ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.03.2022 Справа№ 914/537/22

Суддя Господарського суду Львівської області Артимович В.М., розглянувши матеріали заяви: ОСОБА_1 , с. Старичі, Яворівський район, Львівська область

про: відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

У поданій заяві ОСОБА_1 просить суд прийняти заяву та відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

При підготовці справи до розгляду судом встановлено, що заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Частина 3 згаданої вище статті містить чіткий перелік документів, що додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Так, відповідно до ч. 3 ст. ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються: довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно; перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках; копія трудової книжки (за наявності); відомості про роботодавця (роботодавців) боржника; декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства; докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини; інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності). До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Суд зазначає, що з огляду на матеріали заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, заявником долучено конкретизований список кредиторів, у якому зазначає про наявність заборгованості перед п`ятьма банками та 16 фінансовими установами.

До матеріалів заяви долучено докази на підтвердження укладення кредитних договорів лише з наступними фінансовими установами: ТзОВ «ФК «Форза», ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс»,ТзОВ «Алекскредит», ТзОВ «ФК «Кредіплюс», ТзОВ «Безпечне агенство необхідних кредитів», ТзОВ «Мілоан», ТзОВ «Містер Кеш», ТзОВ «СС Лоун», ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТзОВ «ФК «Гроші Ком».

На підтвердження розміру прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати, заявником долучено кредитну історію, яка була складена та сформована Українським бюро кредитних історій. Згідно з даними виписки з Кредитної історії боржника станом на 18.02.2022 загальна сума кредитів становить 202885,00 грн., загальна сума відкритих лімітів становить 154690,00 грн., загальна сума заборгованості боржника перед кредиторами, що є користувачами кредитної історії, становить 243754,20 грн., прострочена заборгованість становить 71799,80 грн.

Суд критично ставиться до твердження заявника, що розмір заборгованості підтверджує роздруківка з Українського бюро кредитних історій, оскільки вказаний витяг не може бути допустимим доказом наявності грошових вимог в силу ст. 77 ГПК України, так як обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, в порушення норми ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства заявником не додано доказів припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не долучено доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи заявником подано заяву арбітражного керуючого Дейнеки М.І. про згоду на участь у даній справі та договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 11.02.2022.

Пунктом п. 3 договору передбачено, що оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 18607,50 грн. за весь строк виконання повноважень, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією. ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців в сумі 1860,75 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність. Розрахунки проводяться шляхом оплати ОСОБА_1 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження з умови надсилання арбітражним керуючим Дейнекою М.І. поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів боржника.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Кодексом України з процедур банкрутства чи іншим нормативно-правовим актом не передбачено можливості розстрочення, відстрочення чи звільнення ініціатора провадження у справі про неплатоспроможність від авансування винагороди арбітражному керуючому, встановленої ч. 3 ст. 116 Кодексу України з питань банкрутства.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20 зазначено: « 36. Колегія суддів касаційного суду погоджується з правильністю таких висновків апеляційного суду з огляду на те, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб не встановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

37. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

40. Верховний Суд звертає увагу, що Кодекс України з процедур банкрутства та інші норми законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають можливості відстрочення чи розстрочення заявнику в авансуванні такої винагороди.

41. Доводи скаржника про необхідність застосування аналогії Закону України «Про судовий збір» про можливість суду в окремих випадках звільнити особу від сплати судового збору (стаття 8 Закону) до положень статті 30 КУзПБ щодо винагороди арбітражного керуючого, колегія суддів касаційного суду вважає недостатньо обґрунтованими і зазначає, що авансування винагороди керуючому реструктуризацією та сплата судового збору мають різну правову природу, регулюються різними нормативно-правовими актами, мають різну сферу застосування та кінцеву мету.

42. Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками апеляційного суду про необґрунтованість доводів скаржниці про можливість покладення обов`язку з авансування винагороди керуючого реструктуризацією за перші три місяці роботи на кредиторів з розподілом загальної суми між кредиторами боржника чи обов`язку створення кредиторами фонду для такого авансування винагороди керуючому реструктуризацією.

Норми статті 116 КУзПБ не містять положень про можливість розподілити між кредиторами зобов`язання сплатити кошти за відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним повноважень у справі в перші три місяці провадження, та обов`язку для кредиторів щодо створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Положеннями статті 114 КУзПБ передбачено право кредиторів за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду, а не здійснити авансування винагороди арбітражному керуючому.

Зазначені висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 910/2629/20 (пункти 34-36 постанови) і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від них у цій справі».

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 та п. 6 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, та забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно із ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

З огляду на долучений до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 11.02.2022, оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 18607,50 грн. за весь строк виконання повноважень, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією.

Суд звертає увагу заявника, що згідно із ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року для працездатних осіб встановлено прожитковий мінімум на рівні 2481,00 гривень.

Отже, станом на дату звернення заявника із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, сума авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень та становить 37215,00 грн. (2481,00 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб, станом на дату звернення із заявою) Ч 5 (розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб) = 12405,00 грн./12405,00 грн. Ч 3 (місяці виконання повноважень керуючим реструктуризацією) = 37215,00 грн.).

До матеріалів заяви заявником долучено квитанцію від 21.02.2022 за № 0.0..1 на суму 1860,75 грн. як доказ авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією згідно договором, в той час, як загальна сума авансування, внесена на депозитний рахунок Господарського суду Львівської області повинна становити 37215,00 грн.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що імперативними нормами абз. 3 ч. 2 ст. 30 та п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства чітко визначено розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризації.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що сума авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень та за три місяці виконання таких повноважень, як це передбачено п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, становить 37215,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що Верховним Судом у своїх постановах зазначено лише про можливість боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим на умовах відстрочення та/чи розстрочення оплати винагороди керуючого реструктуризацією, однак в жодному разі не зменшення такої оплати відносно розміру, встановленого нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи те, що боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, суд дійшов висновку, що подана заява не відповідає змісту вимог, визначених статтею 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Норми статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства не містять положень про можливість прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним повноважень керуючого реструктуризацією у справі в перші три місяці провадження. Положеннями статті 114 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено право кредиторів за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду, а не здійснити авансування винагороди арбітражному керуючому.

Таким чином, заявнику необхідно здійснити оплату авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці на суму 37215,00 грн.

Законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Тобто, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Частина 3 згаданої вище статті містить чіткий перелік документів, що додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Отже, з огляду на матеріали заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в порушення вимог ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, заявником до такої заяви не долучено доказів щодо розміру прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати, припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у встановленому розмірі.

Згідно із ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на зазначене, враховуючи, що заявником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано документів, визначених у ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, у тому числі доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі, визначеному ст. 30 та ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, суд залишає заяву про відкриття провадження у справі без руху.

Одночасно, суд інформує заявника що відповідно до приписів ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 37, 113, 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишити без руху.

2. Надати заявнику строк у 10 (десять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення таких недоліків:

2.1. Привести заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у відповідність до вимог ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

2.2. Подати докази авансування боржником винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі, визначеному ст. 30 та ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

2.3. Подати докази на підтвердження розміру прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

2.4. Подати докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Артимович В.М.