ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/895/21

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Оуаді С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дану справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Кучірка Марії Юріївни, м. Чоп

про стягнення заборгованості на суму 148529,09 грн., в т.ч.: 146841,60 грн. - неустойки у розмірі подвійної орендної плати, 1604,71 грн. - відшкодування витрат за електропостачання, 12,92 грн. - 3% річних, 2,99 грн. - інфляційних збитків, 66,87 грн. - пені,

представники:

позивача - Кузка С.М., представник за довіреністю, адвокат

відповідача - Качмар О.Б., адвокат

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки відповідач прострочив строк повернення орендованого майна після розірвання (23.06.2020) договору оренди нерухомого майна № 09/14-22/7/21 від 10.01.2020, повернувши таке лише 02.08.2021. Позивач при цьому врахував, що у період з 17.03.2020 по 15.07.2020 мали місце форс-мажорні обставини, підтверджені відповідним сертифікатом Торгово-промислової палати України, тому неустойка у розмірі подвійної орендної плати нарахована за прострочення повернення майна у період з 16.07.2020 по 02.08.2021, всього за 384 дні. Крім того, позивач заявив вимогу про стягнення суми витрат за електропостачання на орендованому об`єкті відповідно до пред`явлених рахунків № 2072 від 13.05.2021, № 2362 від 08.06.2021, № 3489 від 10.08.2021 на загальну суму 1604,71 грн., а також пені, 3 % річних, інфляційних втрат нарахованих за прострочення оплати зазначених рахунків. Представник позивача у ході судового розгляду справи наполягає на задоволенні позовних вимог, стягненні з відповідача наведених сум, посилаючись на обґрунтованість вимог долученими до матеріалів справи документами.

Відповідач письмовим відзивом та представник його у ході судового розгляду проти позову заперечує, посилаючись на те, що надіслане позивачем електронною поштою повідомлення про розірвання договору не могло бути підставою розірвання договору оренди, тому, на його думку, строк дії договору відповідно до його умов та акту приймання-передачі майна в оренду встановлено до 10.01.2021, після чого відповідач звільнила орендовані приміщення, однак позивач ухилявся від підписання відповідного акту. За таких обставин вважає безпідставним нарахування неустойки за користування майном у розмірі подвійної орендної плати. Посилається на форс-мажорні обставини у період до 15.07.2020, наявністю яких відповідно до приписів п. 14 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України обґрунтовує зменшення орендної плати та плати за комунальні послуги.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, керуючись законом, дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

При цьому суд виходив з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у договірних відносинах відповідно до укладеного 10.01.2020 договору оренди нерухомого майна № 09/14-22/7/21, за умовами якого орендодавець - позивач у справі - передав, а орендар - відповідач у справі - прийняв у строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 196,64 кв.м, розташоване у м. Чоп, вул. Головна, буд. 1 для розміщення закладу громадського харчування (п. 1.1, 1.4).

10.01.2020 орендодавцем майно передано орендарю за договором, про що складено акт приймання-передачі (п. 2.1), строк оренди складає 12 місяців з моменту передачі майна (п. 3.1)

Сторони умовами договору узгодили, зокрема, наступне:

- орендна плата за користування об`єктом оренди в місяць складає 5736,00 грн., у т.ч. ПДВ;

- щомісячно до 15-го числа поточного місяця орендодавець нараховує орендну плату за поточний місяць та направляє орендарю рахунки в порядку, визначеному в п. 11.7 договору, а орендар на підставі отриманих від орендодавця рахунків сплачує нараховану орендну плату за поточний місяць не пізніше 20 числа поточного місяця; надлишково сплачені кошти орендарем за цим договором підлягають зарахуванню орендодавцем в рахунок погашення заборгованості орендаря з орендної плати та інших платежів (п.4.2.1) ;

- орендар на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 5-ти робочих днів з дня їх отримання в порядку, визначеному у п. 11.7 цього договору, відшкодовує фактичні витрати орендодавця за комунальними послугами та іншими послугами, пов`язаними з утриманням об`єкту оренди і прибудинкової території, а саме: активна електроенергія - відповідно до показників приладів обліку (лічильника) та водопостачання та водовідведення (стічні води, дощові та снігові стоки)на підставі самостійно укладених договорів з постачальниками відповідних послуг (п. 4.2.2);

- у разі неотримання рахунку орендарем від орендодавця за три календарні дні до закінчення строку сплати, визначеного п. 4.2 цього договору, орендар зобов`зязаний сплачувати орендну плату у розмірі згідно з рахунком за попередній період/місяць або згідно з умовами договору (п. 4.2.3)

- орендна плата індексується кожні шість місяців на офіційний індекс інфляції, який публікується Державною службою статистики України, за попередні шість місяців, при цьому сторони погоджуються, що індексація розміру орендної плати не потребує внесення змін до цього договору. Відлік шестимісячного періоду розпочинається з місяця, в якому об`єкт оренди переданий в оренду (п. 4.5);

- орендні та інші платежі за цим договором перераховуються орендарем в безготівковій формі на рахунок орендодавця, вказаний в п. 12 цього договору; датою отримання орендодавцем орендних та інших платежів згідно з цим договором є дата зарахування коштів на відповідний рахунок орендодавця (п. 4.9);

- у випадку наявності заборгованості орендаря з будь-яких платежів, передбачених цим договором, кошти що надійдуть від нього, можуть зараховуватись і використовуватись орендодавцем на його розсуд, незалежно від того, що вказано у реквізиті розрахункового документа «призначення платежу» (п. 4.11);

- орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати орендні платежі за цим договором (п. 5.3.2.);

- в останній день строку оренди орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди та передати орендодавцю об`єкт оренди за актом приймання-передачі, який підписується сторонами. Не звільнення об`єкта оренди орендарем в останній день строку оренди за цим договором та/або не передання орендодавцю об`єкта оренди за актом приймання-передачі не є підставою для продовження строку оренди. Обов`язок з підготовки акту приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди покладається на орендаря (6.1);

- у випадку настання форс-мажорних обставин строк виконання зобов`язань за цим договором переноситься на строк їх дії, про що укладається сторонами відповідний договір про внесення змін до цього договору (п. 7.4.);

- у випадку незвільнення об`єкту оренди орендарем в останній день строку оренди за цим договором та/або не передання орендодавцю об`єкту оренди за актом приймання-передачі, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки, визначеної в п. п. 8.8,8.8.1-8.8.1.3 цього договору з дня наступного за останнім днем оренди за договором до дня повернення об`єкту оренди орендодавцю (п. 6.4);

- у випадку прострочення строку сплати орендної плати та/або інших платежів за цим договором орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючі в період сплати пені, від суми боргу за кожен день прострочення. Пеня нараховується орендодавцем, починаючи з дня фактичного виникнення обставин, які є підставою для її нарахування, і до дня фактичного припинення таких обставин, при цьому сторони погоджуються, вказані строки нарахування пені є такими, що погоджені сторонами за договором у розумінні ст. 232 ГК України (п. 8.2);

- за порушення орендарем умов п. 6.1 договору орендар сплачує орендодавцю нараховані ним неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України (п. 8.8.);

- повідомлення сторонами одна одну про будь-які обставини, що виникають протягом дії договору, проводяться шляхом направлення письмових або електронних звернень, повідомлень, рахунків на виконання умов п. 4.2. цього договору, сканованих копій документів, що оформляється в процесі виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором тощо. При цьому повідомлення вважаються і направленими належним чином, якщо вони надіслані на адреси, зазначені в п. 12 цього договору. Сторони визнають офіційними та належними чином направленими повідомлення повідомлення в електронній формі, якщо такі повідомлення були направлені однією стороною другій стороні з електронної адреси на електронну адресу/адреси, зазначені у п. 12 договору. Сторони підтверджують, що з моменту отримання письмового або електронного звернення, повідомлення, сторона - одержувач такого звернення/повідомлення зобов`язана направити відповідь другій стороні у строк не більше трьох робочих днів (п. 11.7.).

Матеріалами справи встановлено, що позивач 23.06.2020, посилаючись на систематичне порушення відповідачем умов договору оренди в частині оплати та не внесенням орендної плати протягом трьох місяців підряд, в порядку ст. 782 ЦК України, надіслав електронним шляхом (з адреси банку - на адресу відповідача: ) та в порядку, передбаченому п. 11.7 договору, повідомлення про розірвання днем 23.06.2020 договору оренди нерухомого майна з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати та витрат на електропостачання на загальну суму 29129,43 грн. та звільнити 23.06.2020 об`єкт оренди, проте відповідач боргу не сплатив, а майно повернуте відповідачем позивачу 02.08.2021, про що сторонами складено акт прийому -передачі.

Наведені обставини не заперечуються сторонами.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, оскільки відповідач прострочив строк повернення орендованого майна після розірвання (23.06.2020) договору оренди, повернувши таке лише 02.08.2021.

Позивач наполягає на стягненні неустойки у розмірі подвійної орендної плати за прострочення повернення майна у період з 16.07.2020 по 02.08.2021, всього за 384 дні, врахувавши форс-мажорні обставини, що мали місце у період з 17.03.2020 по 15.07.2020 та підтверджені за зверненням відповідача відповідними сертифікатами Торгово-промислової палати України (№ 2100-20-0872 від 01.06.2020, № 2100-20-1297 від 17.07.2020).

Крім того, позивач заявив вимогу про стягнення суми витрат за електропостачання на орендованому об`єкті відповідно до пред`явлених рахунків № 2072 від 13.05.2021, № 2362 від 08.06.2021, № 3489 від 10.08.2021 на загальну суму 1604,71 грн., а також пені, 3 % річних, інфляційних втрат нарахованих за прострочення оплати зазначених рахунків, відповідно на суми 66,87 грн., 12,92 грн., 2,99 грн.

Вирішуючи даний спір, суд керується наступним.

За приписами ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

За приписами ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд; у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

У ході судового розгляду встановлено та не заперечується відповідачем, що останній як орендар не вносив плату протягом трьох місяців, що за змістом наведених норм закону та умов договору надало позивачу як наймодавцю (орендодавцю) відмовитися від договору, в разі чого договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем одержання останнім на його електронну адресу зазначену у договорі повідомлення позивача від 23.06.2020 про розірвання договору надіслане уповноваженою особою позивача Сірік І.А. Повідомлення надіслано в порядку передбаченому сторонами умовами договору, тому судом не приймається до уваги твердження відповідача про те, що повідомлення не могло бути підставою розірвання договору оренди та строк його дії відповідно до його умов та акту приймання-передачі майна в оренду встановлено до 10.01.2021.

За таких обставин та відповідно до наведених вище приписів цивільного законодавства договір оренди є розірваним з 23.06.2020 і оскільки звільнення орендованих приміщень відбулося лише 02.08.2021, правомірною є вимога позивача про стягнення з відповідача суми 146841,60 грн. як неустойки у розмірі подвійної орендної плати за час прострочення - з 16.07.2020 (дата, до якої мали місце форс-мажорні обставини засвідчені Торгово-промисловою палатою за зверненням відповідача) по 02.08.2021.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат за електропостачання на орендованому об`єкті відповідно до пред`явлених рахунків № 2072 від 13.05.2021, № 2362 від 08.06.2021, № 3489 від 10.08.2021 на загальну суму 1604,71 грн., а також сум 66,87 грн., 12,92 грн., 2,99 грн. відповідно пені, 3 % річних, інфляційних втрат нарахованих за прострочення оплати зазначених рахунків, які були також надіслані відповідачу в порядку передбаченому договором та не оплачені останнім, то такі також підлягають задоволенню судом з урахуванням такого.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності; правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Статтею 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, з огляду на фактичні обставини справи та перевіривши надані позивачем розрахунки, вважає обґрунтованими та такими, що відповідають положенням наведених приписів чинного законодавства та умов договору, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню витрат на електроенергію на суму 1604,71 грн. та нарахованих 3 % річних на суму 12,92 грн., інфляційних збитків на суму 2,99 грн. та вимоги в частині пені на суму 66,87 грн., що нараховані на підставі договору, які належить задоволити та стягнути на користь позивача

Таким чином, всього до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума 148529,09 грн.

Відповідно до приписів ст. 73, 74, 76, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд даної справи покладаються на відповідача

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 178, 231, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Кучірка Марії Юріївни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 8, ) суму 148529,09 грн. (сто сорок вісім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять грн 09 коп.), в. т.ч.: 146841,60 грн. - неустойки, 1604,71 - відшкодування витрат за електропостачання, 12,92 грн. - 3% річних, 2,99 грн. - інфляційних збитків, 66, 87 грн. - пені, та у відшкодування судових витрат - 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.).

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 06.04.2022.

Суддя Ушак І.Г.