ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2022 р. Справа №914/3932/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий - суддя О.В. Зварич

судді В.М. Гриців

І.Б. Малех,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Швидкість світла» б/н та дати (вх. № 01-05/598/22 від 23.02.2022 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2022 року

у справі № 914/3932/21

за позовом: Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі ДП МА «Бориспіль»)

до відповідача: Приватного підприємства «Швидкість світла» (надалі ПП «Швидкість світла»)

про стягнення 30129,48 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

21.12.2021 року ДП МА «Бориспіль» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ПП «Швидкість світла» про стягнення штрафних санкцій в сумі 30129,48 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, що виникли на підставі договору № 35.1-14.1/2.9-1 від 09.10.2020 року, в частині поставки товару в строки, зазначені в договорі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 02.02.2022 року у справі №914/3932/21 (суддя Ю.О. Сухович) частково задоволено позов Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль». Стягнуто з ПП «Швидкість світла» на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 30010,86 грн. штрафних санкцій та 2261,15 грн. судового збору. Відмовлено в задоволенні решти суми позову.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором № 35.1-14.1/2.9-1 від 09.10.2020 року, не поставив позивачу товар у строки, зазначені в договорі. У зв`язку з порушенням строків поставки товару, позивач звернувся до відповідача із претензією №35-28/5-270 від 28.10.2021 року, з вимогою у місячний строк з дня одержання цієї претензії сплатити 30129,48 грн. штрафних санкцій. Дану претензію відповідач залишив без відповіді та задоволення. Позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції в сумі 30129,48 грн, а саме: пеню з 1 по 30-й календарний день (за період з 26.01.2021 року по 24.02.2021 року) в сумі 3558,60 грн; пеню з 31-го календарного дня (за період з 25.02.2021 року по 28.07.2021 року) в сумі 18267,48грн; штраф (7% від ціни договору) в сумі 8303,40 грн. Перевіривши розрахунок пені, штрафу, суд встановив, що позивач не врахував положень ст. 253 ЦК України та невірно визначив перший день прострочки, відповідно неправильно нарахував пеню з 1 по 30-й календарний день. Останнім днем поставки було 26.01.2021 року, а не 25.01.2021 року, як вказує позивач. Відтак, першим днем нарахування пені має бути 27.01.2021 року, а не 26.01.2021 року. Відповідно пеня з 1 по 30-й календарний день за період з 27.01.2021 року по 24.02.2021 року становить 3439,98 грн. Пеня з 31-го календарного дня (за період з 25.02.2021 року по 28.07.2021 року) в сумі 18267,48 грн та штраф (7% від ціни договору) в сумі 8303,40 грн. нараховані позивачем правильно. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення відповідача 30010,86 грн штрафних санкцій. Суд відмовив в стягненні з відповідача пені, нарахованої за 26.01.2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Підтверджує, що брав участь у тендері № 52.1-01/1-138 від 22.09.2020 року на поставку приладу Рефлектометра «RIF-9» виробництва ТзОВ «Харківенергоприлад» на суму 118620,00 грн. За даною тендерною пропозицією Підприємство було оголошене переможцем. Сама тендерна процедура зайняла декілька тижнів і на момент отримання заявки від позивача №50-22-717 від 28.10.2020 року пройшов майже місяць. Відповідач звернувся до заводу виробника з проханням оновити рахунок для оплати, проте жодної відповіді не отримав. В телефонній розмові відмову в наданні рахунку завод виробник мотивував епідемією COVID-19. Протягом січня 2021 року Підприємство неодноразово зверталось на заводу і пояснювало важливість виконання своїх зобов`язань як постачальника перед ДП МА «Бориспіль». При цьому, до лютого місяця так і не надавалась інформація з приводу поставки. Лише 10.02.2021 року завод повідомив, що у зв`язку з перерахуванням ціни, вартість рефлектометра «RIF-9» зростає в 2 рази. В листі № від 16.02.2021 року Підприємство повідомило позивачу про форс-мажорні обставини і запропонувало змінити ціну договору. У позовній заяві позивач не зазначає про наявність даного листа і про обставини, які спричинили неможливість здійснення поставки. Скаржник стверджує, що позивач не поніс жодних втрат і збитків, оскільки оплата за товар відбувалася на умовах післяплати, протягом 30 днів після фактичної поставки товару. Покликається на те, що неодноразово повідомляв позивачу про обставини, які склалися навколо виробництва і ціни за товар. В іншому місці придбати даний прилад не було можливості, оскільки завод є монополістом і єдиним виробником. Зазначає, що суд помилково не застосував до спірних правовідносин положення ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 Господарського кодексу України та стягнув з відповідача неспіврозмірні санкції. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2022 року у справі №914/3932/21 та зменшити розмір штрафних санкцій до 8303,40 грн. (штраф у розмірі 7% від ціни договору).

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів скаржника. Звертає увагу на те, що відповідач не заперечує та не спростовує факт отримання заявки 28.10.2020 року. При цьому, відповідач не надав належних та допустимих доказів про звернення з жовтня 2020 року до ТзОВ «Харківенергоприлад» з метою купівлі товару та відповіді заводу про неможливість поставки товару у зв`язку із форс-мажорними обставинами. Зауважує, що умовами договору та чинним законодавством України не передбачено звільнення відповідача від обов`язку поставити товар та сплатити штрафні санкції за непоставку товару, у разі ненадання заводом постачальником оновленого рахунку на оплату товару. Покликається на те, що відповідач не надав доказів про надіслання позивачу листа (повідомлення) про настання форс-мажорних обставин. Крім того, ціна договору може бути змінена за взаємною згодою сторін у порядку, передбаченому діючим законодавством (п. 3.3 договору). Таким чином, зміна ціни договору є правом позивача, а не обов`язком. Вважає, що суд правомірно не застосував до спірних правовідносин ст. 233 ГК України, оскільки розмір штрафних санкцій не є надмірно великим та становить 25 % від ціни непоставленого товару. Просить залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2022 року у справі №914/3932/21, апеляційну скаргу ПП «Швидкість світла» - без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/3932/21 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, І.Б. Малех.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2022 року (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: В.М. Гриців, І.Б. Малех) відкрито апеляційне провадження у справі № 914/3932/21 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2022 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення сторін з порядком розгляду даної справи, суд встановив таке.

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №058 відповідачу (скаржнику) 07.03.2022 року вручено ухвалу суду від 28.02.2022 року.

Також 03.03.2022 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2022 року надіслано позивачу на його юридичну адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №155 та на електронну адресу ДП МА «Бориспіль».

Станом на 05.04.2022 року до суду не повернулось рекомендоване поштове відправлення № 155.

За інформацією з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» рекомендоване поштове відправлення №155 вручено за довіреністю, дата 29.03.2022 року.

Між тим, позивач у відзиві на апеляційну скаргу (вх. №№01-04/1617/22, 01-04/1624/22 від 22.03.2022 року) підтверджує отримання ухвали суду від 28.02.2022 року через систему «Електронний суд».

На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги ПП «Швидкість світла» на судове рішення у справі №914/3932/21, яке є предметом оскарження.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 09.10.2020 року між ДП МА "Бориспіль" (замовник) та ПП "Швидкість Світла" (постачальник) укладено договір про закупівлю, укладений за спрощеною закупівлею №35.1-14.1/2.9-1, згідно якого постачальник зобов`язується поставити замовникові товар, зазначений в п. 1.2 та п. 1.3 договору та відповідно до специфікації, що наведена в додатку № 1 до договору, а замовник прийняти та оплатити такий товар відповідно до умов договору.

Кількість, технічні характеристики та ціну товару зазначено в специфікації договору (п. 1.1 договору).

В п.п. 1.2.-1.5. договору визначено найменування товару: прилади для вимірювання та випробування (далі товар); код за Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015 - 38340000-0 - прилади для вимірювання величин. Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. Місце виконання договору: 08300, Україна, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ДП МА "Бориспіль".

Згідно з п.п. 3.1, 3.2. договору сума, визначена у договорі (ціна договору), - 118620,00 грн. з врахуванням ПДВ 20% - 19770,00 грн. Ціна за одиницю товару зазначена в специфікації договору.

Відповідно до п.п. 4.2.1 п. 4.2 замовник протягом 30 календарних днів після фактичної поставки товару та підписання сторонами видаткової накладної на поставлений товар перераховує на поточний рахунок постачальника 100% ціни фактично поставленого товару.

В пунктах п. 5.1, п.5.2 договору сторони погодили, що строк поставки товару - 90 календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання сторонами видаткової накладної на поставлений товар. Місце поставки (передачі) товару: DDP (08300, Україна, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, склад ДП МА "Бориспіль") відповідно до офіційних Правил з тлумачення термінів Інкотермс 2010.

У відповідності до п.п. 5.3.1-5.3.3 п. 5.3 договору товар поставляється повністю або поетапно, окремими партіями згідно з письмовими заявками замовника з зазначенням найменування та кількості товару в межах специфікації договору. Письмова заявка направляється замовником на електронну адресу постачальника , з подальшим направленням цінним листом з описом вкладення та повідомленням на поштову адресу постачальника: 79052, м. Львів, вул. Сірка, буд. 16, кв. 22. Постачальник зобов`язаний підтвердити отримання письмової заявки від замовника. Підтвердженням отримання письмової заявки постачальником від замовника може бути оригінальний підпис уповноваженої особи постачальника на заявці, обмін листами між сторонами договору, поштове повідомлення з підписом уповноваженої особи постачальника. Уповноваженою особою постачальника є директор Купецький Юрій Богданович або особа, якій надано довіреність на отримання письмових заявок.

Постачальник зобов`язаний підготувати товар до вивезення та письмово повідомити замовника за електронною адресою , та здійснити поставку (передачу) товару протягом строку, вказаного в п. 5.1. договору, з дати отримання письмової заявки від замовника (п.п. 5.3.5 п. 5.3 договору).

Згідно з п.п. 7.3.1 п. 7.3 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, що передбачені договором.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 8.3 договору, у разі порушення строку поставки товару, зазначеного в п. 5.1 договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.п. 5.3.8, 6.2, 6.6 договору, починаючи з 1-го по 30-й календарний день (включно), постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від ціни товару, строк поставки якого порушено та/або від ціни дефектного товару за кожний день прострочення. Пеня у розмірі 0,1% від ціни товару, строк поставки якого порушено та/або від ціни дефектного товару за кожний день прострочення, нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки товару, зазначеного в п. 5.1 договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п. 5.3.8, 6.2, 6.6 договору понад 30-ть календарних днів, додатково сплачується штраф у розмірі 7% ціни договору.

Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання (п. 8.4 договору).

Згідно з п. 8.10 договору у разі застосування пені/штрафу, сторона, що порушила виконання зобов`язань, зобов`язана сплатити суму пені/штрафу на підставі окремо виставленого, у кожному випадку, рахунку. Оплата рахунку проводиться протягом 5 банківських днів з дати його отримання стороною, яка допустила прострочення виконання своїх зобов`язань за договором. Рахунок на оплату пені/штрафу направляється факсимільним зв`язком, з подальшим направленням оригіналу рахунку із супровідним листом поштою (рекомендованим з повідомленням) на адресу, що вказана в договорі.

В пункті 8.12 договору сторони погодили, що до вимог стосовно сплати штрафів за цим договором встановлюється позовна давність тривалістю у три роки. Сторонами встановлено, що вказане застереження до цього договору є договором про збільшення позовної давності. Нарахування встановлених цим договором штрафів за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, припиняється через три роки від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано.

За змістом п.п.10.1-10.5 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань по даному договору якщо воно виникло внаслідок форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), за які сторони не відповідають і які заважають сторонам виконувати свої обов`язки за даним договором. Під форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) у цьому договорі розуміються надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Про виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) сторона, для якої виникли ці обставини, зобов`язана у будь-якій формі повідомити іншу сторону, але не пізніше 3-х робочих днів з дати настання таких обставин. Невиконання даної умови позбавляє сторону права посилатися на форс-мажорні обставини(обставинами непереборної сили). Сторони домовилися про те, що початок і тривалість дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) підтверджується Сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим Торгово-промисловою палатою України або регіональною ТПП. При підтвердженні вказаним Сертифікатом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), строк виконання обов`язків продовжується на строк дії цих обставин. У випадку, коли форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), діють більше 3 місяців, або коли при виникненні таких обставин стає очевидним, що такі обставини будуть діяти більше такого строку, будь-яка сторона має право розірвати цей договір в односторонньому порядку і не несе відповідальності за таке розірвання за умови, що вона повідомить по це іншу сторону не пізніше як за 10 календарних днів до дати розірвання договору.

У відповідності до п. 12.1 договір набирає чинності з дати його укладення сторонами та діє до 30.06.2021 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними. Датою підписання є пізніша дата, якщо договір підписувався сторонами в різні дати.

В Специфікації договору (додаток №1 до договору №35.1-14.1/2.9-1 від 09.10.2020 року) сторони погодили найменування товару (рефлектометр «RIF-9»), одиницю виміру (шт), кількість (1) та ціну одиниці без ПДВ (98850,00 грн.) та з ПДВ 20% (118620,00 грн), що підлягає поставці, а також виробника (ТОВ «Харківенергоприлад»), технічні та інші характеристики товару (технічна специфікація) (а.с.20-22).

В матеріалах справи міститься копія письмової заявки ДП МА «Бориспіль» за № 50-22-717 від 28.10.2020 року, адресованої ПП «Швидкість світла» щодо виконання договору від 09.10.2020 року №35.1-14.1/2.9-1, в якій замовник просив поставити товар відповідно до специфікації, а саме: один рефлектометр "RIF-9" (а.с. 24).

Вказана заявка містить дату її отримання - 28.10.2020 року, підпис директора ПП "Швидкість світла" Купецького Ю.Б. та відтиск печатки Підприємства.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про виконання своїх зобов`язань за договором від 09.10.2020 року №35.1-14.1/2.9-1 щодо поставки позивачу товару (рефлектометр "RIF-9" в кількості 1 шт. вартістю 118620,00 грн з ПДВ) у строк, встановлений в п. 5.1 договору - 90 календарних днів з дати отримання письмової заявки від замовника та на час заявлення даного позову.

Також в матеріалах справи відсутні докази про наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), підтверджених відповідним сертифікатом, що спричинили невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, як і докази повідомлення позивача про виникнення таких обставин.

14.09.2021 року позивач надіслав відповідачу лист № 01-22-903 від 05.08.2021 року щодо нарахування штрафних санкцій (пені та штрафу) за порушення строку поставки товару на загальну суму 30129,48 грн. та виставив на оплату рахунок-фактуру № 12/13 від 06.08.2021 року для сплати вказаних штрафних санкцій (а.с.25- 27).

01.11.2021 року позивач звернувся до відповідача з претензією № 35-28/5-270 від 28.10.2021 року, в якій зазначив, що станом на 21.10.2021 року Підприємство не сплатило штрафних санкцій за договором №35.1-14.1/2.9-1 від 09.10.2020 року в сумі 30129,48 грн. та вимагав у місячний строк з дня одержання цієї претензії перерахувати заборгованість на рахунок ДП МА «Бориспіль» (а.с.29-34).

Відповідач залишив вказану претензію без відповіді та задоволення, що слугувало підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

В силу приписів статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 Цивільного кодексу України).

В ході розгляду справи суд встановив, що відповідно до договору №35.1-14.1/2.9-1 від 09.10.2020 року відповідач зобов`язався поставити позивачу товар (рефлектометр "RIF-9" в кількості 1 шт. вартістю 118620,00 грн з ПДВ).

Згідно із частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За умовами п.5.1 договору №35.1-14.1/2.9-1 від 09.10.2020 року строк поставки товару - 90 календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічне положення закріплено в статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України).

Відповідач у даній справі не заперечує факту отримання 28.10.2020 року від позивача заявки на поставку товару за договором №35.1-14.1/2.9-1 від 09.10.2020 року.

З врахуванням положень статті 253 Цивільного кодексу України (перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок) та умов п. п.5.1 договору (строк поставки товару - 90 календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника), встановлено, що останнім днем поставки товару позивачу було 26.01.2021 року.

Відповідач свої зобов`язання не виконав, не поставив позивачу товар у строк, зазначений в договорі №35.1-14.1/2.9-1 від 09.10.2020 року.

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №705, відповідач 17.09.2021 року отримав лист позивача від 05.08.2021 року №01-22-903 про нарахування штрафних санкцій за порушення строку поставки товару на загальну суму 30129,48 грн. та виставлений відповідно до п.8.10 договору рахунок-фактуру № 12/13 від 06.08.2021 року на сплату таких штрафних санкцій.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до приписів статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як встановив суд, відповідно до пункту 8.3 договору №35.1-14.1/2.9-1 від 09.10.2020 року, у разі порушення строку поставки товару, зазначеного в п. 5.1 договору, починаючи з 1-го по 30-й календарний день (включно), постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від ціни товару, строк поставки якого порушено за кожний день прострочення. Пеня у розмірі 0,1% від ціни товару, строк поставки якого порушено за кожний день прострочення, нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання..

Позивач заявив до стягнення з відповідача за перші 30 календарних днів прострочення поставки товару (за період з 26.01.2021 року по 24.02.2021 року) пеню в сумі 3558,60 грн. та з 31-го календарного дня - 25.02.2021 року по 28.07.2021 року пеню в сумі 18267,48 грн.

При цьому позивач допустив помилку при визначенні першого дня прострочення виконання зобов`язання, не врахував положень ст. 253 Цивільного кодексу України, що призвело до помилкового розрахунку пені за перші 30 календарних днів прострочення поставки товару, починаючи з 26.01.2021 року..

Суд першої інстанції вірно встановив, що першим днем нарахування пені має бути 27.01.2021 року, і за перші 30 календарних дні прострочення поставки товару (період з 27.01.2021 року по 24.02.2021 року) до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 3439,98 грн.

Перевіривши розрахунок заявленої позивачем до стягнення пені з 31 календарного дня прострочення поставки товару, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що нарахування пені за період з період з 25.02.2021 року по 28.07.2021 року в сумі 18267,48 грн. відповідає умовам укладеного між сторонами договору та є правомірним.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 8303,40 грн. штрафу в розмірі 7% від ціни договору за прострочення поставки товару понад 30 календарних днів, необхідно зазначити таке.

Частинами 2, 4 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до пункту 8.3 договору №35.1-14.1/2.9-1 від 09.10.2020 року за порушення строку поставки товару, зазначеного в п. 5.1 договору понад 30-ть календарних днів, додатково сплачується штраф у розмірі 7% ціни договору.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивач підставно заявив до стягнення з відповідача штраф (7% від ціни договору) в сумі 8303,40 грн. і така позовна вимога підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки доданому скаржником до апеляційної скарги листу № від 16.02.2021 року щодо виникнення форс-мажорних обставин, враховуючи таке.

Згідно з частинами 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Приписи частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи".

Отже, при поданні учасником справи, зокрема, відповідачем доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи (у даному випадку - відповідач) повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

Відповідач повідомляє, що був позбавлений можливості подати вказаний лист до суду першої інстанції, оскільки ухвалу суду про призначення розгляду справи на 02.02.2022 року отримав 25.01.2022 року.

Однак вказані твердження скаржника спростовуються матеріалами даної господарської справи. Так, суд першої інстанції 13.01.2022 року надіслав відповідачу ухвалу від 10.01.2022 рок про призначення розгляду справи на 02.02.2022 року рекомендованим поштовим відправленням № 693, яке вручено відповідачу 19.01.2022 року, що підтверджується інформацією з веб-сайту АТ «Укрпошта» (а.с.65-71).

Таким чином, наведені причини неподання до суду першої інстанції листа № від 16.02.2021 року, на який посилається скаржник в апеляційній скарзі, не є такими, що об`єктивно не залежали від нього. Тому колегія суддів не приймає і не надає правової оцінки цьому листу на стадії апеляційного провадження у справі.

Інші доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2022 року у справі №914/3932/21.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Швидкість світла» б/н та дати (вх. №01-05/598/22 від 23.02.2022 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2022 року у справі №914/3932/21 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех