ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/5177/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківського міського центру зайнятості (61013, м.Харків, вул. Шевченка, буд. 137А; ,
до Фізичної особи - підприємця Євтушенко Ірини Юріївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),
про стягнення 24110,67 грн,
за участю представників:

позивача - Мазуренко А.Л. (довіреність № 8 від 12.01.2022);

Турбіна Д.А. (довіреність № 7 від 12.01.2022);

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Харківський міський центр зайнятості, м. Харків, 30.12.2021 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Євтушенко Ірини Юріївни, м. Харків, про стягнення з відповідача суми коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю за період з 12.03.2020 по 30.11.2020, у розмірі 24110,67 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач незаконно отримала вищевказану допомогу внаслідок подання недостовірних відомостей щодо сплати ЄСВ, у зв`язку з чим позивачем було прийнято наказ від 29.10.2021 № 775 "Про повернення коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину ФОП Євтушенко Ірина Юріївна".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.12.2021 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №922/5177/21; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 18.01.2022, відповідач проти позову заперечувала, посилаючись на те, що позовну заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, оскільки Євтушенко І.Ю. на теперішній час не є фізичною особою - підприємцем, а відповідно до ст. 16 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. З викладених підстав відповідач просила закрити провадження у справі та направити матеріали справи за підсудністю до Київського районного суду міста Харкова за місцем проживання Євтушенко Ірини Юріївни .

26.01.2022 відповідачем було подано до суду новий відзив на позовну заяву, в якому відповідач, зокрема, зазначила, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту наявності порушень відповідачем вимог закону або умов укладеного договору, що зумовили безпідставну виплату коштів застрахованій особі. Відповідачем були надані всі документи, які підтверджують сплату ЄСВ за період, який був необхідний для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину. Згідно з документами з інтернет-порталу "Дія", та Пенсійного фонду, у відповідача відсутня заборгованість по ЄСВ за період, коли надавалась матеріальна допомога, крім того часу, коли діяльність не проводилась і законом передбачено про відстрочення платежу з ЄСВ та інших податків в період жорсткого карантину. На теперішній час за звітний період заборгованості зі сплати ЄСВ відповідач не має, що підтверджується довідками з ДФС та Пенсійного фонду.

14.02.2022 до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначив, що на момент подання позовної заяви до Господарського суду Харківської області Євтушенко І.Ю. була зареєстрована як фізична особа - підприємець, з 07.12.2016 відповідно до запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за номером 0189070, а відтак розгляд цієї справи повинен відбуватися за правилами господарського, а не цивільного судочинства.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.02.2022, представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась; про причину неявки суд не повідомила; відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала.

Копія ухвали від 30.12.2021 про відкриття провадження у справі, а також копія ухвали-повідомлення від 01.02.2022 про відкладення розгляду справи на 22.02.2022, надіслані на адресу відповідача, повернуті до суду без вручення адресатові.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про розгляд даної справи.

Враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, згідно зі ст. 202 ГПК України.

При цьому, суд не приймає доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, щодо необхідності закриття провадження у справі та необхідності передання матеріалів справи за підсудністю до Київського районного суду міста Харкова, з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті, право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (наприклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Наведена норма підлягає застосуванню, якщо предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Звертаючись із цим позовом, позивач просить стягнути з відповідача суми коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю у зв`язку з неможливістю останньої, як суб`єкта підприємницької діяльності, здійснювати господарську діяльність під час карантину.

Судом встановлено, що на час подання даного позову до господарського суду (30.12.2021) відповідач - ФОП Євтушенко І.Ю. була зареєстрована як фізична особа - підприємець з 07.12.2016 відповідно до запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за номером 0189070 та припинила свою підприємницьку діяльність на початку 2022 року, після відкриття провадження у справі.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) дана фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією зі сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Тобто, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її обов`язок повернути безпідставно отримані грошові кошти не припиняється, а залишається за нею як за фізичною особою.

Зважаючи на характер правовідносин у цій справі, які безпосередньо пов`язані з отриманням фізичною особою - підприємцем грошової допомоги через неможливість здійснення останньою господарської діяльності, суд дійшов висновку про необхідність розгляду цієї справи в порядку господарського судочинства.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.06.2019 по справі № 904/1083/18 (провадження № 12-249гс18).

Таким чином, підстави для закриття провадження у справі, що розглядається, відсутні.

Суд також вважає недоречним посилання відповідача на необхідність передання матеріалів справи до Київського районного суду міста Харкова на підставі п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, оскільки господарський суд у своїй діяльності не керується нормами Цивільного процесуального кодексу України. А передача справ господарськими судами за підсудністю до судів іншої юрисдикції Господарським процесуальним кодексом не передбачена.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

10.06.2020 фізична особа - підприємець Євтушенко Ірина Юріївна (відповідач) звернулась до Харківського міського центру зайнятості (позивач) із заявою про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, у зв`язку з зупиненням діяльності з 12.03.2020, відповідно до ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" і Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306.

15.06.2020 на підставі поданої фізичною особою - підприємцем Євтушенко Іриною Юріївною заяви та доданих до неї документів (засвідченої копії наказу про зупинення діяльності з 12.03.2020; відомостей про фізичну особу - підприємця, який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги ч. 3 ст. 47 Закону України "Про зайнятість населення"; довідки про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.09.2019 по 29.02.2020 у повному обсязі) Харківським обласним центром зайнятості прийнято рішення про надання допомоги по частковому безробіттю в період карантину (наказ від 15.06.2020 № 562).

Відповідно до п. 15 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та наданих фізичною особою - підприємцем Євтушенко Іриною Юріївною відомостей № б/н від 10.06.2020 за період з 12.03.2020 по 31.05.2020, № б/н від 03.07.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020, № б/н від 14.08.2020 за період з 01.07.2020 по 31.07.2020, № б/н від 07.10.2020 за період з 01.08.2020 по 30.09.2020 та № б/н від 07.12.2020 за період з 01.10.2020 по 30.11.2020 на рахунок фізичної особи - підприємця UA0302503 платіжними дорученнями № 2332 від 26.06.2020, № 4664 від 23.07.2020, № 15575 від 08.09.2020, № 20010 від 22.10.2020 та № 24490 від 16.12.2020 перераховано допомогу по частковому безробіттю в сумі 24110,67 грн.

З метою здійснення перевірки відомостей та документів, поданих відповідачем для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, керуючись п.21 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, позивачем було направлено запит щодо сплати єдиного внеску платниками, які отримали допомогу по частковому безробіттю.

06.08.2021 позивачем на вищевказаний запит було отримано відповідь Головного управління ДПС у Харківській області (лист за № 20325/5/20-40-24-03-07 від 06.08.2021), з якої вбачається, що відповідачем на дату звернення до Харківського міського центру зайнятості (10.06.2020) для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину було надано недостовірні відомості щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме в доданій до заяви довідці про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наданої на підставі звітних відомостей за період з 01.09.2019 по 29.02.2020, значиться інформація про сплату ЄСВ в повному обсязі, тоді як відповідно до листа ГУ ДПС у Харківській області, за вказаний період ЄСВ станом на 10.06.2020 сплачено відповідачем не було, а саме: за січень та лютий 2020 року сплачено 24.09.2020, про що складено акт № 6862 від 29.10.2021.

На підставі вищевказаних обставин, Харківським міським центром зайнятості прийнято наказ від 29.10.2021 № 775 "Про повернення коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину ФОП Євтушенко Ірина Юріївна" щодо вжиття заходів по поверненню відповідачем коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину за період з 12.03.2020 по 30.11.2020 в сумі 24110,67 грн.

02.11.2021 з метою врегулювання спору в досудовому порядку, позивачем було направлено на адресу фізичної особи - підприємця Євтушенко Ірині Юріївни лист-претензію про повернення коштів (в порядку ст. 222 ГК України).

Проте, сума отриманої допомоги по частковому безробіттю на період карантину відповідачем на рахунок позивача повернута не була, чим, як вказує позивач, завдано шкоди Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Харківський міський центр зайнятості (позивач) є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості, яка виконує завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту населення від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені Законами України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)" № 540-ІХ від 30.03.2020 доповнено Закон України "Про зайнятість населення" статтею 47-1 "Допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2". Дана норма Закону набула чинності 02.04.2020.

Відповідно до ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" та п. 21 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306 (в редакції постанови КМУ від 03.06.2020 № 453), у разі виявлення факту подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, яка є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги, кошти, отримані роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, яка є застрахованою особою, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, що діяла на момент подання документів ФОП), допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричинені коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СOVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

Сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям, у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності, а також протягом 30 календарних днів після завершення карантину.

Допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення", для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, звертається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подає такі документи:

1) заяву у довільній формі;

2) копію наказу із зазначенням дати початку зупинення (скорочення) діяльності;

3) відомості про працівників та/або фізичну особу - підприємця, який є застрахованою особою (прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний державний орган і мають відмітку в паспорті), у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину згідно з цією статтею;

4) довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Пунктом 23 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, передбачено, що Центр зайнятості має право перевіряти відомості, подані роботодавцем/фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти перерахування роботодавцю коштів Фонду для виплати працівникам/фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, допомоги по частковому безробіттю на період карантину в разі відмови або перешкоджання роботодавцем/фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, у проведенні перевірки, виявлення фактів подання Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду.

Центр зайнятості контролює цільове використання коштів, що перераховуються роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, шляхом проведення відповідної перевірки протягом 90 календарних днів після останньої виплати такої допомоги працівникам та має право отримувати від роботодавця необхідні пояснення з відповідних питань, у тому числі в письмовій формі.

Відповідно до п. 19 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, несе відповідальність за достовірність документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, та цільове використання коштів Фонду відповідно до законодавства.

Згідно з абз. 2 п. 21 вказаного Порядку, у разі виявлення факту подання фізично особою - підприємцем, який є застрахованою особою, недостовірних документів відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, кошти, отримані фізичною особою - підприємцем, який є застрахована особою, повертаються до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення", допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Отже, статтею 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" та Порядком надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 встановлено вичерпний перелік підстав для набуття права на допомогу по частковому безробіттю на період карантину, зокрема, надання звітності про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Відповідно до абз. 2 п. 21 та п. 22 вищевказаного Порядку, у разі виявлення факту подання фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, кошти, отримані фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги по частковому безробіттю на період карантину. Кошти для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину не надаються роботодавцям/фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, якими не дотримано вимоги статті 47-1 Закону та Порядку.

При цьому, суд не приймає доводів відповідача щодо недоведеності позивачем належними та допустимими доказами факту наявності порушень відповідачем вимог закону, що зумовили безпідставну виплату коштів застрахованій особі, та те, що відповідачем були надані всі документи, які підтверджують сплату ЄСВ за період, який був необхідний для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Зокрема, матеріали справи містять наданий позивачем лист Головного управління ДПС у Харківській області № 20325/5/20-40-24-03-07 від 06.08.2021, з якого на підставі звітних відомостей за період з 01.09.2019 по 29.02.2020, вбачається, що на дату звернення до Харківського міського центру зайнятості (10.06.2020) для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину ЄСВ відповідачем сплачено не було, а сплату даного внеску за січень та лютий 2020 року було здійснено лише 24.09.2020, про що складено акт № 6862 від 29.10.2021.

Отже, судом встановлено , що при зверненні до Харківського міського центру зайнятості відповідачем у довідці, доданої до заяви про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину від 19.06.2020, були умисно надані недостовірні відомості про сплату ЄСВ.

Також суд не приймає доводів відповідача щодо повної сплати ЄСВ станом на час фактичного отримання нею фінансової допомоги (листопад 2020 року), оскільки недостовірні відомості про сплату ЄСВ були подані відповідачем саме при зверненні до Харківського міського центру зайнятості, що є порушенням ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" та Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2.

З огляду на викладене, у зв`язку з поданням недостовірних відомостей щодо сплати ЄСВ фізичною особою - підприємцем Євтушенко Іриною Юріївною було незаконно отримано допомогу по частковому безробіттю на період карантину в сумі 24110,67 грн, чим завдано шкоди Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до приписів ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надавши правову оцінку обставинам, встановленим на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Харківського міського центру зайнятості обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Євтушенко Ірини Юріївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського міського центру зайнятості (61013, м.Харків, вул. Шевченка, буд. 137А; ; р/р UA0706258, банк одержувач в Держказначейській службі України м. Київ, МФО 820172) - суму коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю за період з 12.03.2020 по 30.11.2020, у розмірі 24110,67 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України.

У зв`язку з введенням Указом Президента України № 64/2022 воєнного стану на території України та обмеженим здійсненням судочинства Господарським судом Харківської області через проведення бойових дій на території міста Харкова, повний текст рішення підписано 12.04.2022, після встановлення он-лайн доступу судді до системи "Діловодство спеціалізованого суду".

Суддя Н.М. Кухар