ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Чернівці Справа № 926/275/22

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Гурина Миколи Олександровича розглянувши матеріали справи за позовом

Фізичної особи-підприємця Угренюк Вадима Віталійовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 )

до Мамаївської сільської ради (59343, вул. Шевченка, 156, с. Мамаївці Чернівецького району Чернівецької області, )

про стягнення заборгованості в сумі 148129,23 грн.

Представники сторін:

від позивача - Бігусяк М.В., адвокат;

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Угренюк В.В. звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Мамаївської сільської ради про стягнення заборгованості на загальну суму 148129,23 грн в тому числі: основний борг в сумі 130513,00 грн, 4067,59 грн 3 проценти річних та 13548,64 грн інфляційних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в порушення умов договору підряду від 11.03.2020 року відповідач вчасно не оплатив виконані роботи, що призвело до виникнення заборгованості.

24.01.2022 року відділом документального забезпечення та аналітичної роботи суду матеріали позовної заяви зареєстровані за вх.№275.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 24.01.2022 року позовну заяву передано судді Гурину М.О.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 24.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.02.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 17.02.2022 року відкладено підготовче засідання на 10.03.2022 року.

18.02.2022 року Господарським судом Чернівецької області отримано відзив відповідача на позов в якому останній вказує, що позовні вимоги визнає в частині сплати основного боргу, в решті позовних вимог - просить відмовити оскільки позивач, за твердженням відповідача, сам допустив виникнення заборгованості по даним коштам на такий тривалий час. Крім того, відповідачем подано заяву про розгляд справи без участі представника Мамаївської сільської ради.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 10.03.2022 року закрито підготовче провадження у справі №926/275/22 та призначено розгляд справи по суті на 31.03.2022 року.

На призначений день розгляду справи представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, у судовому засіданні подав заяву про виправлення описки в пункті 1 прохальній частині позову, а саме: замість слів " відсотки за користування грошовими коштами" читати "3% річних".

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, оскільки, як зазначалося вище, відповідачем було подано заяву про розгляд справи без участі представника Мамаївської сільської ради.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши представника позивача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Чернівецької області,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2020 року між Мамаївською сільською радою (Замовник) та фізичною особо-підприємцем Угренюком Вадимом Віталійовичем (Підрядник) укладений договір підряду.

Згідно п.1.1. Договору, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язувався на власний ризик виконати капітальний ремонт (влаштування тротуарних доріжок) дендропарку в с.Новий Киселів Кіцманського району Чернівецької області (надалі - роботу) відповідно до затвердженої кошторисної документації та умов цього договору, а Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її в межах договірної ціни.

Предметом підряду та його кількісні характеристики містяться в кошторисній документації (п.2.1. договору).

Відповідно до п.4.1. Договору, загальна вартість підрядних робіт складає 130513,00 грн без ПДВ. Вартість робіт визначається у Договірній ціні, що укладається згідно затвердженої кошторисної документації.

Згідно з розділом 5 Договору "Порядок розрахунків" замовник проводить платежі за фактично виконані роботи на підставі підписаної уповноваженими представниками сторін та завіреної печатками довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3, актів приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в.

За п. 6.2. договору, підрядник зобов`язується виконати роботу до 30.12.2020 року.

Приймання-здача виконаних робіт проводиться на підставі актів приймання виконання будівельних робіт форми КБ-2в, згідно з вимогами проектно-кошторисної документації, договору та ДБН (п. 8.1. договору).

Як встановлено матеріалами справи, позивач виконав роботи на загальну суму 130513,00 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3), а також Актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) від 28.11.2020 року.

30.11.2020 року позивач звертався до відповідача з заявою-вимогою про погашення заборгованості в сумі 130513,00 грн у строк протягом одного тижня від дати цього листа. Проте, до матеріалів позовної заяви не додано доказів надіслання відповідачу вказаної вимоги засобами поштового зв`язку.

13.01.2022 року між сторонами підписано Акт звірки розрахунків на суму основної заборгованості за договором підряду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Предметом позову є вимога про стягнення 130513,00 грн боргу за договором підряду, 3% річних у сумі 4067,59 грн та інфляційних втрат в сумі 13548,64 грн.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором (ст. 854 ЦК України).

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1 ст. 875 ЦК України).

Згідно ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як передбачено ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання договору підряду від 11.03.2020 року позивачем виконано роботи на загальну суму 130513,00 грн, що підтверджено підписаними обома сторонами Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3) та Актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) від 28.11.2020 року.

З урахуванням встановлених вище обставин, суд приходить до висновку, що строк оплати виконаних позивачем робіт настав 28.11.2020 року.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 130513,00 грн, який відповідачем не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 130513,00 грн основної заборгованості за договором підряду від 11.03.2020 року є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення 3 % річних в сумі 4067,59 грн та інфляційних втрат в сумі 13548,64 грн, суд встановив.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання зі сплати вартості виконаних робіт, позивачем за період з 01.01.2021 року по 01.01.2022 року нараховано 4067,59 грн 3% річних.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд встановив, що його здійснено невірно.

Відповідно до розрахунку здійсненого судом, який міститься у матеріалах справи, сума 3% річних, нарахована за вказаний період складає 3926,12 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в розмірі визначеному судом, а саме сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 3926,12 грн. В частині стягнення 3% річних в сумі 141,47 грн суд відмовляє у задоволенні у зв`язку із необґрунтованістю.

Що стосується вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 13548,64 грн нарахованих за період з 01.01.2021 року по 13.01.2022 року суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок є арифметично невірним.

Відповідно до розрахунку здійсненого судом, який міститься у матеріалах справи, сума інфляційних втрат, нарахованих за вказаний період складає 11228,67 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в розмірі визначеному судом, а саме сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 11228,67 грн. В частині стягнення інфляційних втрат в сумі 2319,97 грн суд відмовляє у задоволенні у зв`язку із необґрунтованістю.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням вищезазначеного та в аспекті забезпечення ефективного захисту прав позивача, наявність встановленої заборгованості відповідача перед позивачем, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, оскільки таке рішення відповідає завданням господарського судочинства та є адекватним фактичним обставинам справи.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 145667,79 грн, з яких: 130513,00 грн - основна заборгованості за договором підряду; 3926,12 грн - 3% річних; 11228,67 грн - інфляційних втрат є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а відтак підлягають задоволенню. В решті позову - відмовити.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2438,80 грн. покладаються на відповідача, решта судового збору в сумі 42,20 грн - залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Мамаївської сільської ради (59343, вул. Шевченка, 156, с. Мамаївці Чернівецького району Чернівецької області, ) на користь фізичної особи-підприємця Угренюка Вадима Віталійовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 145667,79 грн, з яких: 130513,00 грн - основна заборгованості за договором підряду; 3926,12 грн - 3% річних; 11228,67 грн - інфляційних втрат та 2438,80 грн судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Повний текст рішення складено та підписано 08.04.2022 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Гурин

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.