ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 м. Дніпро Справа № 908/1445/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборне-133" на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2021 (повний текст складено 03.12.2021, суддя Смірнов О.Г.) у справі № 908/1445/21

за позовом ОСОБА_1 , м. Запоріжжя

до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборне-133", м. Запоріжжя

про визнання частково недійсними рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборне-133" (відповідач, Об`єднання, ОСББ "Соборне-133"), в якій просив визнати недійсним частково рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ "Соборне-133", оформлене протоколом №7 від 21.12.2019, в частині затвердження розміру внеску по витратам на управління багатоквартирним будинком на 2020 рік (п.4 порядку денного).

Позовні вимоги мотивовано тим, що п. 4 рішення загальних зборів ОСББ "Соборне-133" від 21.12.2019 №7 встановлено членський внесок на управління будинком на 2020 рік у розмірі 4,60 грн. за 1 кв.м як для житлових, так і для нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Позивач вважає, що з цього протоколу загальних зборів ОСББ "Соборне-133" вбачається, що за рішення про затвердження розміру внесків по витратам на управляння багатоквартирним будинком на 2020 рік (питання №4) проголосувало менше необхідної кількості співвласників багатоквартирного будинку, що є порушенням ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та ч. 8 розділу ІІІ Статуту ОСББ.

Відтак, на думку позивача, рішення, прийняте з 4 питання порядку денного, є недійсним, що і стало підставою для звернення до суду із позовом, оскільки, незважаючи на порушення норм законодавства та Статуту ОСББ, відповідач, керуючись вказаним рішенням, виставляє співвласникам рахунки за утримання будинку та прибудинкової території.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.11.2021 позовні вимоги задоволено. Визнано частково недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Соборне-133", оформлене протоколом №7 від 21.12.2019, в частині затвердження розміру внесків по витратам на управління багатоквартирним будинком на 2020 рік (п. 4 порядку денного).

Вказаного висновку суд дійшов, встановивши такі обставини справи:

- зі змісту протоколу №7 загальних зборів ОСББ "Соборне-133" від 21.12.2019 вбачається, що загальна кількість співвласників ОСББ збільшилась на 6 осіб порівняно із даними, зазначеними у Протоколі №1 установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень від 30.01.2016, та становить 168 співвласників. В той час, як у 2016 році загальна кількість співвласників становила 162 особи;

- враховуючи положення ч. 14 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" за спірне питання (№4 порядку денного) повинно було проголосувати не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі, якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. В даному випадку необхідною кількістю є 112 голосів (168:3*2=112);

- встановлений у п. 8 Статуту ОСББ 51% голосів для прийняття рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників не узгоджується з приписами ч. 14 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції станом на час прийняття спірного рішення);

- під час розгляду справи місцевим господарським судом враховано, що 51% від 168 співвласників становить 86 осіб, тоді як відповідно до протоколу №7 загальних зборів ОСББ "Соборне-133" від 21.12.2019 по 4-му питанню порядку денного проголосувало «ЗА» 83 співвласники, тобто в меншій кількості, ніж передбачено самим Статутом;

- п. 7 Статуту встановлено порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах, який відповідає положенням ч. 13 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Іншого порядку визначення кількості голосів норми Статуту ОСББ не містять;

- суд першої інстанції визнав твердження відповідача про те, що за рішення по п. 4 порядку денного загальних зборів проголосували співвласники, загальна площа яких становить 5500,72 кв.м (64,42%) від загальної площі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності, таким, що не відповідає дійсності, оскільки 5500,72 кв.м від загальної площі 9949,47 кв.м становить 55,29%. Під час розгляду справи відповідачем не надано до матеріалів справи таблиці голосування з питань порядку денного загальних зборів, яка є додатком до Протоколу №7 від 21.12.2019.

Крім вказаного вище, місцевий господарський суд, вирішуючи питання про достовірність та доведеність таких обставин, як дотримання сторонами положень п. 11 Статуту ОСББ; надання позивачем листів від 15.01.2020, 12.03.2020 про отримання інформації від ОСББ "Соборне-133" (протоколів загальних зборів ОСББ за 2016, 2017, 2018, 2019 роки), що були отримані відповідачем (згідно рекомендованих повідомлень про їх вручення); акту від 09.01.2020, складеного членами правління ОСББ "Соборне-133" щодо непроживання власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , який є повідомленим про розмір внесків, встановлених рішенням загальних зборів, оформлених протоколом №7 від 21.12.2019, із зазначенням «від отримання копії протоколу відмовився», посилався на положення ст.ст. 13, 73, 74 ГПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування до спірних відносин спеціальної позовної давності, визначеної п. 8 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, місцевий господарський суд визнав, що в даному випадку ОСББ не є тією формою товариства, при оскарженні рішень якого можливо було б застосовувати спеціальну позовну давність в один рік. Для оскарження рішень ОСББ строк позовної давності становить три роки.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати рішення;

- у задоволенні позовних вимог відмовити;

- стягнути на користь відповідача судові витрати (судовий збір та витрати на правничу допомогу).

Скаржник в обґрунтування наведених вимог посилається на таке:

- господарським судом першої інстанції не враховано: положень ч. 2 ст. 385 Цивільного кодексу України; ОСББ є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту і закону; положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», що визначають перелік статутних органів ОСББ та їх повноваження;

- під час голосування на загальних зборах відповідач керувався Статутом ОСББ "Соборне-133", в редакції від 30.01.2016 (протокол №1). Статут пройшов реєстрацію, на сьогоднішній день є діючим, а отже, рішення загальних зборів приймались у відповідності до Статуту;

- п. 8 розділу III Статуту ОСББ визначає, що рішення про визначення переліку та розміру внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію, капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше як 51% від загальної кількості усіх співвласників. Пункт 7 розділу III Статуту ОСББ передбачено, що кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири, або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих в будинку. Отже, відповідно до п. 5 Протоколу загальних зборів відповідача від 25.11.2018 проголосували співвласники, загальна площа яких становить більше 51% від загальної площі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності (оскаржується інший протокол!!! від 21.12.2019 №7, п.4);

- суд при ухваленні рішення наводить розрахунки, виходячи з кількості співвласників, вважаючи що на загальних зборах проголосувало менше 50%. На думку скаржника, не було враховано те, що відповідно до Статуту ОСББ кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири, або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у будинку;

- прийняття оскаржуваного судового рішення на користь позивача через значний проміжок часу порушує права інших співвласників та ОСББ. Задоволення позову здійснено без урахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами усіх співвласників, які тривалий час належним чином реалізують свої права на участь в управлінні справами ОСББ і виконують свої обов`язки зі сплати внесків та інших платежів, пов`язаних з утриманням будинку, й інтересами позивача (з посиланням на висновки постанови КГС ВС від 23.12.2020 у справі №926/4729/16 та положення ст. 1, ч. 6 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 1, 7 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ч.ч. 1-4 ст. 13, ч.ч. 1, 3 ст. 16, ч.ч. 4, 5 ст. 319, ч. 1 ст. 322 Цивільного кодексу України). Також, скаржник посилається на обставини справи №918/400/19 та правову оцінку, що вони отримали у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.05.2020;

- щодо обраного позивачем способу захисту, то ані в позовній заяві, ані в судовому засіданні позивач не міг вказати, які саме його права порушені визначенням розміру внеску, затвердженого загальними зборами. Позивач не заперечував проти встановленого розміру внеску, не надавав суду аргументований розрахунок внеску;

- щодо строків позовної давності, то в порушення процесуальних норм позивачем клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності не заявлялось, судом не визнано поважними причини пропуску позовної давності. При застосуванні строків позовної давності суд зробив помилковий висновок про те, що для оскарження рішень ОСББ строк позовної давності становить три роки. Вказаний висновок суперечить положенням ст.ст. 83, 85, 258 Цивільного кодексу України та правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18). На думку відповідача, при прийнятті рішення суд повинен був застосувати спеціальну позовну давність, оскільки ОСББ є непідприємницьким товариством.

3. Узагальнені доводи інших учасників справи.

Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборне-133" на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2021 у справі № 908/1445/21; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 22.02.2022 о 14:45 год.

У судовому засіданні 22.02.2022 позивач та його представник (в режимі відеоконференції) і представник відповідача надали пояснення у справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

22.02.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши позивача та його представника і представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскаржуване рішення слід залишити без змін з таких підстав.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Згідно рішень, прийнятих установчими зборами власників квартир та нежитлових приміщень по пр-ту Соборний (Леніна), буд. 133 у м. Запоріжжя, оформлених Протоколом №1 від 30.01.2016, вирішено створити Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборне-133" (далі - ОСББ "Соборне-133") та затверджено його Статут.

Позивач є власником житлового приміщення у вказаному будинку.

У подальшому, 21.12.2019 відбулись загальні збори ОСББ "Соборне-133", де серед інших питань порядку денного було включено питання №4 про визначення членського внеску на управління будинком на 2020 рік у розмірі 4,60 грн. за 1 кв.м як для житлових, так і для нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Вказане рішення оформлено Протоколом №7 від 21.12.2019.

Так, за результатами голосування з 4-го питання порядку денного, згідно вказаного протоколу загальних зборів ОСББ "Соборне-133" проголосувало:

- "ЗА" - 83 співвласника, загальна площа житлових приміщень (квартир) становить 5500,72 кв. м, що складає 64,42% від загальної площі житлових (квартир) та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності;

- "ПРОТИ" - 4 співвласника, загальна площа житлових приміщень (квартир) та нежитлових приміщень становить 127,24 кв. м, що складає 1,49% від загальної площі житлових (квартир) та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності.

Відповідач в преамбулі спірного протоколу визначає, що:

- загальна площа всіх житлових (квартир) та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку становить 9949,47 кв.м,

- кількість житлових приміщень (квартир) багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності - 137 загальною площею 7057,49 кв.м,

- кількість житлових приміщень (квартир) багатоквартирного будинку, що перебувають у комунальній власності - 3 загальною площею 149,08 кв.м,

- кількість нежитлових приміщень - 5, загальною площею 2742,9 кв.м, у т.ч. у приватній власності перебувають - 2 загальною площею 1480,8 кв.м, та у комунальній власності перебувають - 3 загальною площею 1262,10 кв.м.

Також у Протоколі №7 містяться дані щодо загальної кількості осіб, які взяли участь особисто та через представників співвласники в кількості - 42 особи, яким належать житлові приміщення (квартири) багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності загальною площею 2113,34 кв.м. У письмовому опитуванні взяли участь особисто та через представників співвласники в кількості 43 особи, яким належать житлові приміщення (квартири) багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності, загальною площею 2087,12 кв.м та дві особи, яким належать нежитлові приміщення, що перебувають у приватній власності загальною площею 1480,8 кв.м.

Проте, позивач не погоджується з прийнятим загальними зборами рішенням з четвертого питання порядку денного, оскільки, на його думку, за вказане рішення про затвердження розміру внесків по витратам на управляння багатоквартирним будинком на 2020 рік проголосувало менше необхідної кількості співвласників багатоквартирного будинку, визначеної ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та ч. 8 розділу ІІІ Статут ОСББ, що є підставою виникнення спірних правовідносин між сторонами.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст. 15 Цивільного кодексу України).

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 382 Цивільного кодексу України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з ч. 1 ст. 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів ОСББ (далі - Закон №2866-ІІІ).

Згідно зі ст. 10 Закону №2866-ІІІ органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 8 розділу III Статуту ОСББ "Соборне-133" (в редакції від 30.01.2016, протокол №1) рішення про визначення переліку та розміру внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію, капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше як 51% від загальної кількості усіх співвласників.

За умовами п. 7 розділу III Статуту ОСББ кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири, або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у будинку.

Апеляційний господарський суд зазначає, що на відміну від порядку визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах, який за статутом об`єднання може бути іншим, ніж встановлено ч. 13 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", кількість голосів, яка необхідна для прийняття рішень про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд становить не менш, як дві третини загальної кількості усіх співвласників, що встановлено ч. 14 ст. 10 зазначеного Закону, яка має імперативний характер, тобто обов`язкова до застосування усіма об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків та не може бути змінена, зокрема, визначенням іншого порядку голосування статутом об`єднання.

Аналогічна за змістом норма міститься й у ч. 6 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Між тим, п. 8 Статуту ОСББ "Соборне-133" передбачено, що рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію, капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало 51% від загальної кількості усіх співвласників.

Відтак, вищенаведений пункт Статуту ОСББ "Соборне-133" суперечить вимогам ч. 14 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», отже, під час розгляду даної справи підлягає застосуванню вищенаведена норма Закону, а не п. 8 Статуту, що вірно було встановлено та застосовано місцевим господарським судом.

У спірних зборах взяли участь:

- особисто та через представників: 42 особи, яким належать житлові приміщення (квартири) багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності загальною площею 2113,34 кв.м;

- у письмовому опитуванні: 43 особи, яким належать житлові приміщення (квартири) багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності, загальною площею 2087,12 кв.м та 2 особи, яким належать нежитлові приміщення, що перебувають у приватній власності, загальною площею 1480,8 кв.м.

Таким чином, у зборах взяло участь 87 осіб, з яких по четвертому питанню порядку денного, вирішення якого віднесено до виключної компетенції загальних зборів ОСББ, проголосувало:

"ЗА" - 83 співвласника, загальна площа житлових приміщень (квартир) становить 5500,72 кв. м, що складає 64,42% від загальної площі житлових (квартир) та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності;

"ПРОТИ" - 4 співвласника, загальна площа житлових приміщень (квартир) та нежитлових приміщень становить 127,24 кв. м, що складає 1,49% від загальної площі житлових (квартир) та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності.

Рішення визнано прийнятим зборами (у голосуванні взяли участь співвласники, загальна площа яких становить 5500,72 кв.м, що складає 64,42% від загальної площі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності), згідно даних Протоколу №7.

Проте, вказаний висновок (підрахунок) відповідача суперечить вимогам ч. 14 ст. 10 Закону №2866-ІІІ, оскільки для прийняття рішення з четвертого питання порядку денного необхідною кількістю голосів «за» є 112 (⅔ від 168 загальна кількість усіх співвласників). Натомість, у голосуванні взяло участь 87 осіб, з яких «за» - 83 особи, «проти» -3 особи, що свідчить про відсутність необхідного кворуму для прийняття рішення зі спірного питання порядку денного, оформленого Протоколом №7 від 21.12.2019.

Матеріали справи не містять будь-яких інших доказів, аніж Протокол №7 від 21.12.2019, з яких можливо встановити відмінну від зазначеної кількості осіб, що взяли участь у голосуванні зі спірного питання порядку денного. Вказаним спростовуються доводи відповідача про наявність необхідного кворуму для прийняття рішення зі спірного питання.

Крім того, місцевим господарським судом обґрунтовано зауважено про відсутність необхідного кворуму для прийняття рішення зі спірного питання порядку денного, за умови використання під час підрахунку положень п. 8 розділу ІІІ Статуту, оскільки 51% від 168 співвласників становить 86 осіб, проте згідно Протоколу №7 від 21.12.2019 "ЗА" проголосувало лише 83 співвласники, тобто в меншій кількості, ніж передбачено Статутом ОСББ, та на положення якого посилається відповідач в обгрунтування своєї правової позиції.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" (далі - Закон 417-VIII) визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону 417-VIII власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону 417-VIII співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Частиною 11 статті 10 Закону 417-VIII визначено, що рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

Враховуючи, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками (власниками квартир та нежитлових приміщень) шляхом прийняття рішень на зборах, які є обов`язковими для всіх співвласників, прийняте на зборах співвласників спірне рішення з четвертого питання порядку денного, оформлене Протоколом №7 від 21.12.2019, стосуються прав та обов`язків позивача як співвласника багатоквартирного будинку по пр-ту Соборний (Леніна), буд. 133 у м. Запоріжжя, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.04.2009 № 22544019 і № 22504561.

З огляду на наведене в сукупності, позовні вимоги про визнання частково недійсними рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень з четвертого питання порядку денного, оформленого протоколом ОСББ "Соборне-133" №7 від 21.12.2019, є обґрунтованими. Апеляційним господарським судом встановлено факт порушення відповідачем положень ч. 14 ст. 10 Закону №2866-ІІІ під час визначення наявності необхідного кворуму для прийняття рішення з четвертого питання порядку денного. Вказане свідчить про правомірність висновків місцевого господарського суду в цій частині.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Щодо обраного позивачем способу захисту, який, на думку скаржника, не є визначеним, то цей довід отримав оцінку місцевого господарського суду, яку поділяє суд апеляційної інстанції, зокрема, обома інстанціями встановлений факт порушення законних прав та інтересів позивача як співвласника багатоквартирного будинку по пр-ту Соборний (Леніна), буд. 133 у м. Запоріжжя, рішенням, прийнятим з четвертого питання порядку денного загальними зборами ОСББ "Соборне-133" та оформленим Протоколом №7 від 21.12.2019. Протилежного під час розгляду справи відповідачем належними та допустимими доказами доведено не було. Відсутність у позовній заяві посилань на перелік порушених прав позивача, як співвласника, не спростовує викладених судових висновків у п. 6 цієї постанови.

Крім того, відповідач з посиланням на дотримання необхідного кворуму для прийняття спірного рішення з четвертого питання порядку денного зборів від 29.12.2019 під час розгляду справи в судах обох інстанцій не надав будь-яких інших доказів існування відмінних показників осіб, що взяли участь у голосуванні, від тих, що зазначені в Протоколі №7.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити, чи є особа, за позовом якої відкрито провадження у справі, належним позивачем. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

В цій справі апеляційним господарським судом встановлено всі складові елементи, необхідні для звернення за захистом порушеного права позивача в позовному провадженні.

Щодо застосування строків спеціальної позовної давності до спірних правовідносин сторін, про що просить скаржник, то колегія суддів зазначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Поряд з цим, зазначеним Кодексом встановлено спеціальну позовну давність тривалістю в один рік для окремих видів вимог, зокрема, для вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства (п. 8 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України).

Скорочена позовна давність строком в один рік щодо вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, встановлена п. 8 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України (норма набула чинності 17.06.2018 відповідно до Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"), застосовується безпосередньо до оскарження рішень товариства з обмеженою відповідальністю та товариства з додатковою відповідальністю і не застосовується до вимог про визнання недійсним рішення інших юридичних осіб, у тому числі рішень зборів об`єднання власників багатоквартирного будинку.

Зважаючи на суть спірних правовідносин, вимоги Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", яким встановлена спеціальна позовна давність щодо вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, не можуть застосовуватися за аналогією закону до вимог про оскарження рішень зборів об`єднання власників багатоквартирного будинку відповідно до ст. 8 Цивільного кодексу України. У такому разі, оскільки інше не передбачено законом, застосовується визначена у ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Апеляційним господарським судом встановлено, що позовну заяву в цій справі подано до місцевого господарського суду 19.05.2021, відповідно до відмітки суду першої інстанції на позовній заяві. Отже, встановлена ст. 257 Цивільного кодексу України позовна давність у три роки є такою, що не сплинула. Відтак, помилковим є посилання відповідача на сплив спеціальної позовної давності у даній справі.

Щодо посилань на судові висновки у справах №918/400/19 та №462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18), як на підставу для скасування судового рішення у даній справі, слід зазначити, що у справі, що переглядається в апеляційному порядку, правовідносини та фактичні обставини справи є відмінними від тих, що мали місце у наведених вище справах, зазначених скаржником в апеляційній скарзі для порівняння, що не може бути підставою для скасування судового рішення, прийнятого по суті спору.

Решта аргументів, викладених в апеляційній скарзі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Право скаржника не порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З наведених у п. 6 цієї постанови мотивів, відсутні підстави вважати допущення неправильного застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права у даній справі.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального та процесуального права, висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, відповідають встановленим обставинам справи, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення вимог апеляційної скарги без задоволення, а рішення - без змін.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборне-133" на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2021 у справі № 908/1445/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2021 у справі № 908/1445/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 01.04.2022

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя І.О. Вечірко