номер провадження справи 9/4/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2022 Справа № 910/12946/21

м.Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАСТ 2020", (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Європейська, буд. 51)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД АРІ", (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 59)

про стягнення 152895,60 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 позовну заяву (єдиний унікальний номер судової справи №910/12946/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАСТ 2020" про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДВЕЛЛ ГРУП" коштів сплачених за непоставлений товар у розмірі 152895,60 грн., передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Запорізької області. Матеріали позовної заяви із супровідним надійшли до Господарського суду Запорізької області 09.12.2021 (вхід.№3872/08-07/21 від 09.12.2021).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 09.12.2021 здійснено розподіл судової справи № 910/12946/21 між суддями Господарського суду Запорізької області та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021 позовну заяву на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України залишено без руху.

Ухвалою суду від 18.01.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12946/21, присвоєний номер провадження 9/4/22. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Господарським судом Запорізької області встановлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 29.10.2021 було внесено запис про державну реєстрацію зміни найменування та місцезнаходження юридичної особи, вказаної відповідачем у позовній заяві, а саме: змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "БУД АРІ", , з місцезнаходженням за адресою: 69035, Запорізька область, місто Запоріжжя, вул.Перемоги, будинок 59 (зазначене відображено в ухвалі суду від 18.01.2022).

16.03.2022 справу розглянуто, за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані, зокрема, наступним. У підприємства позивача виникла необхідність у придбанні бруківки. Після моніторингу ринку, позивач звернувся до відповідача для отримання каталогу продукції. Ознайомившись з асортиментом продукції було прийнято рішення про укладення договору. 13 серпня 2020, відповідно до електронної переписки, між сторонами були погоджені усі істотні умови договору. 14.08.2020 позивач поштовим відправленням направив відповідачу підписані у двох примірниках оригінали договору та скановану копію підписаного договору на електронну адресу відповідача, але оригінал договору підписаний іншою стороною, отриманий позивачем не був ані в паперовому вигляді, ані в електронному. Вважає, що оскільки відповідачем був направлений рахунок відповідно цього договору, то договір є укладеним. Отримавши рахунок № 282 від 25.08.2020 на суму 152895,60 грн., у т.ч. ПДВ, 26.08.2020 позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача кошти у розмірі 152895,60 грн., що складає 100% сплати замовлення, і повідомив про це менеджера підприємства відповідача, який повідомив про поставку товару 10.09.2020. 18.09.2020 був поставлений товар. Після огляду поставленого товару, позивачем було виявлено, що він не відповідає, як коліру, так і візуально вбачалось, що не відповідає структурі та якості обумовленого сторонами товару. З метою упевнення, зразки бруківки, що були поставлені позивачу, були звірені зі зразками бруківки, які підприємству позивача, як зразок для оформлення замовлення, були направлені відповідачем. Після чого позивач відмовився від подальшого відвантаження поставленого товару, товар позивачем прийнятий не був та відразу телефонним зв`язком позивач повідомив про це менеджера відповідача. У процесі перемовин позивач просив надати уповноваженого за поставку даного товару представника відповідача для оформлення акту про невідповідність. Оскільки відповідач відмовився у наданні уповноваженого за поставку даного товару представника, був складений акт про невідповідність від 18.09.2020 в присутності директора підприємства позивача та за участю присутніх зі сторони відповідача водіїв. Один оригінал акту з фото- фіксацією зразків плиток був наданий водію ОСОБА_1 , а сканована копія була направлена на електрону адресу відповідача. В телефонній розмові відповідач повідомив позивача, що впродовж 3-х днів буде здійснена заміна товару на відповідний. Оскільки відповідач не виконав свої обов`язки за договором, 28.09.2020 позивач направив йому лист № 37 з проханням у найкоротший термін виконати свої договірні зобов`язання. У зв`язку з відсутністю будь-якої реакції з боку відповідача, йому було надіслано претензію № 45 від 07.10.2020 про повернення грошових кошів у розмірі 152895,60 грн. У передбачений законом термін відповідач не направив позивачу жодну інформацію про результати розгляду претензії. Відповідач не виконав договірні зобов`язання. Гроші, які отримав від позивача на виконання цих договірних зобов`язань, також не повернув. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача сплачені кошти за непоставлений товар у розмірі 152895,60 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 11, 205, 206, 662, 675, 678, 693 ЦК України, ст.ст. 181, 193, 222 ГК України.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.01.2022, що була надіслана відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "БУД АРІ" на адресу, яка відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69035, Запорізька область, місто Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 59, повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДВЕЛЛ ГРУП" (на сьогодні, у зв`язку із зміною найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "БУД АРІ") (постачальник, відповідач у справі) був виставлений Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРАСТ 2020" (покупець, позивач у справі) рахунок № 282 від 25.08.2020 на оплату товару - бруківки Плац (Мілано (св. ор-св бр-чорн), h6) у кількості 308,88 кв.м., на загальну суму 152895,60 грн. з ПДВ.

За платіжним дорученням від 26.08.2020 позивач перерахував відповідачу суму 152895,60 грн. з ПДВ за бруківку Плац згідно рахунку № 282 від 25.08.2020.

Проте, як зазначив позивач та вбачається з матеріалів справи, обумовлений сторонами товар позивачу поставлений не був.

28.09.2020 позивач направив відповідачу лист № 37 з проханням у найкоротший термін виконати свої договірні зобов`язання. У зв`язку з відсутністю будь-якої реакції з боку відповідача, позивачем відповідачу була надіслана претензія від 07.10.2020 про повернення грошових кошів у розмірі 152895,60 грн. Претензія була залишена без відповіді.

У зв`язку з тим, що товар відповідачем так і не був поставлений, повернення попередньої оплати відповідач також не здійснив, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми попередньої оплати, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах.

Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 207, ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Згідно з п. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Із досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, слідує, що між позивачем та відповідачем на підставі ст.ст.11, 202, 509, 642 ЦК України, ст. 181 ГК України виникли зобов`язання, фактично сторонами у спрощений спосіб укладено договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України, зокрема, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з оплатою позивачем за платіжним дорученням від 26.08.2020 суми 152895,60 грн. згідно рахунку № 282 від 25.08.2020 виставленого відповідачем, у останнього виникло зобов`язання поставити ТОВ "ТРАСТ 2020" визначений у цьому рахунку товар на загальну суму 152895,60 грн. з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи обумовлений сторонами товар відповідачем позивачу поставлений не був.

Внаслідок невиконання відповідачем обов`язку з поставки товару, позивачем направлялась відповідачу вимога про поставку товару, а також претензія про повернення суми 152895,60 грн. попередньої оплати за товар, перерахованої за платіжним дорученням від 26.08.2020 згідно рахунку № 282 від 25.08.2020.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів поставки оплаченого товару або повернення позивачу на його вимогу перерахованої суми попередньої оплати не надав.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 152895,60 грн. попередньої оплати є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2293,43 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД АРІ", (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 59) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАСТ 2020", (85300, Донецька область, м.Покровськ, вул. Європейська, буд. 51) суму 152895 грн. 60 коп. попередньої оплати та суму 2293 грн. 43 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 04.04.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва