УХВАЛА

м. Київ

22.02.2022Справа № 910/19267/20

за заявою Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів»

про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню у справі

№ 910/19267/20

за первісним позовом Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна»

про стягнення 8.607,19 грн,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна»

до Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів»

про стягнення 31.435,86 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

За участю представників сторін:

від позивача за п/п не з`явився

від відповідача за п/п не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/19267/20 від 02.06.2021 (суддя Баранов Д.О.) позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» на користь Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» штраф в розмірі 8.374,80 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2.045,25 грн. В іншій частині вимог за первісним позовом відмовлено. Позовні вимоги за зустрічним позовом задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» суму основного боргу в розмірі 23.219,72 грн, 3% річних в розмірі 2.766,60 грн, інфляційні втрати в розмірі 3.243,49 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2.110,60 грн. В іншій частині вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2021 у справі № 910/19267/20 залишено без змін.

10.01.2022 на виконання рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

14.02.2022 до суду надійшла заява Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» № 18-145 від 10.02.2022 про визнання такими, що не підлягають виконанню наказів Господарського суду міста Києва у справі № 910/19267/20, у зв`язку з добровільним виконанням.

В обґрунтування заявник зазначає, що 30.07.2021 AT «Запорізький завод феросплавів» платіжним дорученням № 355164 від 23.07.2021 перераховано ТОВ «ТД ТЕК-Україна» суму основного боргу в розмірі 23.219,72 грн. Окрім того, AT «Запорізький завод феросплавів» та ТОВ «ТД ТЕК-Україна» керуючись ст. 601 ЦК України та ст. 203 ГК України виконали рішення суду на підставі заяви за № 18-145/1 від 22.12.2021 про добровільне виконання рішення суду шляхом зарахування зустрічних вимог. 29.12.2021 ТОВ «ТД ТЕК-Україна» перераховано на користь AT «Запорізький завод феросплавів» суму у розмірі 2.299,36 грн.

Розпорядженням В.о. Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 14.02.2022 за № 05-23/213/22 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи (у зв`язку з відпусткою судді Баранова Д.О.), призначено проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів даної судової справи.

Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 для розгляду заяви визначено суддю Сівакову В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/19267/20 від 15.02.2022 розгляд заяви призначено на 22.02.2022, зобов`язано сторони подати докази перерахування ТОВ «ТД ТЕК-Україна» на користь AT «Запорізький завод феросплавів» коштів у розмірі 2.299,36 грн.

Представники сторін в судове засідання 22.02.2022 не з`явились, вимог ухвали від 16.02.2022 не виконали.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі наказів суду.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до змісту частин 1 та 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстав вважати, що накази суду, які заявник просить визнати такими, що не підлягають виконанню, видано помилково у суду відсутні.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» подано надіслану Товариству з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» заяву про добровільне виконання рішення суду шляхом зарахування зустрічних вимог № 18-145/1 від 22.12.2021.

В заяві зазначено, що Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» 30.07.2021 платіжним дорученням № 355164 від 23.07.2021 перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» суму основного боргу в розмірі 23.219,72 грн. Також зазначено, що керуючись ст. 601 ЦК України та ст. 203 ГК України Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» даною заявою заявляє про припинення господарського зобов`язання, яке виникло на підставі договору поставки № 161 від 16.02.2018 з оплати основного боргу в розмірі 23.219,72 грн, 3% річних в розмірі 2.766,60 грн, інфляційні втрати в розмірі 3.243,49 грн та витрат зі сплати судового збору в сумі 2.110,60 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» строк оплати яких настав згідно постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 по справі № 910/19267/20, зарахуванням зустрічних однорідних вимог, а саме сплати штрафних санкцій за зазначеним договором у сумі 8.374,80 грн та втрат зі сплати судового збору в сумі 2.045,25 грн строк оплати яких настав згідно постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 по справі № 910/19267/20.

В силу статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 601 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Аналогічні приписи щодо припинення господарського зобов`язання виконанням або зарахуванням передбачено частинами 3 та 4 статті 203 Господарського кодексу України, відповідно до яких господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. Господарське зобов`язання може бути припинено зарахуванням страхового зобов`язання, якщо інше не випливає з закону або змісту основного чи страхового зобов`язання.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Виходячи з приписів наведених норм, зарахування представляє собою спосіб припинення зобов`язання та можливе за наявності умов їх зустрічності та однорідності, настання строків виконання зобов`язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Запорізький завод феросплавів» було заявлено до зарахування ТОВ «ТД ТЕК-Україна» вимоги, які є однорідними, зустрічними та такими, що строки виконання зобов`язань за якими настали.

Статтями 598 та 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що внаслідок вчинення зазначеного правочину, між сторонами відбулось зарахування однорідних вимог, а отже зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» щодо сплати на користь Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» штрафу в розмірі 8.374,80 грн та витрат по сплаті судового збору в розмірі 2.045,25 грн (загалом в розмірі 10.420,05 грн) за наказом Господарського суду міста Києва у справі № 910/19267/20 від 10.01.2022 є припиненими в повному обсязі.

Також Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» подано платіжне доручення № 355164 від 23.07.2021 на суму 23.219,72 грн, згідно якого останній 30.07.2021 перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» оплату за отримані теплоперетворювачі згідно договору № 161 від 16.02.2018.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зобов`язання Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» щодо сплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» суми основного боргу в розмірі 23.219,72 грн, 3% річних в розмірі 2.766,60 грн, інфляційних втрат в розмірі 3.243,49 грн та витрат по сплаті судового збору в розмірі 2.110,60 грн (загалом в розмірі 31.340,41 грн) за відповідним наказом Господарського суду міста Києва у справі № 910/19267/20 від 10.01.2022 є також припиненими в повному обсязі.

Слід відзначити, що внаслідок здійснення зарахування однорідних вимог в розмірі 10.420,05 грн та здійснення фактичної оплати суми основного боргу в розмірі 23.219,72 грн зобов`язання Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» виконано перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» в більшому розмірі, а саме на суму 2.299,36 грн (31.340,41 грн - 10.420,05 грн - 23.219,72 грн).

Таким чином, суд вважає обґрунтованою заяву Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» про визнання наказів Господарського суду міста Києва № 910/19267/20 від 10.01.2022 такими, що не підлягають виконанню, а отже такою що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 328 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 у справі № 910/19267/20 щодо стягнення з Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» суму основного боргу в розмірі 23.219,72 грн., 3% річних в розмірі 2.766,60 грн, інфляційні втрати в розмірі 3.243,49 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2.110,60 грн, таким, що не підлягає виконанню повністю.

3. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 у справі № 910/19267/20 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» на користь Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» штраф в розмірі 8.374,80 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2.045,25 грн, таким, що не підлягає виконанню повністю.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу складено 12.04.2022 (у зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану).

СуддяВ.В.Сівакова