ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2022 р. Справа №909/1003/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді В.М. Гриців

І.Б. Малех,

розглянув в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за № 0900-0903-8/693 від 10.01.2022 року (вх. № 01-05/212/22 від 14.01.2022 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року

у справі № 909/1003/21

за позовом: Івано-Франківського обласного центру зайнятості

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про стягнення 29131,75 грн шкоди, завданої неправомірними діями внаслідок виплати допомоги з безробіття,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позовну заяву

15.10.2021 року Івано-Франківський обласний центр зайнятості звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення 29131,75 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позивач з 19.05.2020 року надав статус безробітної ОСОБА_1 , як особі працездатного віку до призначення пенсії, і виплатив їй за період з 19.05.2020 року до 26.01.2021 року допомогу по безробіттю в сумі 39131,75 грн. Водночас, ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року у справі №300/1144/20, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 . На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначило ОСОБА_1 пенсію за віком з 05.03.2020 року. Вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 своєчасно не отримала пенсійного забезпечення, що надало їй можливість отримати статус безробітної та отримати допомогу по безробіттю. Це завдало позивачу шкоди у сумі виплаченої допомоги по безробіттю. З цього приводу позивач видав наказ від 22.02.2021 року № 62 «Про повернення коштів» і звернувся до відповідача з вимогою повернути здійснені виплати. Розмір претензії зменшився, оскільки ОСОБА_1 повернула центру зайнятості 10000,00 грн. Проте в добровільному порядку відповідач не повернув кошти в сумі 29131,75 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 20474/21 від 21.12.2021 року) заперечив проти позову. Вважає, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконала вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» щодо обов`язку своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, і своєчасно не повідомила позивачу про рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Також стверджує, що позивач не довів наявності всіх елементів, необхідних для застосування деліктної відповідальності за ст. 1166 ЦК України. Зазначає, що позивач відповідно до своїх повноважень не був позбавлений можливості перевірити обґрунтованість прийняття рішення про виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , проте таких заходів не вжив.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року у справі №909/1003/21 (суддя О.В. Малєєва) задоволено позов Івано-Франківського обласного центру зайнятості. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь Івано-Франківського обласного центру зайнятості 29131,75 грн. шкоди, завданої неправомірними діями, внаслідок виплати допомоги з безробіття, а також судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Суд першої інстанції встановив, що внаслідок протиправної відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 , що підтверджено судовими рішеннями у адміністративній справі №300/1144/20, відповідач завдав матеріальної шкоди (збитків) Івано-Франківському обласному центру зайнятості у розмірі отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, між якою (шкодою) і неправомірними діями відповідача є причинний зв`язок. При цьому, відсутності своєї вини у заподіянні шкоди відповідач не довів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права. Скаржник звертає увагу на те, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року у справі №300/1144/20 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 05.03.2020 року. Також з 19.05.2020 року позивач розпочав виплату ОСОБА_1 допомоги по безробіттю. Під час отримання виплати по безробіттю ОСОБА_1 було відомо про вказане рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Отже, неповідомлення особою обставини, яка унеможливлює отримання статусу безробітного, свідчить про невиконання нею обов`язків та відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення виплаченого забезпечення. Покликається на те, що позивач не довів всіх елементів, необхідних для застосування деліктної відповідальності, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для стягнення з до Пенсійного фонду 29131,75 грн. Зауважує, що суд не надав оцінки тому факту, що позивач не був позбавлений можливості перевірити обгрунтованість прийнятого рішення про виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , проте необхідних заходів не вжив. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року у справі №909/1003/21, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника. Вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, рішення суду першої інстанції законним, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з всебічним і повним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, зазначає, що вчинення відповідачем неправомірних дій, спричинених протиправним рішенням про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, що встановлено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року у справі №300/1144/20, надало їй можливість зареєструватись в центрі зайнятості, набути статус безробітного та отримувати допомогу по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, чим завдано шкоди останньому. Просить залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року у справі №909/1003/21, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2022 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №909/1003/21 визначено суддю О.В. Зварич суддів: В.М. Гриців, І.Б. Малех.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: В.М. Гриців, І.Б. Малех) відкрито апеляційне провадження у справі № 909/1003/21 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень №№872, 880 позивачу 02.03.2022 року та відповідачу 21.02.2022 року вручено ухвалу суду від 14.02.2022 року, що підтверджує факт їх ознайомлення з порядком розгляду даної справи.

На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на судове рішення у справі №909/1003/21, яке є предметом оскарження.

Обставини справи

Із наявних у судовій справі копій документів вбачається, що 19.05.2020 року гр. ОСОБА_1 звернулася до Калуської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю з дня реєстрації як безробітного (а.с.10-11).

Згідно інформації з персональної картки, створеної Калуською міськрайонною філією Івано-Франківського обласного центру зайнятості ОСОБА_1 надано статус безробітного з 19.05.202020 року (а.с.9).

Наявною в матеріалах справи копією розрахунку Івано-Франківського обласного центу зайнятості підтверджується, що за період з 19.05.2020 року по 26.01.2021 року позивач виплатив ОСОБА_1 допомогу по безробіттю в сумі 39131,75 грн. (а.с. 14).

Також 01.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним скасування рішення № 488 від 13.03.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року у справі № 300/1144/20, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 року, задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 488 від 13.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 05.03.2020 року пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України Про пенсійне забезпеченя (а.с. 23-30).

Івано-Франківський окружний адміністративний суд встановив, що 05.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2. За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення №488 від 13.03.2020 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2. Суд визнав протиправним вказане рішення Пенсійного фонду, встановивши наявність у ОСОБА_1 всіх умов, встановлених п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» для призначення їй пенсії на пільгових умовах за списком №2 з 05.03.2020 року.

На виконання Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року у справі № 300/1144/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначило ОСОБА_1 пенсію за віком з 05.03.2020 року, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду № 418 від 18.02.2021 року (а.с.12).

22.02.2021 року Івано-Франківський обласний центр зайнятості видав наказ №62 «Про повернення коштів», відповідно до якого вирішено вжити заходів щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рахунок центру зайнятості коштів сумі 39131,75 грн., які були виплачені як допомога по безробіття ОСОБА_1 під час її перебування на обліку як безробітної за період з 19.05.2020 року по 26.01.2021 року, у зв`язку з призначенням ОСОБА_1 на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року у справі №300/1144/20, яке набрало законної сили 12.01.2021 року, пенсії за віком на пільгових умовах з 05.03.2020 року (а.с.13).

05.03.2021 року позивач надіслав відповідачу вимогу №279-27.4/24-21 від 05.03.2021 року про повернення коштів в сумі 39131,75 грн. (а.с.15-16).

Як вбачається з банківських виписок, ОСОБА_1 в період з 06.04.2021 року по 06.05.2021 року повернула позивачу 10000,00 грн. отриманої допомоги по безробіттю (а.с. 17-19).

02.09.2021 року позивач надіслав відповідачу вимогу про повернення коштів №935-27.4/24-21 від 02.09.2021 року, в якій просив протягом 15 календарних днів повернути залишок допомоги по безробіттю, яку отримала ОСОБА_1 в сумі 29131,75 грн. (а.с. 20-22).

Відповідач залишив вказану вимогу про повернення коштів без відповіді та задоволення, що слугувало підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту1 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.

Пунктом 2 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

У відповідності до пункту 13 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" особи працездатного віку - особи віком від 16 років, які не досягли встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку.

Статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи (п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Згідно з частиною 2 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції станом на 19.05.2020 року) статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Положеннями пунктів 2, 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" унормовано, що суб`єкти страхування на випадок безробіття - застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик; страховик - Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В частині 1 статті 1173 Цивільного кодексу України унормовано, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, яке включає у якості складових елементів: шкоду, протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, причинний зв`язок між ними, а також вину особи, що заподіяла збитки.

Терміном шкода позначаються наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого у результаті порушення належного йому права або блага. Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, яка суперечить правовим нормам. Причинний зв`язок - це відповідний об`єктивно існуючий зв`язок між явищами, при якому одне явище, яке передує, при відповідних умовах породжує, викликає інше явище наступне. Відповідальність за заподіяні протиправною поведінкою збитки виникає при наявності вини особи, що заподіяла збитки (шкоду).

В ході розгляду справи суд встановив, що внаслідок неправомірних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, які полягають у незаконній відмові ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, Івано-Франківський обласний центр зайнятості здійснив йому виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів, за рахунок Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Неправомірність вищевказаних дій відповідача (відмова ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах заСписком № 2) встановлена в процесі розгляду адміністративної справи №300/1144/20, за результатами розгляду якої Івано-Франківський окружний адміністративний суду прийняв рішення від 31.08.2020 року, яким визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 488 від 13.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 05.03.2020 року пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п.«б» ст.13 Закону України Про пенсійне забезпеченя.

В силу приписів частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, як вірно встановив суд першої інстанції, на момент звернення ОСОБА_1 до Калуської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центу зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та виплату допомоги по безробіттю в центру зайнятості не було підстав для відмови ОСОБА_1 у наданні такого статусу, оскільки станом на 19.05.2020 року ОСОБА_1 пенсії не отримувала.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що внаслідок протиправної відмови органу Пенсійного фонду України у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, завдано матеріальної шкоди (збитків) Івано-Франківському обласному центру зайнятості зайнятості у розмірі отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю (29131,75 грн., враховуючи те, що 10000,00 грн. отриманої допомоги ОСОБА_1 особисто повернула позивачу). Між завданою шкодою і неправомірними діями відповідача є причинний зв`язок. Матеріали судової справи не містять доказів щодо відсутності вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу.

Вищенаведеним підтверджується наявність усіх передбачених чинним законодавством складових елементів правопорушення, яке є підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано та підставно задоволив позовні вимоги та стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь Івано-Франківського обласного центру зайнятості 29131,75 грн. шкоди, завданої неправомірними діями, внаслідок виплати допомоги з безробіття.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про наявність у діях ОСОБА_1 вини в заподіянні шкоди позивачу з підстав неповідомлення центру зайнятості про наявність адміністративного процесу до органу Пенсійного фонду України, оскільки саме внаслідок протиправної відмови відповідача у призначенні пенсії, зазначена громадянка була вимушена звернутися до позивача за одержанням допомоги по безробіттю, а згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" наявність спору особи з органом Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії не є підставою для відмови у призначенні допомоги по безробіттю.

Таким чином, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року у справі №909/1003/21.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за № 0900-0903-8/693 від 10.01.2022 року (вх. № 01-05/212/22 від 14.01.2022 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року у справі №909/1003/21 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех