РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2022Справа № 910/19806/21
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/19806/21

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ 56, 03056)

До Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" (вул. Бастіонна, буд. 5/13, м. Київ 14, 01014)

Про стягнення страхового відшкодування у розмірі 6 705, 02 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" (далі за текстом - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 705, 02 грн в порядку суброгації.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 6 705, 02 грн, право на яке перейшло до позивача в результаті суброгації. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270, 00 грн.

06.12.2021 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали від 06.12.2021.

10.12.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 06.12.2021.

20.12.2021 Господарський суд міста Києва ухвалою відкрив провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/19806/21 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою суд, в тому числі, зобов`язав позивача впродовж двох днів з дня отримання даної ухвали надати суду належним чином завірену копію Договору про надання правової допомоги від 28.09.2021.

04.02.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача на виконання ухвали суду від 20.12.2021 надійшла заява про долучення документів.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.12.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (поштове відправлення № 809) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Бастіонна, буд. 5/13, м. Київ 14, 01014.

На дату винесення судового рішення до суду не надходило рекомендоване повідомлення з відміткою про отримання відповідачем ухвали від 20.12.2021 або поштового повернення з відміткою про причини такого повернення. Натомість, як значиться за трекінгом відстеження на сайті Укрпошти, ухвала суду від 20.12.2021 з 29.12.2021 знаходиться у поштовому відділенні за місцем обслуговування відповідача - м. Київ, 01104, однак протягом більше, ніж трьої місяців не отримана відповідачем у справі.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиний державний реєстр судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. На дату винесення ухвали про відкриття провадження у справі від 20.12.2021, така ухвала була у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень

Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/19806/21 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка оприлюднена та доступна до вільного перегляду з 23.12.2021.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 ГПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

При цьому, суд зазначає, що всі ризики не знаходження за офіційною адресою місцезнаходження, зазначеного у відкритому ЄДРПОУ, несе сама юридична особа.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За вище встановлених обставин, суд вважає, що ним вчинено всі необхідні дії для повідомлення відповідача про розгляд справи №910/19806/21 та про його право на подання відзиву, утім останній таким правом не скористався та за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 11.09.2021 у м. Львів сталася дорожньо-транспортна пригода (далі -ДТП) за участю автомобіля «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

В результаті ДТП автомобіль «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень, а його власнику ( ОСОБА_3 ), страхувальнику позивача, заподіяно матеріальну шкоду.

Майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем - «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , застраховано у позивача на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» № 1292/20-Т/ЛВС від 14.12.2020.

Відповідно до рахунку №1915 від 14.09.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Велет Авто» вартість робіт з відновлення автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , склала 7 705, 02 грн з ПДВ.

Також судом встановлено, що сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» № 1292/20-Т/ЛВС від 14.12.2020 на підставі страхового акта № 006.02082821-1 від 15.09.2021 склала 7 705, 02 грн.

Вказана сума страхового відшкодування виплачена позивачем на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Велет Авто» в повному розмірі (7 705, 02 грн), що підтверджується платіжним дорученням №53235051 від 16.09.2021.

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2021 (справа №351/1738/21) водія автомобіля «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АР1659941, що був діючим на момент ДТП 11.09.2021.

На підставі наведеного, позивач звернувся до відповідача як до відповідальної особи з позовними вимогами в порядку суброгації про відшкодування виплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 6705,02 грн.

Згідно зазначеного в позовній заяві, заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводилися, оскільки не є обов`язковими в даній категорії справ відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к та від 11.12.2019 у справі №465/4287/15.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 .

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АР1659941, що був діючим на момент ДТП 11.09.2021.

Крім того, згідно відомостей з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, що подані позивачем, вбачається, що полісом №АР1659941 встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130 000,00 грн та франшизу у розмірі 1, 000.00 грн.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного за д.н.з. НОМЕР_1 .

Доказів відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 , власнику автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , та/або позивачу матеріали справи не містять.

З урахуванням вимог ст. 29, п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 25 Закону України "Про страхування" суд дійшов висновку, що страховий акт № 006.02082821-1 від 15.09.2021, платіжне доручення №53235051 від 16.09.2021., копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода завдана при ДТП транспортному засобу «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 належним чином доведена в розмірі 7 705, 02 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Полісом №АР1659941 встановлено безумовну франшизу в розмірі 1 000, 00 грн та визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130 000,00 грн.

Суд погоджується із здійсненим позивачем розрахунком страхового відшкодування належному до сплати відповідачем у розмірі 6 705, 02 грн, як таким, що здійснений у відповідності до чинного законодавства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зазначено, що законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена статтею 35 Закону № 1961-IV, а саме шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до МТСБУ за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до МТСБУ про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

У вказаній постанові судом також зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у справі №465/4287/15 та зазначила, що у Законі № 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

В тому числі, на сталість вище зазначеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду вказує Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 12.02.2021 у справі 3910/6013/20.

Отже, досудовий порядок урегулювання спору не є обов`язковим та потерпілий (страховик) має право в межах річного строку звернутися до особи відповідальної за завдання збитків про здійснення страхового відшкодування або безпосередньо до суду.

Суд зазначає, що позивач заявив позов в порядку суброагації, а отже мав право заявити вимоги про відшкодування шкоди протягом річного строку з моменту настання ДТП (11.09.2021 року), тобто до 11.09.2022 року, не дотримуючись досудового порядку врегулювання спору.

На підставі вищевикладеного, судом визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 6 705, 02 грн (з урахуванням франшизи). Відповідно позовні вимоги задовольняються судом повністю.

Щодо судових витрат позивача, суд зазначає, що в позовній заяві при зазначенні попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат позивач повідомляє суд про те, що ним понесено витрати на сплату судового збору у розмірі 2 270, 00 грн, витрати на отримання правничої допомоги у розмірі 10 000, 00 грн та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 10 000, 00 грн. Втім, в прохальній частині ухвали позивач просить суд здійснити розподіл лише судового збору.

Позивач, усуваючи недоліки позовної заяви, а саме подаючи заяву про усунення недоліків позовної заяви (зареєстрована судом 10.12.2021 року) та заяву про залучення документі до матерілів справи (зареєстрована судом 04.01.2022 року) також не просить відшкодувати витрат на оплату правничої допомоги, хоча в мотивувальній частині позову зазначає, що очікуваний їх розмір складає 1000 грн., проте в порушення норм статті 126 ГПК України ніяких доказів щодо заявленого розміру, складу та фактичних витрат на надання позивачу такої правничої допомоги не надає. Отже, через не подання позивачем відповідних доказів, витрати на правничу допомогу, про які заявляв позивач, як очікувані витрати щодо розгляду справи, не підлягають відшкодуванню судом.

Позивачем також зазначається в мотивувальній частині позову, що він очікує понести витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 10000,00 грн., проте в прохальній частині позовної заяви (та позовної заяви з усунутими недоліками) про відшкодування таких витрат не просить, доказів проведення такого експертного дослідження та понесення витрта на нього суду протягом розгляду справи, не подає.

Відтак, відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Очікувані позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. суд та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 10000,00 грн. суд не відшкодовує через не зазначення позивачем про це в прохальній частині, так і не подання позивачем доказів як проведення такого дослідження, так і доказів надання правничої допомоги, а саме об`єму, вартості, фактично виконаної роботи по наданню правничої допомоги та прийняття такої допомоги позивача, та доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу при розгляді даної справи в заявленому розмірі.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" про стягнення 6 705, 02 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" (вул. Бастіонна, буд. 5/13, м. Київ 14, 01014; ідентифікаційний код: 31113488) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ 56, 03056; ідентифікаційний код: 33908322) 6 705 (шість тисяч сімсот п`ять) грн 02 (дві) коп. - страхового відшкодування, а також 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких