераховано даний платіж. В разі не зазначення цих даних, постачальник має право на свій розсуд віднести отримані суми за продукцію, в тому числі за ту, що поставлена в минулі періоди. Оплата товару вважається здійсненою в момент зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 3.6 договору).

Згідно з п. 3.9 договору сторони дійшли згоди, що у разі змін у законодавстві, а саме введення нових та додаткових зборів (імпортних та інших), податків та інших додаткових платежів, на товари, що є предметом цього договору, ціна товару підлягає збільшенню на відповідну суму нововведених донарахувань.

За умовами п. 3.10 договору, покупець заявляє та запевняє, що розуміє суть та бере на себе валютний ризик, тобто ймовірність додаткових фінансових витрат внаслідок зміни курсу валюти відповідно до пункту 3.2 договору.

Відповідно до п. 6.2 договору перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням по кількості і якості. Приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем в момент його отриманні від постачальника. Покупець зобов`язаний перевірити кількість товару, його вагу, комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження або псування товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово про це заявити постачальнику. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем по кількості та якості.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем: по кількості (одиниць виміру) - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній (товарній, товарно-транспортній); по якості - відповідно до якості, вказаній в сертифікаті якості підприємства-виробника.

За порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного договору (п. 7.1 договору).

При цьому пунктом 7.1.1 договору передбачено, що крім відповідальності, встановленої п. 7.1 даного договору покупець: за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення; за відмову від отримання або в разі необґрунтованого повернення продукції, якою є ЗЗР або мінеральні добрива, сплачує штраф в розмірі 10% процентів вартості не отриманої або повернутої продукції; за відмову від отримання продукції або в разі необґрунтованого повернення продукції, якою є насіння, сплачує штраф в розмірі 100% (сто) процентів вартості не отриманої продукції або повернутої продукції.

В разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань передбачених розділом 3 цього договору покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості сорок вісім відсотків річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним додатком до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати (п. 7.7 договору).

Згідно з п. 7.8 договору в разі прострочення покупцем конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше ніж на 10 днів, покупець сплачує додатково штраф у розмірі 20% від суми несвоєчасно сплаченого товару.

Пунктом 7.9 договору передбачено, що сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 років.

Відповідно до п. 11.2 договору договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до повних розрахунків.

Крім того, до договору поставки № 14/02-1 від 14.02.2018 між сторонами підписано ряд додатків, якими погоджено асортимент, кількість, ціну, еквівалент вартості товару, умови поставки та порядок розрахунків за товар, що поставляється. Додатками визначено офіційний курс долара США щодо гривні станом на день складання кожного з додатків, та погоджено, що оплата вартості товару, зазначеного в додатках, здійснюється покупцем в національній валюті України (гривня), виходячи із курсу продажу долара США/Євро на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню здійснення платежу, зафіксованого на момент закриття торгів та який не може бути нижче ніж курс долара США/Євро на день укладення кожного з додатків.

До вищевказаного договору поставки № 14/02-1 від 14.02.2018 між сторонами були укладені відповідні додатки:

1. Додаток № 1 від 14.02.2018, за яким поставлено товар на суму 775 003,06 грн. Курс МВР України на час підписання додатку 1 дол. США 26,73 грн.

16.04.2018 між сторонами укладено додаткову угоду до додатку № 1, згідно з якою за видатковими накладними № 2327 від 17.04.2018 на суму 637136,16 грн, № 3844 від 04.05.2018 на суму 14943,00 грн, № 5676 від 07.06.2018 на суму 175,80 грн поставлено товар на суму 652 254,96 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 20.02.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,16 грн. Всі інші умови додатку № 1 до договору та додатків до нього не змінені /т. 1 а.с. 24-28/.

2. Додаток № 2 від 21.03.2018, зя яким за видатковою накладною № 493 від 21.03.2018 поставлено товар на суму 1 801 742,50 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.09.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,36 грн /т. 1 а.с. 29-30/.

3. Додаток № 3 від 26.03.2018, за яким за видатковою накладною № 568 від 26.03.2018 поставлено товар на суму 600 644,70 грн. Терміни оплати згідно з п.3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.09.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 33,3691 грн.

16.10.2018 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до додатку № 3, якою надано покупцю знижку на товар 10%. Отже вартість товарів поставлених за додатком № 3 склала 540 581,09 грн, що підтверджується розрахунком № 1286 від 16.10.2018 коригування кількісних і вартісних показників до видаткової накладної № 568 від 26.03.2018 /т. 1 а.с. 31-33/.

4. Додаток № 4 від 27.03.2018, за яким за видатковою накладною № 623 від 02.03.2018 поставлено товар на суму 392 843,34 грн. Терміни оплати згідно з п.3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.09.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 32,7368 грн.

16.10.2018 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до додатку № 4, якою надано покупцю знижку на товар 10%, а тому вартість товарів поставлених за додатком № 4 склала 353 557,86 грн, що підтверджується розрахунком № 1287 від 16.10.2018 коригування кількісних і вартісних показників до видаткової накладної № 623 від 27.03.2018 /т. 1 а.с. 34-37/.

5. Додаток № 5 від 27.03.2018, за яким за видатковою накладною № 635 від 27.03.2018 поставлено товар на суму 605 727,73 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.09.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 32,7368 грн /т. 1 а.с. 38-39/.

6. Додаток № 6 від 26.03.201, за яким за видатковою накладною № 745 від 29.03.2018 поставлено товар на суму 600 644,50 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.09.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 32,6555 грн.

16.10.2018 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до додатку № 6, якою надано покупцю знижку на товар 11,92 %. Отже вартість товарів поставлених за додатком № 6 склала 529 019,40 грн, що підтверджується розрахунком № 1285 від 16.10.2018 коригування кількісних і вартісних показників до видаткової накладної № 745 від 29.03.2018 /т. 1 а.с. 40-43/.

7. Додаток № 8 від 11.04.2018, за яким за видатковою накладною № 1649 від 11.04.2018 поставлено товар на суму 808 750,86 грн. Терміни оплати згідно п. 3 додатку наступні: 100% вартості товару в строк до 01.09.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 25,97 грн. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 Євро 32,117 грн. /а.с. 44-45/.

8. Додаток № 9 від 16.04.2018, за яким за видатковою накладною № 2312 від 17.04.2018 поставлено товар на суму 180 943,32 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.09.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 Євро 32,216 грн /т. 1 а.с. 46-47/.

9. Додаток № 10 від 18.04.2018, за яким за видатковими накладними № 2556 від 18.04.2018 на суму 831 741,77 грн та № 3845 від 04.05.2018 на суму 175 551,07 грн поставлено товар на суму 1 007 292,85 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.09.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,10 грн /т. 1 а.с. 48-50/.

10. Додаток № 11 від 20.04.2018, за яким за видатковою накладною № 4034 від 07.05.2018 поставлено товар на суму 236 220,05 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.11.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,22 грн /т. 1 а.с.51-52/.

11. Додаток № 12 від 03.05.2018, за яким за видатковою накладною № 3841 від 04.05.2018 поставлено товар на суму 914 768,71 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.09.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,17 грн /т. 1 а.с.53-55/.

12. Додаток № 13 від 07.05.201, за яким за видатковою накладною № 4016 від 07.05.2018 поставлено товар на суму 562 616,60 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.11.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 Євро 31,5191 грн /т. 1 а.с.55-56/.

13. Додаток № 14 від 07.05.2018, за яким за видатковою накладною № 4039 від 07.05.2018 поставлено товар на суму 602 727,46 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.11.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,345 грн /т. 1 а.с.57-58/.

14. Додаток № 15 від 08.05.2018, за яким за видатковою накладною № 4194 від 08.05.2018 поставлено товар на суму 404 703,95 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.11.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,125 грн /т. 1 а.с.59-60/.

15. Додаток № 16 від 14.05.2018, за яким за видатковою накладною № 4467 від 14.05.2018 поставлено товар на суму 25 113,65 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.11.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,21 грн /т. 1 а.с.61-62/.

16. Додаток № 18 від 04.06.2018, за яким за видатковою накладною № 5452 від 04.06.2018 поставлено товар на суму 58 871,71 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.11.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,14 грн /т. 1 а.с.63-64/.

17. Додаток № 19 від 07.06.2018, за яким за видатковою накладною № 5683 від 07.06.2018 поставлено товар на суму 546 804,00 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку наступні: 100% вартості товару в строк до 01.09.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,73 грн. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,165 грн /т. 1 а.с.65-66/.

18. Додаток № 21 від 12.06.2018, за яким за видатковою накладною № 5823 від 12.06.2018 поставлено товар на суму 219 261,77 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.11.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 26,11 грн /т. 1 а.с.67-68/.

19. Додаток № 22 від 21.06.2018, за яким за видатковою накладною № 6101 від 21.06.2018 поставлено товар на суму 140 906,76 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.11.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 Євро 30,5791 грн /т. 1 а.с. 69-70/.

20. Додаток № 23 від 16.07.2018, за яким за видатковою накладною № 6715 від 19.07.2018 поставлено товар на суму 1 128 997,56 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.09.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 Євро 30,5675 грн /т. 1 а.с. 71-72/.

21. Додаток № 24 від 17.07.2018, за яким за видатковою накладною № 6657 від 18.07.2018 поставлено товар на суму 141 407,51 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.11.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 Євро 30,6874 грн /т. 1 а.с. 73-74/.

22. Додаток № 25 від 18.09.2018, за яким за видатковою накладною № 8414 від 18.09.2018 поставлено товар на суму 152 887,68 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.11.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 28,14 грн /т. 1 а.с. 75-76/.

23. Додаток № 26 від 25.09.2018, за яким за видатковою накладною № 8620 від 25.09.2018 поставлено товар на суму 115617,00 грн. Терміни оплати згідно з п. 3 додатку: 100% вартості товару в строк до 01.11.2018. Курс МВР України на час підписання додатку вказано 1 дол. США 28,09 грн /т. 1 а.с. 77-78/.

Таким чином позивачем на виконання умов договору поставки № 14/02-1 від 14.02.2018 поставлено товар на загальну суму 11 730 774,97 грн.

Відповідно до умов, що викладені у додатках до договору поставки, ціни за цими додатками не є остаточними. Постачальник залишає за собою право в односторонньому порядку змінити зазначені у цих додатках ціни, шляхом виписування нових рахунків на оплату.

Згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони дійшли згоди, що ціна на товар за даними додатками визначена у національній валюті України (гривня) та в грошовому еквіваленті в іноземній валюті (долар США/Євро), виходячи із середньозваженого курсу продажу долара США/Євро на міжбанківському валютному ринку України на день підписання даного додатку.

Курс продажу долара США/Євро на міжбанківському валютному ринку - курс гривні для продажу долара США/Євро за гривні по міжбанківському курсу гривні, що визначається згідно даних сайту: http://www.finance.ua (міжбанківський курс, продаж USD/UAH, продаж ЄВРО/UAH). У випадку неможливості його застосування застосовується обмінний курс продажу ПАТ КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК, що діє у касах банку, а у разі неможливості його застосування - офіційний курс гривні до євро ЄС та/або долару США, встановлений Національним банком України.

У випадку, якщо курс долару США/Євро на день оплати вище, ніж курс долару США/Євро на день підписання даного додатку, сторони, для визначення суми, яка відлягає оплаті, використовують наступну формулу: S=(A1/ A2)*В, де S - загальна вартість товару в гривнях з ПДВ на момент оплати (сума, яка підлягає оплаті); В - загальна вартість товару в гривнях з ПДВ на момент підписання даного додатку; А2 - курс долару США/Євро на міжбанківському валютному ринку України до гривні на день підписання даного додатку; А1 - курс долару США/Євро на міжбанківському валютному ринку України до гривні на день перерахування суми платежу.

В матеріалах справи наявні банківські виписки (від 16.04.2018 на суму 652254,96 грн, від 10.09.2018 на суму 3871000,00 грн, від 16.11.2018 на суму 700000,00 грн, від 28.11.2018 на суму 150000,00 грн, від 30.11.2018 на суму 400000,00 грн, від 03.12.2018 на суму 200000,00 грн) та рух коштів по рахунку (за 10.09.2018 на суму 1128997,56 грн, за 05.12.2018 на суму 1000000,00 грн, за 21.12.2018 на суму 1000000,00 грн, за 09.01.2019 на суму 1000000,00 грн, за 22.01.2019 на суму 400000,00 грн, за 25.01.2019 на суму 400000,00 грн; за 28.01.2019 на суму 265905,85 грн), що підтверджують здійснену відповідачем оплату за поставлений товар на загальну суму 11 730 774,97 грн.

26.10.2018 Селянським (фермерським) господарством Мендрик Анатолій Олександрович повернуто, а Товариством з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас було прийнято товар на суму 562 616,60 грн.

29.01.2019 між сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем відсутня /т. 1 а.с. 185/.

Оскільки відповідач, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, розрахунки за поставлений товар здійснив несвоєчасно з порушенням строків визначених умовами додатків до договору поставки №14/02-1, а проведені відповідачем платежі не включають в себе сплату курсової різниці вартості товару у сумі 459 603,72 грн, ТОВ Агрозахист Донбас звернулося до суду з позовом до селянського (фермерського) господарства Мендрик Анатолій Олександрович про стягнення 644 005,89 грн (з урахуванням заяви про зміну предмету позову), з яких: 459 603,72 грн заборгованості за поставлений товар, 81903,29 грн 3% річних та 102 498,88 грн інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України /т.1 а.с. 134-136/.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

За змістом положень статей 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення щодо визначення поставки містяться у ч. 1 ст. 265 ГК України, згідно із якою за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з частиною 1 статті 662, статті 663, частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що правовідносини сторін виникли на підставі договору №14/02-1 від 14.02.2018, а також відповідних додатків та додаткових угод до нього, який за своєю правовою природою є договором поставки та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до положень ст. 173, 174 ГК України та ст. 11, 202, 509, 712 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вищевказаних умов договору та додатків до нього позивачем поставлено відповідачу товари загальною вартістю 11 730 774,97 грн, що підтверджується видатковими накладними, наявними в матеріалах справи, а відповідачу необхідно було сплатити вищевказану суму в наступні терміни, а саме згідно з додатками: №1 на суму 652254,96 грн до 20.02.2018, №2 на суму 1801742,50 грн до 01.09.2018, №3 на суму 540581,09 грн до 01.09.2018, №4 на суму 353557,96 грн до 01.09.2018, №5 на суму 605727,73 грн 01.09.2018, №6 на суму 529019,40 грн до 01.09.2018, №8 на суму 808750,86 грн до 01.09.2018, №9 на суму 180943,32 грн до 01.09.2018, №10 на суму 1007292,85 грн до 01.09.2018, №12 на суму 914768,71 грн до 01.09.2018, №19 на суму 546804,00 грн до 01.09.2018, №23 на суму 1128997,56 грн до 01.09.2018, №11 на суму 236220,05 грн до 01.11.2018, №13 на суму 562616,60 грн до 01.11.2018, №14 на суму 602727,46 грн до 01.11.2018, №15 на суму 404703,95 грн до 01.11.2018, №16 на суму 25113,65 грн до 01.11.2018, №18 на суму 58871,71 грн до 01.11.2018, №21 на суму 219261,77 грн до 01.11.2018, №22 на суму 140906,76 грн до 01.11.2018, №24 на суму 141407,51 грн до 01.11.2018, №25 на суму 152887,68 грн до 01.11.2018, №26 на суму 115617,00 грн до 01.11.2018.

Отже місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що перерахованими додатками до договору та видатковими накладними підтверджується факт отримання відповідачем від позивача товару за договором на загальну суму 11 730 774,97 грн, з якого товар на суму 562 616,60 грн повернуто позивачу. Факт отримання відповідачем вищевказаного товару на суму 11 730 774,97 грн, а також повернення товару на суму 562 616,60 грн сторонами не заперечується.

У свою чергу наявні в матеріалах справи банківські виписки по рахунку позивача свідчать, що відповідач оплатив визначену у видаткових накладних вартість товару, що також підтверджується підписаним між сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018 по 29.01.2019.

Разом з тим, колегія суддів критично оцінює доводи ТОВ "Агрозахист Донбас" про те, що у СФГ "Мендрик Анатолій Олександрович" існує заборгованість за поставлений товар у сумі 459 603,72 грн, розрахована на підставі п. 3.2 договору, як курсова різниця вартості товару, з огляду на наступне.

Так додатками до договору №1-26 сторонами визначено офіційний курс долара США та Євро щодо гривні. При розрахунку курсової різниці вартості товару позивачем за основу береться курс долара США (валюта, визначена у додатках № 1,2, 10-16, 18, 19, 21, 25, 26) та Євро (валюта, визначена у додатках № 3-6, 9, 13, 22-24), курс долара США та Євро (валюта визначена в додатку №8) щодо гривні різні.

Сторони узгодили остаточний розрахунок за отриманий товар за додатком № 1 до 20.02.2018, за додатками № 2-6, 8-10, 12,19,23 - до 01.09.2018, за додатками № 11,13-16,18,21-24-25,26 - до 01.11.2018.

Згідно з п. 3.1 договору, порядок розрахунків за товар визначається в додатках до даного договору. Пунктом 3.2 договору поставки сторони домовились, що у тому випадку, коли курс іноземної валюти до гривні, що склався на міжбанківському валютному ринку (МВР) України на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вищим за курс іноземної валюти на день укладення додатку, сторони для визначення суми, належної до оплати, використовують таку формулу: С=А1:А2*В, де С-сума належної оплати; В-ціна товару на момент підписання додатку; А1 - курс МВР дол. США чи Євро до гривні на день перерахування коштів, А2 - курс МВР дол. США чи Євро до гривні на день підписання відповідного додатку.

При проведенні розрахунків, сума в гривнях, яку покупець зобов`язаний сплатити постачальнику як належну оплату повної вартості товару, визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого товару в доларах США /Євро на міжбанківському валютному ринку (МВР) на день проведення оплати, з врахуванням умов частини 1 цього пункту.

Відповідно до п. 3.3 договору, всі платежі за цим договором здійснюються покупцем з врахуванням п. 3.2 договору. На підтвердження виконання покупцем зобов`язань з оплати товару з врахуванням п. 3.2 даного договору, сторони впродовж трьох днів від дня остаточного розрахунку за відповідним додатком або договором в цілому, підписують акт звіряння взаємних розрахунків. Ініціатива звіряння взаємних розрахунків покладається на покупця.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що при відсутності підписаного сторонами Акту звіряння взаємних розрахунків, зобов`язання покупця щодо повної оплати вартості отриманого товару не вважається виконаним, що є підставою для застосування відповідних штрафних санкцій згідно з умовами договору.

За змістом додатків № 1-26 оплата вартості товару, зазначених в додатках, здійснюється покупцем в національній валюті України (гривня), виходячи із курсу продажу долара США/Євро на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню здійснення платежу, зафіксованого на момент закриття торгів.

Суму вартості товару поставленого за договором в цілому відповідачем сплачено наступними платежами: 16.04.2018 652254,96 грн; 10.09.2,56 грн та 3871000,00 грн; 26.10.2018 562616,60 грн, 26.11.2018 - 700000,00 грн; 28.11.2018 150000,00 грн; 30.11.2018 400000,00 грн; 03.12.2018 200000,00 грн; 05.12.2018 - 1000000,00 грн; 21.12.2,00 грн, 09.01.2,00 грн, 22.01.2019 400000,00 грн, 25.01.2019 400000,00 грн, 28.01.2019 265905,85 грн; що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018 по 29.01.2019, який був складений сторонами на виконання вимог п. 3.2 договору та згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем відсутня, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Таким чином, з урахуванням положень 3.3 та 3.4 договору суд констатує, що підписавши акт звіряння взаємних розрахунків, сторони договору засвідчили факт виконання покупцем зобов`язань з оплати товару з урахуванням п. 3.2 даного договору у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів, керуючись ст. 11, 12, 14, 598, 599, 626 ЦК України, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах докази у своїй сукупності безспірно свідчать про належне та у повному обсязі виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 3 ЦК України однією з загальних засад цивільного законодавства є добросовісність.

Принцип добросовісності, який лежить в основі доктрини venire contra factum proprium, є стандартом чесної та відкритої поведінки. Це означає повагу до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сама доктрина venire contra factum proprium базується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium не можна діяти всупереч своїй попередній поведінці. Таким чином, добросовісності та чесній діловій практиці суперечать дії, що не відповідають попереднім заявам або поведінці, якщо інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Отже у позовній заяві позивач не вказував про наявність боргу за поставлений товар, а лише заявляв про здійснення оплати товару з порушенням строків оплати, визначених договором. В подальшому у заяві про зміну предмета позову позивач заявив про наявність заборгованості за поставлений товар, розрахованої як курсова різниця вартості товару. Крім того звернення ТОВ Агрозахист Донбас з позовною вимогою про стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 459 603,72 грн, розрахованої як курсова різниця вартості товару, відбулося у листопаді 2021 року після складання акту звірки взаємних розрахунків станом на 29.01.2019, оскільки на думку позивача проведені відповідачем платежі не включають в себе сплату курсової різниці вартості товару, що суперечить умовам п. 3.3 договору. Тому наведене є проявом суперечливої поведінки позивача.

Не приймаються до уваги доводи апелянта, що сам по собі акт звірки взаємних розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки він не є первинним бухгалтерським обліковим документом, оскільки інформація, що відображена у акті звірки взаємних розрахунків, підписаному сторонами, підтверджується іншими доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема, банківськими виписками (виписка банку від 16.04.2018 на суму 652254,96 грн, від 10.09.2018 на суму 3871000,00 грн, від 16.11.2018 на суму 700000,00 грн, від 28.11.2018 на суму 150000,00 грн, від 30.11.2018 на суму 400000,00 грн, від 03.12.2018 на суму 200000,00 грн; та рухом коштів по рахунку, а саме: за 10.09.2018 на суму 1128997,56 грн, за 05.12.2018 на суму 1000000,00 грн, за 21.12.2018 на суму 1000000,00 грн, за 09.01.2019 на суму 1000000,00 грн, за 22.01.2019 на суму 400000,00 грн, за 25.01.2019 на суму 400000,00 грн; за 28.01.2019 на суму 265905,85 грн).

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Так пунктом 3.3 договору сторони погодили, що всі платежі за цим договором здійснюються покупцем з врахуванням п. 3.2 договору. На підтвердження виконання покупцем зобов`язань з оплати товару з врахуванням п. 3.2 даного договору, сторони впродовж трьох днів від дня остаточного розрахунку за відповідним додатком або договором в цілому, підписують акт звіряння взаємних розрахунків. Ініціатива звіряння взаємних розрахунків покладається на покупця.

При відсутності підписаного сторонами Акту звіряння взаємних розрахунків, зобов`язання покупця щодо повної оплати вартості отриманого товару не вважається виконаним, що є підставою для застосування відповідних штрафних санкцій згідно з умовами договору (п. 3.4 договору).

Так у відповідності до умов п. 3.3, 3.4 договору сторони підписали Акт звірки взаєморозрахунків станом за період 01.01.2018-29.01.2018, підписаний директором представництва ТОВ Агрозахист Донбас Луцько Андрієм Вікторовичем і директором СФГ «Мендрик Анатолій Олександрович» Мендрик А.О. та скріплений печатками сторін, зокрема, печаткою № 6 Агрозахист Донбас. Згідно з вказаним актом за даними ТОВ Агрозахист Донбас на 29.01.2019 заборгованість СФГ «Мендрик Анатолій Олександрович» відсутня /т. 1 а.с.185/.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до правових позицій викладених у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 24.10.2018 у справі № 905/3062/17, від 20.12.2021 у справі № 904/5236/20, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема, в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Крім того суд критично оцінює доводи апелянта про те, що директор представництва Луцько Андрій Вікторович не був уповноважений на підписання акту звірки взаєморозрахунків з огляду на наступне.

01.02.2011 ТОВ Агрозахист Донбас видано наказ № 01-02/2011 про створення безбалансового підрозділу Тернопільського регіонального представництва, якому видано просту круглу печать Агрозахист Донбас № 19 для оформлення в регіональних офісах документів на відвантаження товару (договори, рахунки, видаткові накладні, сертифікати). Відповідальним за користування печаткою призначено Камінського Б.М. /т. 1 а.с. 205/.

Тобто вказаним наказом, серед іншого, було створено Тернопільське регіональне представництво та затверджено порядок використання печатки Агрозахист Донбас № 19.

01.06.2018 директором ТОВ Агрозахист Донбас Зубрицьким О.Т. затверджено посадову інструкцію директора Тернопільського регіонального представництва Луцько Андрія Вікторовича, з якою останній ознайомлений 01.06.2018 та відповідно до п. 8 якої директор регіонального представництва має право в межах своєї компетенції підписувати та візувати документи /т. 1 а.с. 206-207/.

Одночасно згідно з матеріалами справи Луцько Андрій Вікторович від імені ТОВ Агрозахист Донбас у період з 07.06.2018 по 25.09.2018 укладав та підписував додатки до договору поставки №14/02-1 від 14.02.2018 за №19 26, діючи на підставі доручення № 01/06/18 від 01.06.2018 /т. 1 а.с. 65-78/.

Позивач не надав доручення № 01/06/18 від 01.06.2018 до матеріалів справи, тому перевірити об`єм повноважень, покладених на директора Луцько А.В., є не можливим.

Окрім того підпис директора представництва ТОВ Агрозахист Донбас Луцька А.В. на акті звірки взаєморозрахунків станом за період 01.01.2018-29.01.2018 скріплений печаткою Агрозахист Донбас № 6, обсяг використання цієї печатки (оформлення яких документів засвідчується печаткою № 6) позивач не підтвердив.

Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів відсутність у директора Тернопільського представництва Луцька А.В. повноважень на підписання акту звірки взаємних розрахунків від імені ТОВ Агрозахист Донбас.

Щодо позовних вимог про стягнення 102 498,88 грн інфляційних втрат.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що за розрахунком позивача інфляційні втрати нараховуються на суму курсової різниці згідно з додатками до договору поставки: - №2 в розмірі 125083,03 грн, розмір інфляціійних становить 30553,22 грн, - №4 в розмірі 454,73 грн, розмір інфляційних 111,07 грн, - №5 в розмірі 779,07 грн, розмір інфляційних 190,30 грн, - №6 в розмірі 680,40 грн, розмір інфляційних 166,20 грн, № 8 в розмірі 35465,63 грн, розмір інфляційних 8662,96 грн, - № 9 в розмірі 2197,30 грн, розмір інфляційних 536,72 грн, - № 11 в розмірі 10960,75 грн, розмір інфляційних 1914,60 грн, - №12 в розмірі 64637,62 грн, розмір інфляційних 11898,18 грн, - № 13 в розмірі 7595,17 грн, розмір інфляційних 1326,71 грн, - №14 в розмірі 43724,14 грн, розмір інфляційних 7637,63 грн, -№15 в розмірі 26578,53 грн, розмір інфляційних 4333,56 грн, - №16 в розмірі 1543,83 грн, розмір інфляційних 251,72 грн, - №18 в розмірі 3690,73 грн, розмір інфляційних 601,76 грн, - №19 в розмірі 39896,80 грн, розмір інфляційних 7344,01 грн, - №21 в розмірі 14236,68 грн, розмір інфляційних 1173,65 грн, - №22 в розмірі 5574,07 грн, розмір інфляційних 908,84 грн, - №23 в розмірі 31074,53 грн, розмір 5428,03 грн, - №24 в розмірі 4449,49 грн, розмір інфляційних 725,48 грн.

За розрахунком позивача інфляційні втрати нараховуються на суму основного боргу згідно додатку до договору поставки № 10 в розмірі 265854,62 грн.в розмірі 9656,64 грн, а також на суму курсової різниці згідно з додатком до договору поставки №10 в розмірі 23307,70 грн, розмір інфляційних 4676,74 грн та в розмірі 17673,52 грн курсової різниці, розмір інфляційних 3253,26 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Поряд з цим, частина друга вказаної норми допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

З огляду на викладене норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

У разі порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені у гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Зазначений правовий висновок Верховного Суду щодо застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України викладений у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 905/192/18, правовідносини в якій є подібними правовідносинам у цій справі.

Як уже зазначалося за умовами укладеного між сторонами у справі Договору поставки остаточна ціна товару (сума договору) визначається за результатом перерахунку (коригування) орієнтовної ціни. Такий перерахунок полягає у тому, що фактично здійснені Покупцем платежі в рахунок оплати товару за орієнтовною сумою договору коригуються на курс долара США/Євро до гривні станом на дату, що передує даті оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України частиною першою покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Отже умови укладеного між сторонами у справі Договору поставки передбачають можливість зміни ціни договору, що є правом сторін та узгоджується з принципом свободи договору та положеннями ст. 632 ЦК України.

З огляду на викладене, грошове зобов`язання Покупця хоча і виражене у гривні, проте має прив`язку до еквіваленту в іноземній валюті. При цьому визначення остаточної ціни договору залежить саме від дати здійснення фактичної оплати товару за орієнтовною вартістю. Встановлена у Додатках до Договору умова про здійснення оплати товару виходячи із курсу продажу долара США/Євро на міжбанкіському валютному ринку України на день, що передує дню здійснення платежу, має на меті поновити увесь обсяг втрат вартості товару, які позивач як постачальник отримав унаслідок зміни курсу гривні до долара США/Євро. Отже враховуючи те, що орієнтовна вартість товару перераховується (коригується) відповідачем станом на дату, що передує даті саме фактичної оплати товару (незалежно від того, чи своєчасно, чи ні була здійснена ця оплата) з урахуванням курсу долара США/Євро до гривні, втрати позивача від знецінення національної валюти внаслідок інфляції, зокрема і у разі порушення відповідачем грошового зобов`язання зі сплати орієнтовної вартості товару, відновлюються еквівалентом іноземної валюти. У такому разі стягнення інфляційних втрат, нарахованих на орієнтовну суму заборгованості, суперечить частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. У разі, якщо матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів покриваються за рахунок донарахування вартості товару з урахуванням курсової різниці, стягнення інфляційних втрат є недопустимим та призведе до подвійного стягнення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.04.2021 у справі № 910/11077/20.

З урахуванням наведеного, зважаючи на правові висновки Верховного Суду, суд першої інстанцій дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат в розмірі 102498,88 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 81 903,29 грн 3 % річних.

Місцевий господарський суд встановив, що за розрахунком позивача 3% річних нараховано на суму боргу з урахуванням здійснених відповідачем платежів у розмірі 41237,66 грн та на суму курсової різниці згідно з додатками до договору у розмірі 40665,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.7 Договору сторони узгодили, що в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань передбачених розділом 3 цього договору покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості сорок вісім відсотків річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним додатком до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

Оскільки відповідач допускав прострочення в оплаті поставленого товару, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню у сумі 41237,66 грн 3% річних, нарахованих на суму заборгованості по орієнтовній вартості товару.

Колегія суддів погоджується з висновком судом першої інстанції про безпідставне нарахування 3% річних на суму несплаченої курсової різниці в розмірі 40665,60 грн, оскільки в цьому випадку має місце подвійне нарахування (як на основний борг так і на складову, що убезпечує знецінення національної грошової валюти), що законодавчо не передбачено.

Крім того судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки строк позовної давності, встановлений ст. 257, 258 ЦК України, продовжено на строк дії карантину, який діє з 12.03.2020 та наразі триває.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 1 част. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заперечення апелянта, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відхиляються як необґрунтовані.

З огляду на вищевикладене, апеляційним судом встановлено, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 у справі № 924/925/21 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 у справі № 924/925/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 у справі № 924/925/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №924/925/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "13" квітня 2022 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Савченко Г.І.