номер провадження справи 22/54/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.02.2022 Справа № 908/3356/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Ярешко О.В., при секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників учасників справи:

від позивача (стягувача): не з`явився

від відповідача (заявника, боржника): не з`явився

розглянувши у судовому засіданні матеріали заяви (вих. № 25-16/218 від 14.02.2022) про відстрочку та розстрочку виконання судового рішення по справі № 908/3356/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фарммедальянс (вул. Сергія Єсеніна, буд. 1, м. Київ, 03170)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (вул. Теплична, буд. 18, м. Запоріжжя, 69000)

про стягнення 45 957,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

15.02.2022 до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат надійшла заява (вих. № 25-16/218 від 14.02.2022) про відстрочку та розстрочку виконання судового рішення по справі № 908/3356/21.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.02.2022, вказану вище заяву передано на розгляд судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.02.2022 у справі № 908/3356/21 вказана заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., судове засідання з розгляду заяви призначено на 24.02.2022, про що повідомлено учасників справи ухвалою суду.

У судове засідання 24.02.2022 представники сторін не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ГПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи належне повідомлення позивача (стягувача) та відповідача (заявника, боржника) про розгляд заяви, суд визнав можливим розглянути заяву за відсутності представників сторін.

Заява мотивована таким. Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" є єдиним та унікальним підприємством з виробництва титану губчастого, титанових сплавів, литва, титанового шлаку, тетрахлориду титану, титанових зливок та інших видів титанової продукції в Україні та Європі та віднесено до підприємств України першого класу підвищеної небезпеки, а також занесено до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки під кодом .01.1 та внесено до Державного реєстру потенційно небезпечних об`єктів з присвоєнням йому реєстраційного номера: ПНО-01.23.2004.0001820 в зв`язку з тим, що у виробництві продукції підприємства задіяний рідкий хлор, а на його території знаходиться один з найбільших в Україні складів рідкого хлору. Згідно статті 8 Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки" на ТОВ "ЗТМК", як на суб`єкта господарської діяльності, у власності (користуванні) якого є об`єкти підвищеної небезпеки, покладається вжиття заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу; забезпечення експлуатації об`єктів з додержанням мінімально можливого ризику. Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 "Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" ТОВ "ЗТМК" включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, його безпечне функціонування вимагає постійного здійснення поточних платежів за спожиті матеріали, сировину, енергоносії та інше, що забезпечує його безперебійну роботу. На сьогоднішній день вкрай гостро постало питання про подальше функціонування великого промислового підприємства з державною часткою статутного капіталу п`ятдесят один відсоток, що є одним з основних бюджетоутворюючих підприємств Запорізької області. Обмеженість фінансових ресурсів комбінату ускладнює роботу щодо підтримки у належному працездатному стані безперервного, екологічно-небезпечного виробництва. Працюючи в умовах постійного підвищення тарифів на електричну енергію та газ та кризи на світовому ринку титанових напівфабрикатів, ТОВ "ЗТМК" опинилося на межі зупинки виробництва, що призведе до вивільнення близько 2 500 працівників, підвищення соціальної напруги в регіоні та втрати єдиного виробника титану губчастого в Україні та в Європі. Працюючи в умовах постійного підвищення тарифів на електричну енергію та газ, кризи на світовому ринку титанових напівфабрикатів, ТОВ "ЗТМК" опинилося на межі зупинки виробництва, що призведе до вивільнення близько 2 500 працівників, підвищення соціальної напруги в регіоні та втрати єдиного виробника титану губчастого в Україні та в Європі. У випадку зупинки виробництва підприємства, наявність значної кількості сильнодіючих отруйних (небезпечних) речовин є небезпечним для навколишнього середовища та може викликати надзвичайні події екологічного характеру. З огляду на викладене та враховуючи, що ТОВ "ЗТМК" є об`єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави; є суб`єктом господарської діяльності, у власності (користуванні) якого є об`єкти підвищеної небезпеки, що покладає на нього обов`язок вживати заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу; фінансовий стан ТОВ "ЗТМК" на момент розгляду заяви характеризується як вкрай складний, всі основні показники роботи свідчать про критичну неплатоспроможність ТОВ "ЗТМК", внаслідок цього, за виняткових обставин, ТОВ "ЗТМК" на даний момент фінансово неспроможний одночасно сплатити в повному обсязі основний борг, 3% річних та інфляційні нарахування, нараховані на заборгованість за отриману продукцію за Договором № 131 від 17.03.2020 року, як у добровільному, так і у примусовому порядку. Одночасне перерахування ТОВ "ЗТМК" всієї суми основного боргу, 3 % річних та інфляційних нарахувань, нарахованих на заборгованість за рішенням суду на користь позивача може викликати повну зупинку ТОВ "ЗТМК", техногенну екологічну катастрофу в масштабах всього міста Запоріжжя та Запорізької області. Враховуючи вищезазначене, погашення заборгованості можливо лише відповідно до одночасної відстрочки та розстрочки виконання рішення суду. Відстрочка та розстрочка виконання рішення суду надасть відповідачу можливість поступового погашення заборгованості без значного фінансового навантаження на нього, а позивачу - можливість реального отримання присуджених до стягнення коштів, тобто забезпечить необхідний баланс інтересів обох сторін. Також, 25 листопада 2020 року Кабінетом Міністром України прийнято розпорядження № 1475-р «Про внесення зміни в додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 р. № 36». Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України № 36-р від 16 січня 2019 року, ТОВ "ЗТМК" включено до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності». За результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ "ЗТМК" за 9 місяців 2021 року збиток від операційної діяльності склав 325 921 402 грн. Кредиторська заборгованість ТОВ "ЗТМК" сягає 2 712 424 тис. грн. Постановами державного виконавця накладено арешт на грошові кошти товариства. Наразі єдиним джерелом фінансування для ТОВ «ЗТМК» є операційна діяльність підприємства. Світова економічна криза, що виникла в результаті впровадження заходів щодо протидії розповсюдження вірусу Соуісі-19, негативно вплинула на ринок титанової продукції. На сьогодні керівництвом ТОВ "ЗТМК" здійснюються заходи щодо виходу з критичної ситуації , що дозволить налагодити роботу підприємства, здійснити погашення існуючої заборгованості, в т.ч. сплатити грошові зобов`язання перед ТОВ «Фарммедальянс» за договором у розмірі 33 647,32 грн. та за рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.01.2022 року.

Заявник просив: 1. Відстрочити виконання рішення у справі № 908/3356/21 на шість місяців, з моменту прийняття рішення за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" про відстрочку та розстрочку виконання рішення у справі № 908/3356/21. 2. Розстрочити виконання рішення у справі № 908/3356/21 рівними частинами на шість місяців, з моменту закінчення строку, встановленого для відстрочення виконання рішення у справі № 908/3356/21, ухваленого за результатами розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарммедальянс» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат".

Представник позивача (стягувача), згідно з письмовим відзивом, що надійшов до суду 21.02.2022, заперечив проти відстрочення та розстрочення виконання судового рішення.

Розглянувши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду у даній справі, виходячи з такого.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.01.2022 у справі № 908/3356/21 стягнуто з Товариства з обмеженого відповідальністю «Запорізький титано - магнієвий комбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарммедальянс» 33 647,32 грн. заборгованості за договором № 131 від 17.03.2020, 1 329,00 грн. 3% річних, 4 756,42 грн. інфляційних втрат, 1 962,53 грн. судового збору.

За приписами ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України» від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Рішенням Суду у справі «Глоба проти України» від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України»).

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною четвертою даної статті визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Розстрочення - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм відстрочення та розстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, питання щодо надання відстрочки та/чи розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання судового рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», на всій території України з 12.03.2020 установлено карантин, дію якого Уряд неодноразово продовжував.

Введення карантину негативним чином впливає на можливість ведення господарської діяльності суб`єктами господарювання, не лише відповідача (боржника), але і позивача (стягувача).

Боржник (заявник) не надав достатніх доказів на підтвердження винятковості обставин та в обґрунтування неможливості одночасного виконання рішення суду по даній справі.

Суд враховує, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Одним із принципів підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик (ст.ст. 42, 44 ГК України). Відтак, сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, не може бути поставлена у невигідне становище (у разі відстрочення та/чи розстрочення виконання судового рішення) у зв`язку з неналежним здійсненням відповідачем підприємницької діяльності. Наявність збитку підприємства відповідача свідчить про неналежне здійснення ним підприємницької діяльності та не може покладатися на іншу сторону учасника господарських відносин (позивача). Відтак, відповідачем не доведено наявності у нього обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Суд враховує, що позивач у даній справі (стягувач) є суб`єктом господарювання, який також має сплачувати заробітну плату, податки та інші обов`язкові платежі.

Суд також враховує, що відповідач отримав від позивача товар за договором № 131 від 17.03.2020 ще у серпні 2020 року, при цьому з дати ухвалення судового рішення у даній справі жодного платежу на погашення заборгованості на користь позивача здійснено не було. Загальна сума заборгованості за судовим рішенням є незначною: 41695,27 грн. (з урахуванням стягнутого судового збору). При цьому, заявник не наводить та не надає доказів неможливості сплати ним заборгованості у вересні 2020, як було визначено сторонами у договорі № 131.

Проаналізувавши доводи заявника щодо відстрочення та розстрочення виконання судового рішення та надані в їх обґрунтування докази, з`ясувавши правову позицію стягувача, який заперечив проти заяви, суд не вбачає підстав для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду у даній справі.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заяви (вих. № 25-16/218 від 14.02.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат про відстрочку та розстрочку виконання судового рішення.

У судовому засіданні 24.02.2022 судом складено та підписано вступну та резолютивну частини даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 232, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вих. № 25-16/218 від 14.02.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат про відстрочку та розстрочку виконання рішення у справі № 908/3356/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України. Через встановлення в Україні воєнного стану, що унеможливило постійне безперебійне функціонування автоматизованої системи документообігу суду, повний текст ухвали складено та підписано 14 березня 2022.

Суддя О.В. Ярешко