ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2022 р. Справа №914/1933/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б. Орищин Г.В.

сторони в судове засідання не викликались

розглянувши апеляційну скаргу в порядку спрощеного позовного провадження Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця №2022/2669 від 30.12.2021 (Вх. № ЗАГС 01-05/103/22 від 06.01.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 22.11.2021 (суддя Синчук М.М., повний текст складено 30.11.2021)

у справі №914/1933/21

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман, Донецька область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт фабрікс, м.Львів

про стягнення штрафних санкцій в сумі 152 982, 24 грн

Короткий зміст позовних вимог та оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява АТ «Українська залізниця» до ТОВ «Смарт фабрікс» про стягнення штрафних санкцій в сумі 152 982, 24 грн.

Позов обґрунтовується неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №ДОН/НХ-20154/НЮ-В від 21.04.2020, зокрема, згідно доводів позивача, відповідачем не виконано зобов`язання з поставки продукції в кількості та в строк, обмовлені умовами договору, а також з порушенням показників якості, визначених у тендерній документації. Заміни 220 комплектів костюмів на якісні відповідачем не здійснено.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.11.2021 у справі №914/1933/21 позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Смарт фабрікс» на користь АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 2 244,00 грн штрафу за несвоєчасну поставку товару та 33,73 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено, стягнуто з АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «Смарт фабрікс» 9 853,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду обгрунтовано тим, що відповідно до п. 2.3 договору вхідний контроль товару проводиться згідно із вимогами Стандарту AT «Українська залізниця» СТП-10-002:2016 «Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю» (який розміщений на офіційному веб-сайті AT «Укрзалізниця» за адресою uz.gov.ua на сторінці «Якість продукції та послуг» підрозділу «Технічне регулювання`розділу «Технічна і соціальна політика». Виклик представника постачальника для подальшого приймання продукції і складання акту про фактичну якість і комплектність продукції має відбуватись у порядку, погодженому сторонами у договорі з урахуванням вимог визначених Стандартом. У наявних в матеріалах справи актах про фактичну якість і комплектність продукції наявне посилання на телеграму про виклик представника постачальника, однак доказів звернення до постачальника телеграмою матеріали справи не містять.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 22.11.2021 у справі №914/1933/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та задоволити позов в повному обсязі, судові витрати віднести на рахунок відповідача, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалено з невірним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що згідно правил Проведення вхідного контролю СТП 10 002:2016, повідомлення про виклик представника постачальника (виробника) має бути передано йому телеграфним, телетайпним, факсимільним або іншим засобом термінового зв`язку, додатково листом №Дон/НХ-2600/3739 від 29.07.2020 направлено повідомлення про невідповідність 41 комплектів костюмів та викликано представника постачальника для участі в комісії для ознайомлення з виявленими недоліками.

Скаржник вважає, що відповідач не був позбавлений можливості, після його повідомлення про виявлений факт невідповідності поставленої продукції, безпосередньо оцінити її якість, а не забирати продукцію, підписувати акт повернення та заміняти її приймаючи факти встановлені позивачем.

Також, скаржник зазначає, що відповідно до акту повернення від 06.08.2020, згідно актів забракування №74/1 від 28.07.2020, №75 від 28.07.2020, №79 від 31.07.2020 - 41 комплект продукції на суму 20 910,00грн, які отримані позивачем 23.07.2020, повернуто відповідачу, згідно телеграми, з представником постачальника для заміни на якісні.

Скаржник також зазначає, що 04.08.2020 відповідачем поставлено 220 комплектів костюмів (в тому числі 41 комплект в якості заміни) на суму 112 200,00 грн. При прийманні товару було проведено вхідний контроль, в результаті якого виявлено, що лінійні виміри не відповідають розмірній сітці постачальника (протокол випробувань №75 від 04.08.2020, акт про виявлені недоліки №80 від 04.08.2020, акт про фактичну якість і комплектність продукції №80 від 04.08.2020, акт про фактичну якість і комплектність продукції №84 від 11.08.2020)

Скаржник зазначає, що листом №1131 від 09.09.2020 відповідач запропонував прийняти інший за характеристиками товар (підвищеної якості) з лінійними розмірами елементів, які відрізняються від зазначених у договорі, чим відповідачем підтверджено факт поінформованості про забракування продукції.

Надалі, відповідно до акту повернення від 24.11.2020, згідно актів забракування №80 від 04.08.2020, №84 від 11.08.2020, проведено повернення забракованої продукції - 220 комплектів на суму 112 200,00 грн згідно телеграми, з представником постачальника для заміни на якісні.

Скаржник наголошує, що до теперішнього часу забракована продукція у вигляді 220 комплектів костюмів брезентових зварювальника не замінена, а договір відповідачем не виконаний. Вищенаведені обставини, на думку скаржника, свідчить про фактичну обізнаність відповідача про постачання товару неналежної якості, намагання поставити товар з іншими характеристиками на виконання укладеного договору, приймання без зауважень за актом 220 комплектів костюмів на суму 112 200,00 грн.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

ТОВ Смарт фабрікс у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що остання є необгрунтована.

Зокрема, відповідач зазначає, що оскільки в договорі поставки №ДОН/НХ-2Р154/НЮ-В від 21.04.2020, було належним чином прописано (унормовано) порядок прийняття товару за якістю, який сторони в добровільному порядку, без заперечень та зауважень погодили, то саме такий порядок отримання товарно-матеріальних цінностей є належним виконанням умов договору. Доказом щодо поставки неякісної продукції відповідно до вимог Стандарту СТП-10-002:2016, може бути лише акт про фактичну якість отриманої продукції, що складений у строки та з додержанням порядку прийняття товару за якістю, про застосування якого сторони домовились у договорі поставки.

Відповідач зазначає, що складання Акту за формою Додатку Д Стандарту СТІ1-10-002:2016, є завершальною стадією (п`ятим етапом) прийняття та/або бракування товару за якістю. Станом на день ухвалення судового рішення, будь-яких повідомлень про зупинення приймання ТМЦ та виклик уповноваженого представника постачальника для приймання товару за якістю та складання відповідного акту, на адресу ТОВ «Смарт Фабрікс», не надходило.

Відповідач, зокрема, вважає, що, оскільки Регіональною філією «Донецька залізниця» AT «Українська залізниця» не дотримано вимоги Стандарту СТП-10- 002:2016 «Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю», у позивача відсутня можливість підтвердити факт поставки позивачем відповідачу товару неналежної якості, доводи позивача щодо поставки товару неналежної якості не грунтуються на належних та допустимих доказах, оскільки доказом поставки неякісної або некомплектної продукції відповідно до вимог Стандарту СТП-10-002:2016 може бути лише акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2022 справу №914/1933/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 22.11.2021 у справі №914/1933/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця №2022/2669 від 30.12.2021, апеляційну скаргу, вирішено розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, витребувано у Господарського суду Львівської області матеріали справи. Матеріали справи №914/1933/21 надійшли на адресу Західного апеляційного господарського суду 22.03.2022, згідно листа Господарського суду Львівської області від 22.03.2022 №914/1933/21/1/22 (вх.ЗАГС №01-09/337/22 від 22.03.2022).

Обставини справи

Між АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (покупець) та ТОВ «Смарт фабрікс» (постачальник) за процедурою закупівлі відкритих торгів №ЦБД UA02020-03-12-001077-C було укладено договір №ДОН/НХ-20154/НЮ-В від 21.04.2020, відповідно до п.1.1 якого предметом договору є поставка постачальником покупцю товару в асортименті та кількості згідно специфікації (додаток 1), яка є невід`ємною частиною чинного договору. Найменування товару: костюми робочі (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1. - 2.4 договору якість товару, що постачається, повинна відповідати вимогам нормативних документів: ДСТУ EN ISO 13688:2016, ДСТУ EN ISO 11611:2016. Підтвердженням якості товару з боку постачальника є декларації про відповідність, сертифікати експертизи типу, висновок державної санітарно- епідеміологічної експертизи, паспорта якості, які надаються при постачанні товару. Вхідний контроль товару проводиться згідно із вимогами Стандарту AT «Українська залізниця» СТП-10-002:2016 «Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю» (який розміщений на офіційному веб-сайті AT «Укрзалізниця» за адресою uz.gov.ua на сторінці «Якість продукції та послуг» підрозділу «Технічне регулювання» розділу «Технічна і соціальна політика». Покупець має право повернути постачальнику неякісний товар.

Відповідно до п.3.3 договору сторони узгодили, що при виявленні товару, який не відповідає технічним умовам та стандартам, а також при виявленні неякісного товару прийманні та використанні в гарантійний період покупець направляє постачальнику повідомлення про виявлення неякісного товару засобами поштового зв`язку або кур`єрською доставкою.

Відповідно до п.3.4 договору, якщо протягом гарантійного терміну якість товару не буде відповідати умовам договору, або під час приймання виявлено недостачу товару, постачальник за свій рахунок зобов`язується замінити товар на якісний та такий, що відповідає умовам договору, здійснити допоставку товару протягом 20 календарних днів з моменту письмового повідомлення покупця.

Згідно з п.4.10 договору сторонами визначено, що у випадку направлення постачальнику заявки засобами поштового зв`язку чи кур`єрською доставкою заявка вважається отриманою на п`ятий робочий день після надходження до відповідного поштового відділення за адресою постачальника, яка вказана у договорі.

Позивач зазначає, що 21.05.2020 на виконання п. 4.1 договору на адресу ТОВ «Смарт фабрікс» позивачем було направлено рознарядку №НЗІ/НЗК-05/1626 від 21.05.2020 на постачання костюмів у кількості 749 комплектів. Як доказ направлення зазначеної рознарядки, позивачем надано суду опис вкладення у цінний лист на ім`я ТОВ «Смарт Фабрікс» без відміток поштового відділення та копію експрес накладної №1877 від 21.05.2020, одержувачем якої є відповідач.

Також, позивачем подано рознарядку №H3I/H3K-05/1391 від 29.04.2020 на постачання костюмів у загальній кількості 749 комплектів з копією вкладення у цінний лист, який містить підпис працівника ПСЗ та відбиток календарного штемпеля поштового відділення AT «Укрпошта» з датою 05.05.2020.

На виконання умов договору, згідно актів №245 та №243 приймання - передачі товару від 11.06.2020 та №244 від 02.07.2020 відповідачем поставлено позивачу костюми робочі літні для електромонтерів контактної мережі у кількості 472 компл. загальною вартістю 266 349,60 грн та костюми для захисту від кислот (К-80) у кількості 45 компл. загальною вартістю 23 004,00 грн, костюми чоловічі бавовняні з вогнезахисним просоченням у кількості 12 компл. загальною вартістю 11 134,80 грн (акти підписані уповноваженими особами позивача та відповідача).

Позивачем у зв`язку із порушенням вимог договору щодо строків поставки, направлено відповідачу претензії, зокрема №НХ Донфілія- 2600/3166 від 25.06.2020 про непоставлення 232 компл. костюмів на суму 123 334,80 грн станом на 25.06.2020 та №2600/3543 від 16.07.2020 про непоставку відповідачем 220 компл костюмів на суму 112 200,00грн станом на 14.07.2020 та несвоєчасну поставку 12 компл. костюмів, а також про сплату штрафних санкцій у сумі 82 537,68 грн на підставі п. 11.3 договору за непоставку товарів у розмірі 20% від суми договору та сплату пені у сумі 166,95 грн на підставі п. 11.3. договору за несвоєчасну поставку товару у розмірі 0,1 % від суми непоставленого в строк товару за кожен день прострочення (докази направлення знаходяться в матеріалах справи).

Відповідно до протоколу випробувань (вимірювань) №75 від 28.07.2020 виробника ТОВ «Смарт фабрікс» позивачем при вхідному контролі виявлено невідповідність продукції та забраковано 41 комплект, оскільки продукція не відповідала лінійним вимірам, згідно таблиці постачальника, про що складено акт № 74/1 від 28.07.2020

Надалі, як зазначив позивач, 04.08.2020 при прийнятті продукції (220 комплектів костюмів (в тому числі 41 комплект в якості заміни) на суму 112 200,00 грн, проведено вхідний контроль, в результаті якого виявлено недоліки продукції. Кількість забракованої продукції склала 41 комплект (протокол випробувань №75 від 04.08.2020, акт про виявлені недоліки №80 від 04.08.2020, акт про фактичну якість і комплектність продукції №80 від 04.08.2020, акт про фактичну якість і комплектність продукції №84 від 11.08.2020)

Позивачем надіслано відповідачу претензію №5 від 17.09.2020 №НК Дон- Філія - 2600/4544, у якій зазначено про необхідність заміни 220 компл. костюмів на суму 112 200, 00 грн; сплатити штраф у розмірі 20 % від вартості поставленого неякісного товару у сумі 22 440, 00 грн, відповідно до умов п.11.3 договору (а.с.50).

Листом-повідомленням №1131 від 09.09.2020 ТОВ «Смарт фабрікс» запропоновано позивачу поставку продукції підвищеної якості, але з лінійними розмірами елементів, які відрізняються від зазначених у договорі. Позивачем не прийнято зазначену пропозицію, оскільки розміри продукції повинні відповідати умовам тендерної документації (лист 2600/4716 від 29.09.2020).

Згідно акту повернення від 24.11.2020 (а.с.56) позивачем повернуто відповідачу 220 комплектів костюмів для заміни їх на якісні.

Як зазначив позивач, строк дії договору, встановлений п.16.1 договору закінчився 31.12.2020, але відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань заміни повернутих 220 комплектів костюмів на якісні не здійснив.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення штрафних санкції за невиконання умов договору у розмірі 152 982,24 грн., з яких 18 961,80 грн - пеня за несвоєчасну поставку товару, 7 854,00 грн - штраф за прострочення постачання понад 30 днів; 24 666,96 грн - штраф за постачання товарів неналежної якості; 18 961, 80 грн - пеня за прострочення строків заміни товару на якісний; 82 537,668 грн - штраф за непоставку чи недопоставку товарів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. Висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки.

Згідно з ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як зазначалось вище та правомірно встановлено судом першої інстанції, правовідносини між сторонами виникли на виконання договору №ДОН/НХ-20154/НЮ-В від 21.04.2020. Предметом договору відповідно до п. 1.1 договору є поставка відповідачем (постачальником) позивачу (покупцю) товару в асортименті та кількості згідно специфікації (додаток 1), яка є невід`ємною частиною чинного договору.

Відповідно до п.11.3 договору постачальник несе відповідальність:

-за несвоєчасну поставку товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від суми непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачуєтесь штраф у розмірі семи відсотків від вказаної суми;

- за постачання товарів неналежної якості постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості поставленого неякісного товару;

-за прострочення строків заміни товару на якісний та такий, що відповідає умовам договору, погоджених відповідно до п. 3.4, 8.3 договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % вір вартості товару, що має бути замінений, за кожен день прострочення;

-за непоставку чи недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми договору.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкції за невиконання умов договору у розмірі 152 982,24 грн, з яких 18 961,80 грн - пеня за несвоєчасну поставку товару, 7 854,00 грн - штраф за прострочення постачання понад 30 днів; 24 666,96 грн - штраф за постачання товарів неналежної якості; 18 961,80 грн - пеня за прострочення строків заміни товару на якісний; 82 537,668 грн - штраф за непоставку чи недопоставку товарів.

Як правомірно зазначено судом першої інстанції, для застосування наслідків порушення зобов`язання у вигляді нарахування неустойки (штрафу, пені) обов`язковим є встановлення факту порушення встановленого порядку виконання зобов`язання відповідачем.

Відповідно до умов п.4.1 договору сторонами погоджено, що поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару.

У випадку направлення постачальнику заявки засобами поштового зв`язку чи кур`єрською доставкою, така заявка вважається отриманою на п`ятий робочий день після надходження заявки до відповідного поштового відділення за адресою постачальника, яка вказана у договорі (п. 4.10 договору).

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено доведеним факт надсилання рознарядки №H3I/H3K-05/1391 від 29.04.2020 на постачання костюмів у загальній кількості 749 комплектів, згідно опису вкладення у цінний лист 287 на ім`я ТзОВ «Смарт Фабрікс» на адресу: вул. Олени Степанівни, буд. 45 А, м. Львів.

Також, враховуючи відсутність інформації про отримання відповідачем письмової рознарядки №H3I/H3K-05/1391 від 29.04.2020, для визначення строку для поставки відповідачем товару, судом також правомірно застосовано строки пересилання листів вказані на сайті Укрпошта - 5 днів (виключивши вихідні дні), з урахуванням положень п. 4.10 договору.

Отже, з врахуванням наведеного, обов`язок відповідача з поставки товару - костюмів у загальній кількості 749 комплектів підлягав виконанню у строк до 10.05.2020.

Як вбачається із матеріалів справи, факт поставки відповідачем позивачу товару підтверджується актами №245 та №243 від 11.06.2020, у кількості 472 компл. загальною вартістю 266 349,60 грн та у кількості 45 компл. загальною вартістю 23 004,00 грн та актом №244 приймання - передачі товару від 02.07.2020 у кількості 12 компл. загальною вартістю 11 134,80 грн.

Окрім того, з акту про фактичну якість і комплектність продукції №75 від 28.07.2020, з інформації про дату розкриття тари та упаковки, вбачається, що остання надійшла на адресу позивача від відповідача 24.07.2020 в кількості 41 компл.

Також, в акті про виявлені при вхідному контролі недоліків продукції №80 від 04.08.2020, зазначено дату проведення вхідного контролю продукції 04.08.2020, в кількості - 220 комплектів.

Щодо нарахування позивачем пені у розмірі 0,1 % від суми непоставленого в строк товару за кожен день прострочення в сумі 2 244,00грн судова колегія зазначає таке.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем поставка товару - костюмів робочих, здійснювалась партіями. У позовній заяві позивачем визначено період нарахування вказаної міри відповідальності з 15.07.2020 по 31.12.2020.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що, оскільки у строк до 10.05.2020 відповідачем не здійснено поставки відповідачу костюмів робочих у загальній кількості 749 комплектів, наявна підстава для нарахування пені у розмірі 0,1 % від суми непоставленого в строк товару за кожен день прострочення.

Оскільки відповідачем, 04.08.2020 поставлено 220 комплектів костюмів (у тому числі 41 комплект в якості заміни) на суму 112 200,00 грн з ПДВ, підстава для нарахування пені за несвоєчасну поставку товару існувала у період з 15.07.2020 по 03.08.2020.

З врахуванням наведеного, правомірним є висновок суду першої інстанції, що, за вказаний період прострочення до нарахування підлягає пеня у розмірі 0,1 % від суми непоставленого в строк товару за кожен день прострочення в сумі 2 244,00 грн.

Зазначена сума штрафних санкцій скаржником не оспорюється.

Щодо нарахування позивачем штрафу у розмірі семи відсотків від суми непоставленого в строк товару за прострочення понад 30 днів судова колегія зазначає, що такий штраф не підлягає нарахуванню, що оскільки відсутній факт прострочення відповідачем поставки товару понад 30 днів

Щодо нарахування пені за прострочення строків заміни товару на якісний судова колегія зазначає таке.

Відповідно до п.3.4 договору сторони узгодили, що, у випадку, якщо протягом гарантійного терміну якість товару не буде відповідати умовам договору, або під час приймання виявлено недостачу- товару, постачальник за свій рахунок зобов`язується замінити товар на якісний та такий, що відповідає умовам договору, здійснити допоставку товару протягом 20 календарних днів з моменту письмового повідомлення покупця.

Відповідно до п. 2.1. - 2.4 договору якість товару, що постачається, повинна відповідати вимогам нормативних документів: ДСТУ EN ISO 13688:2016, ДСТУ EN ISO 11611:2016. Підтвердженням якості товару з боку постачальника є декларації про відповідність, сертифікати експертизи типу, висновок державної санітарно- епідеміологічної експертизи, паспорта якості, які надаються при постачанні товару.

Вхідний контроль товару проводиться згідно із вимогами Стандарту AT «Українська залізниця» СТП-10-002:2016 «Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю» (який розміщений на офіційному веб-сайті AT «Укрзалізниця» за адресою uz.gov.ua на сторінці «Якість продукції та послуг» підрозділу «Технічне регулювання» розділу «Технічна і соціальна політика».

Покупець має право повернути постачальнику неякісний товар.

Відповідно до Стандарту AT «Українська залізниця» СТП-10-002:2016 «Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю» (який розміщений на офіційному веб-сайті AT «Укрзалізниця» за адресою uz.gov.ua на сторінці «Якість продукції та послуг» підрозділу «Технічне регулювання» розділу «Технічна і соціальна політика», зокрема, розділу 8 Стандарту, визначено порядок дій щодо продукції в разі виявлення її невідповідності.

Зокрема, при виявленні невідповідності продукції встановленим вимогам, виробничим підрозділом, який проводив вхідний контроль 1 або 2 рівнів проводиться: припинення подальшого приймання продукції; продукція маркується шляхом тимчасового нанесення напису «Брак» або кріпленням таблички (бирки) з вказаним написом; складається акт, у якому вказується кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів; проводиться виклик представника постачальника (виробника) для подальшого приймання продукції і складання акту про фактичну якість і комплектність продукції.

Крім того, визначено обов`язкові реквізити повідомлення про виклик та зазначено, що повідомлення має бути передано телеграфним, телетайпним, факсимільним або іншим засобом термінового зв`язку не пізніше одного робочого дня з моменту виявлення невідповідності продукції.

Як вбачається із копії листа №Дон/НХ-2600/3739 від 29.07.2020 AT «Українська залізниця» РФ «Донецька залізниця» структурного підрозділу «Служба організації та проведення закупівель» (а.с.36), надісланого директору ТзОВ «Смарт фабрікс», позивач просив прибути 31.07.2020 о 10:00 годині за адресою м. Бахмут, вул. Космонавтів 4 або відрядити уповноважених осіб для участі в комісії для ознайомлення виявлених недоліків щодо поставленого згідно договору від 21.04.2020 №Дон/НХ-2600/3739 костюму брезентового зварювальника у кількості 41 компл та зазначено, що згідно акта про фактичну якість і комплектність продукції №75 від 28.07.2020 не відповідають 41 компл. костюмів брезентових зварювальника. Зазначений лист направлено відповідачу 29.07.2020. Інші докази виклику позивачем представника постачальника для подальшого приймання продукції і складання акту про фактичну якість і комплектність продукції в матеріалах справи відсутні та не надані такі сторонами в суд апеляційної інстанції.

Посилання скаржника на п. 3.3 договору в обґрунтування дотримання порядку повідомлення відповідача про виклик його представника для участі в комісії для ознайомлення з виявленими позивачем недоліками судовою колегією до уваги не приймається, оскільки сторони, укладаючи договір, погодили, що відповідно до п. 2.3 договору вхідний контроль товару проводиться згідно із вимогами Стандарту AT «Українська залізниця» СТП-10- 002:2016 «Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю» (який розміщений на офіційному веб-сайті AT «Укрзалізниця» за адресою uz.gov.ua на сторінці «Якість продукції та послуг» підрозділу «Технічне регулювання» розділу «Технічна і соціальна політика».

З врахуванням наведеного судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що виклик представника постачальника для подальшого приймання продукції і складання акта про фактичну якість і комплектність продукції має відбуватись у порядку, погодженому сторонами у договорі з урахуванням вимог Стандарту AT «Українська залізниця» СТП-10- 002:2016 «Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю».

Відтак, правомірним є висновок суду першої інстанції, що позивач, надіславши 29.07.2020 на адресу відповідача лист №Дон/НХ-2600/3739 щодо виклику представника відповідача, не надав можливості відповідачу скористатись правом на участь останнього в комісії для ознайомлення з виявленими позивачем недоліками, що відбулось 31.07.2020.

Посилання скаржника на те, що відповідно до акту повернення від 24.11.2020 220 комплектів згідно актів забракування №80 від 04.08.2020, №84 від 11.08.2020, проведено повернення забракованої продукції - костюмів брезентових зварювальника (для захисту від підвищених температур) 220 комплектів на суму 112 200,00 грн згідно телеграми, з представником постачальника для заміни на якісні, судовою колегією до уваги не приймається, оскільки, хоч і у наявних в матеріалах справи актах про фактичну якість і комплектність продукції наявне посилання на телеграму про виклик представника постачальника, однак доказів звернення до постачальника з телеграмою матеріали справи не містять.

Таким чином, оскільки позивачем порушено встановлений порядок дій щодо встановлення факту виявлення недоліків поставленої продукції та її невідповідності, суду не надано належних доказів забезпечення реалізації права відповідача на участь у комісії для ознайомлення з виявленими позивачем недоліками, правомірним є висновок суду першої інстанції щодо недоведеності факту постачання відповідачем неякісного товару. Відповідно, відсутні підстави для виникнення у відповідача обов`язку здійснення заміни неякісного товару на якісний.

З врахуванням наведеного судова колегія прийшла до висновку про відсутність фактичних обставин для застосування до відповідача відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20% від вартості поставленого неякісного товару за постачання товарів неналежної якості; пені у розмірі 0,1 % від вартості товару, що має бути замінений.

Щодо нарахування позивачем штрафу у розмірі 20% від суми договору за не поставку чи недопоставку товарів судова колегія зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджується поставка 04.08.2020 відповідачем 220 комплектів костюмів (у тому числі 41 комплект в якості заміни), що з урахуванням попередніх поставок у загальному підтверджує факт постачання відповідачем 749 комплектів костюмів.

Оскільки позивачем не доведено наявність підстав для повернення відповідачу товару, відсутні підстави для нарахування відповідачу штрафу у розмірі 20% від суми договору за не поставку чи недопоставку товарів.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ГПК України).

Згідно з ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Скаржником належними та допустимими доказами не спростовано висновків суду першої інстанції. Судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Враховуючи наведене, судова колегія, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого суду, дійшла висновків, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та правильним застосуванням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 22.11.2021 у справі №914/1933/2 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає.

Щодо стягнених судових витрат на професійну правничу допомогу судова колегія зазначає таке.

Положеннями статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідачем заявлено до стягнення 10 000,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 4, 5 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 - 5 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №8045/10 Мінченко Я.В., копію договору №26- 04/6/19 від 26.07.2019 про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Смарт фабрікс» та Адвокатським бюро «Мінченко та партнери», копію замовлення №2-08/21 на надання правової правничої допомоги від 12.08.2021 (додаток №2-08/21 до договору №26-07/6/19 від 26 липня 2019 року), копію довіреності №03-08/7/21 від 03.08.2021, ордеру на надання правової (правничої) допомоги серія ВС №1034064, копію акта надання послуг № 75 від 06.09.2021 та платіжного доручення №745 від 14.09.2021 на суму 10 000,00 грн (призначення платежу: оплата за правову допомогу у суд. справі №914/1933/21 за позовом ПАТ «Укрзалізниця» акт від 06.09.2021).

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необгрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Аналізуючи розмір витрат, понесених на правову допомогу відповідачем у даній справі, з урахуванням критеріїв, визначених ч. 5 ст. 129 ГПК України, у співвідношенні із заактованими клієнтом і адвокатом видами правової допомоги, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що заявлені до стягнення відповідачем витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн є обґрунтованими, реальними, оскільки відповідачем долучено до матеріалів справи докази понесення таких витрат (а також докази їх надсилання на адресу позивача), а позивачем не надано доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам та підлягають стягненню з позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 9 853,00 грн.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця №2022/2669 від 30.12.2021 (Вх. № ЗАГС 01-05/103/22 від 06.01.2022) залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Львівської області від 22.11.2021 у справі №914/1933/21 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.