ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 квітня 2022 року № 903/233/22

Суддя Господарського суду Волинської області Якушева І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-7» про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи підприємця Мігалі Івана Нуцовича 51103,30 грн.,

в с т а н о в и л а:

08.04.2022 на адресу Господарського суду Волинської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-7» надійшла заява №467 від 08.04.2022 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи підприємця Мігалі Івана Нуцовича 51103,30 грн., з них: 43994,40 грн. заборгованості за договором оренди торгового місця №49 від 29.04.2009, 7108,90 грн. штрафу.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу до Господарського суду Волинської області, заявник у заяві зазначив, що адреса місцезнаходження відповідача фізичної особи підприємця Мігалі Івана Нуцовича: АДРЕСА_1 .

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі заяви до іншого суду за територіальною підсудністю з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 12.11.2011 №9-рп/2011).

Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Відповідно до ст. 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з безкоштовним запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача фізичної особи підприємця Мігалі Івана Нуцовича: АДРЕСА_1 .

На обгрунтування звернення із заявою про видачу судового наказу до Господарського суду Волинської області заявник посилається на положення ч.5 ст. 29 ГПК України, вказуючи, що місцем укладення договору є м.Луцьк.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути з боржника заборгованість за договором оренди торгового місця №49 від 29.04.2009.

У частині першій статті 29 ГПК України встановлено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

У заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржника заборгованість за договором оренди торгового місця №49 від 29.04.2009, яким не врегульовано питання щодо місця виконання договору. Стягнення заборгованості за договором безпосередньо не пов`язане з місцем виконання угоди. Зобов`язання з оплати за оренду торгового місця не є таким, яке належить виконувати тільки в певному місці.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для застосування ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, а підсудність заяви слід визначати за загальними правилами підсудності.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

З огляду на викладене, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-7» про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи підприємця Мігалі Івана Нуцовича 51103,30 грн. слід передати до Господарського суду Закарпатської області за територіальною підсудністю.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 27, ст. 149, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-7» про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи підприємця Мігалі Івана Нуцовича 51103,30 грн. з додатками на 36 арк. надіслати Господарському суду Закарпатської області (вул. Коцюбинського, 2-А, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) за територіальною підсудністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 12.04.2022

Суддя І. О. Якушева