ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2022 р. м. Київ Справа № 911/3214/21

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» (21034, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Залізнична, будинок 13, код 32977018)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-Енергетично-Будівельна компанія «Енергосвіт» (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, проспект Шевченка, будинок 7А, квартира 5, код 42738385)

про стягнення 1387622,22 гривень

за участю представників учасників справи:

від позивача: Книжник М.В.;

від відповідача: не з`явився;

01.11.2021 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-Енергетично-Будівельна компанія «Енергосвіт» заборгованості у загальному розмірі 1387622,22 гривень з яких: 977769,03 гривень основний борг, 118832,42 гривень пеня, 70399,37 гривень інфляційні втрати, 25067,60 гривень 3% річних, 195553,80 гривень штраф.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що ним на підставі договорів від 14.02.2019 № 1/14022019 та від 28.03.2019 № на рахунок відповідача в якості передоплати перераховано грошові кошти у загальному розмірі 2112329,64 гривень, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо виконання робіт виконав лише на суму 1134560,61 гривень, а на решту суми передоплати у розмірі 977769,03 гривень роботи відповідачем виконані не були. Тому позивач на підставі п. 11.8 договорів звернувся до відповідача із претензією щодо повернення невідпрацьованого авансу у розмірі 977769,03 гривень, однак, відповідач вказану претензію залишив без задоволення. Враховуючи неповернення відповідачем грошових коштів за останнім обліковується стягувана сума боргу, що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення пені, інфляційних втрат, 3% річних та штрафу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/3214/21 та призначено проведення підготовчого засідання на 08.12.2021, а ухвалою суду від 22.12.2021 постановлено провести підготовче засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EasyCon».

Підготовче засідання у справі неодноразово судом відкладалося та остаточно ухвалою суду від 12.01.2022 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 02.02.2022.

В судовому засіданні 02.02.2022 представник позивача приймав участь в режимі відеоконференції, який заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, при цьому про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву не скористався, хоча щодо розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал за адресою, яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому поштові відправлення, якими суд надсилав за адресою місцезнаходження відповідача, а також за адресою зазначеної у договорі на яких ґрунтуються позовні вимоги, ухвали щодо дати та часу розгляду справи, повернуті підприємством поштового зв`язку на адресу суду з відмітками про їх невручення.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 10) частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

За змістом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17 та підлягають застосуванню з огляду на ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-енергетично-будівельна компанія «Енергосвіт» (підрядник) 14.02.2019 укладено договір № 1/14022019 (далі договір № 1), за умовами п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на власний ризик виконати, у відповідності умов договору та технічного завдання замовника, електромонтажні роботи (надалі роботи) з реконструкції будівлі клубу по ГП № 4 під штаб в/м 214, що знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська дорога, 14, надалі «Об`єкт» згідно кошторису, зазначеного в додатку № 1 до даного договору та в терміни, які оговорені даним договором. Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її на умовах, визначених договором.

Згідно п. 4.1. договору № 1, в редакції додаткової угоди від 10.04.2019 № 1 до договору № 1, ціна робіт договірна та визначена кошторисом, який додається до даного договору в додатку № 1 та становить 2810171,80 гривень, крім того ПДВ 20% 562034,36 гривень. Всього: 3372206,16 гривень.

Відповідно до п. 5.1.1. договору № 1, в редакції додаткової угоди від 10.04.2019 № 1 до договору № 1, розрахунки за цим договором здійснюються у наступному порядку: замовник сплачує в декілька етапів підряднику аванс на придбання матеріалів та виконання робіт, а саме 30% від суми договірної ціни (додаток № 1), що становить 1011661,85 гривень, в т.ч. ПДВ 168610,31 гривень, після підписання сторонами даного договору, на підставі рахунків наданих підрядником.

Також, товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-енергетично-будівельна компанія «Енергосвіт» (підрядник) 28.03.2019 укладено договір № 2/28032019 (далі договір № 2), за умовами п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на власний ризик виконати, у відповідності умов договору та технічного завдання замовника, роботи з реконструкції телекомунікаційних мереж та пожежної безпеки в будівлі учбового корпусу № 4 за ГП під штаб в/м 217 (надалі роботи), що знаходяться за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська дорога, 14, надалі «Об`єкт» згідно кошторису, зазначеного в додатку № 1 до даного договору та в терміни, які оговорені даним договором. Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її на умовах, визначених договором.

Згідно п. 4.1. договору № 2, ціна робіт договірна та визначена кошторисом, які додаються до даного договору в додатку № 1 та становить 1617571,73 гривень, крім того ПДВ 20% 323514,37 гривень. Всього: 1941086,20 гривень.

Відповідно до п. 5.1.1. договору № 2, розрахунки за цим договором здійснюються у наступному порядку: замовник сплачує підряднику аванс на придбання матеріалів та виконання робіт, а саме 30% від суми договірної ціни (додаток № 1), що становить 582325,86 гривень, в т.ч. ПДВ 116465,17 гривень, протягом 5-ти банківських днів з дати підписання сторонами даного договору.

Пунктом 6.2. договору № 1 та договору № 2 сторони встановили, що підрядник зобов`язується виконати усі роботи (тобто увесь комплекс робіт) та передати об`єкт замовнику по акту про відсутність претензій до виконаних робіт у відповідності до положень і умов договору, в термін (строк) до 31.12.2019.

Підрядник зобов`язаний виконати роботи з використанням власних матеріалів, обладнання, майстерно, якісно у відповідності з проектно-кошторисною документацією, вимогами будівельних норм та правил ДБН, БніП і у строк, визначений в договорі та в терміни вказані в договорі (пункт 7.1. договору № 1 та договору № 2).

Відповідно до п. 9.1. договору № 1 та договору № 2 здавання-приймання виконаних робіт (етапів робіт) оформляється актами приймання-передачі виконаних робіт, оформленими за місячний період та довідками про їх вартість (по формі КБ-2в, КБ-3), підписаними обома сторонами, які щомісяця (до 30 календарного числа місяця, в якому виконувалися роботи) подаються підрядником замовнику.

Згідно п. 11.8. договору № 1 та договору № 2 у випадку якщо замовник здійснив оплату за роботи, а підрядник, з будь-яких причин не здійснив виконання цих робіт у строки та на умовах, що передбачені цим договором та/або відповідним додатком до цього договору, сума розміром у вартість оплачених, але не виконаних робіт має бути повернута підрядником протягом 3 робочих днів з моменту направлення відповідної вимоги замовником. У разі неповернення підрядником суми, розміром у вартість оплачених, але невиконаних робіт в термін, передбачений цим пунктом, підрядник сплачує на користь генпідрядника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банка України, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення, без обмеження строку її нарахування. В разі порушення підрядником термінів повернення суми коштів оплачених, але невиконаних робіт підрядник додатково сплачує штраф в розмірі двадцяти відсотків від суми таких коштів.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019 або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань (п. 14.1. договору № 1 та договору № 2).

Як стверджує позивач ним на підставі договору № 1 перераховано на рахунок підрядника грошові кошти у розмірі 1100000,00 гривень. На підтвердження вказаної обставини позивачем надано платіжні доручення, а саме:

- від 15.02.2019 № 388 на суму 200000 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 1502/290 від 15.02.2019);

- від 15.03.2019 № 626 на суму 200000 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 1502/290 від 15.02.2019);

- від 03.04.2019 № 801 на суму 200000,00 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 1502/290 від 15.02.2019);

- від 31.07.2019 № 2098 на суму 50000,00 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 1/14022019 від 14.02.2019);

- від 30.09.2019 № на суму 100000,00 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 1/14022019 від 14.02.2019);

- від 06.12.2019 № на суму 150000,00 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 1/14022019 від 14.02.2019);

- від 27.01.2020 № 244 на суму 200000,00 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 1/14022019 від 14.02.2019).

На підставі договору № 2 перераховано на рахунок підрядника грошові кошти у розмірі 1012329,64 гривень. На підтвердження вказаної обставини позивачем надано платіжні доручення, а саме:

- від 02.05.2019 № 1040 на суму 500000 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 2/28032019 від 28.03.2019);

- від 07.05.2019 № 1124 на суму 500000 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 2/28032019 від 28.03.2019);

- від 13.05.2019 № 1186 на суму 100000,00 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 2/28032019 від 28.03.2019);

- від 24.05.2019 № 1355 на суму 200000,00 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 2/28032019 від 28.03.2019);

- від 14.06.2019 № 1582 на суму 200000,00 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 2/28032019 від 28.03.2019);

- від 10.07.2019 № 1836 на суму 100000,00 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 2/28032019 від 28.03.2019);

- від 25.07.2020 № 2027 на суму 100000,00 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 2/28032019 від 28.03.2019).

- від 02.09.2019 № на суму 100000,00 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 2/28032019 від 28.03.2019);

- від 13.09.2019 № на суму 112329,64 гривень (призначення платежу: «оплата за електромонтажні роботи м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, зг. дог. № 2/28032019 від 28.03.2019).

Таким чином загальна сплачена позивачем на користь відповідача сума грошових коштів за договорами № 1 та № 2 становить 2112329,64 гривень.

Відповідно до підписаних сторонами актів виконаних робіт за формою КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, відповідачем в період з травня 2019 по січень 2020 було виконано робіт на загальну суму:

- за договором №1 (відповідно до акту № 1 від 31.05.2019 та довідки КБ-3 за травень 2019 від 31.05.2019 на суму 122230,97 гривень, відповідно до акту № 2 від 28.08.2019 та довідки КБ-3 за серпень 2019 від 31.08.2019 на суму 333509,78 гривень) на загальну суму 455740, 75 гривень;

- зо договором № 2 (відповідно до акту № 1 від 26.06.2019 та довідки КБ-3 за червень 2019 від 26.06.2019) на суму 678819,86 гривень.

Отже, загальна сума виконаних відповідачем робіт в період з травня 2019 по січень 2020 за договорами № 1 та № 2 становить 1134560,61 гривень.

27.11.2020 на адресу відповідача було направлено претензію щодо повернення невідпрацьованого авансу за договором № 1 у розмірі 644259,25 гривень та за договором № 2 у розмірі 333509,78 гривень із посиланням на положення п. 11.8 договорів № 1 та № 2, втім відповідач свого обов`язку не виконав, грошові кошти не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, доводи позивача не спростував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Матеріалами справи, а саме платіжними дорученнями підтверджується факт перерахування позивачем на користь відповідача на підставі договорів № 1 та № 2 грошових коштів у розмірі 2112329,64 гривень (за договором № 1 у розмірі 1100000 гривень та за договором № 2 у розмірі 1012329,64 гривень), отримання яких в перебігу розгляду справи останнім не спростовано.

Судом встановлено, що станом на момент звернення позивача з розглядуваним позовом до суду сума невикористаного та не підтвердженого актами приймання виконаних робіт авансового платежу за договорами № 1 та № 2 становить 977769,03 гривень (за договором № 1 у розмірі 644259,25 гривень та за договором № 2 у розмірі 333509,78 гривень).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, зважаючи на невиконання відповідачем обов`язків покладених на нього умовами договорів № 1 та № 2 щодо виконання робіт, скористався своїм безумовним правом передбаченим п. 11.8. договорів та шляхом надіслання на адресу відповідача претензії від 27.11.2020 вимагав повернення суми невикористаних коштів (невідпрацьованого авансу) у розмірі 977769,03 гривень (за Договором № 1 у розмірі 644259,25 гривень та за Договором № 2 у розмірі 333509,78 гривень) протягом 3-х робочих днів з моменту направлення вимоги.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною першою та третьою статті 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач свого обов`язку, визначеного змістом п. 11.8 договорів № 1 та № 2 не виконав, суму невикористаного авансу на користь позивача протягом строку визначеного цим пунктом договорів не повернув, що зумовлює висновки суду про задоволення позову в частині вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 977769,03 гривень (за Договором № 1 у розмірі 644259,25 гривень та за Договором № 2 у розмірі 333509,78 гривень).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом п. 11.8 договорів № 1 та № 2 у разі неповернення підрядником суми, розміром у вартість оплачених, але невиконаних робіт в термін, передбачений цим пунктом, підрядник сплачує на користь генпідрядника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банка України, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення, без обмеження строку її нарахування. В разі порушення підрядником термінів повернення суми коштів оплачених, але невиконаних робіт підрядник додатково сплачує штраф в розмірі двадцяти відсотків від суми таких коштів.

Вказані положення, в частині пені, узгоджуються з приписами ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», за змістом яких платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку пені у розмірі 118832,42 гривень, штрафу у розмірі 195553,80 гривень, 3% річних у розмірі 25067,60 гривень та суми інфляційних втрат у розмірі 70399,37 гривень, суд дійшов висновку про правомірне здійснення нарахування позивачем зазначених сум 3% річних та інфляційних втрат та в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, коли як позовні вимоги в частині стягнення суми пені та штрафу підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 118789,38 гривень та 195553,80 гривень, відповідно.

Витрати позивача по сплаті судового збору, суд у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відносить на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 20813,69 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-Енергетично-Будівельна компанія «Енергосвіт» (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, проспект Шевченка, будинок 7А, квартира 5, код 42738385) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» (21034, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Залізнична, будинок 13, код 32977018) 977769,03 гривень боргу, 118789,38 гривень пені, 195553,80 гривень штрафу, 25067,60 гривень 3% річних, 70399,37 гривень інфляційних втрат та 20813,69 гривень судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.03.2022.

Суддя Р.М. Колесник