ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 березня 2022 року Справа № 903/19/22

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобли-Агро», с.Бобли, Волинська область

про стягнення 17 428 грн. 19 коп. Суддя Шум М.С.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

встановив: Державна служба України з безпеки на транспорті в позовній заяві (вх.№01-50/19/22 від 04.01.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобли-Агро» просить суд стягнути з відповідача 17 428 грн. 19 коп. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом та судові витрати у справі, а саме 2 270 грн. 00 коп. судового збору.

Ухвалою суду від 10.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності.

03.02.2022 на адресу суду від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, яким вважає, що заявлені позовні вимоги Державної служби України з безпеки на транспорті підлягають до часткового задоволення в сумі 2 146,24 грн.

08.02.2022 на адресу суду від позивача у справі надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій листа - запиту Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за №106113/22/24-21 від 15.12.2021 та копію листа - відповіді Головного управління ДПС у Волинській області за №805/6/03-20-12-02 від 26.01.2022.

Листом від 10.02.2022 позивач на адресу суду подав відповідь на відзив, яким просить суд позовні вимоги задоволити повністю.

Ухвалою суду від 18.02.2022 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобли-Агро про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

встановив:

Згідно направлення №011817 від 06.03.2020 працівниками Управління Укртрансбезпеки у Волинській області проведено рейдову перевірку транспортних засобів дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом .

12.03.2020 за №210704 Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, місце перевірки 82 км. а/д н-22, "Устилуг - Луцьк - Рівне" зокрема автомобіля MAЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіпа МАЗ, номерні знаки НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , яким встановлено порушення ст.ст. 34, 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», зокрема водій не забезпечений дозволом на рух з перевищенням вагових обмежень ТЗ (повна маса 53,05т.,при допустимих 40т; фактичне навантаження на здвоєну вісь складало 21.65 т. при допустимих 16т), що підтверджується копією талона про зважування №15295 від 12.03.2020.

Додатково встановлено, що транспортний засіб марки МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 власником (перевізником) є ТзОВ "Бобли - Агро".

За результатами перевірки складено довідку №0016526 від 12.03.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю автомобіля, акт №0021881 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, акт №210704 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирами вантажів автомобільним транспортом від 12.02.2020, яким зафіксовано порушення абз. 16, ч.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" перевищення встановлених законодавством габаритно - вагових норм понад 20% при перевезені вантажу без відповідного дозволу та розрахунок №22/ОАД від 12.03.2020 на суму 599,94 євро, що еквівалентно 17 428,19 грн. (курс НБУ станом на 12.03.2020).

Листом від 16.04.2020 Державна служба України з безпеки на транспорті повідомила ТзОВ "Бобли - Агро" про наявну заборгованість плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування в сумі 599,94 євро, що еквівалентно 17 428,19 грн. та необхідність її сплати .

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт», відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком № 879, пунктом 3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил № 1306.

Пунктом 22.5 Правил № 1306 передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26, 27 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм -розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв -розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В -відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Перевезення вантажу здійснювалось транспортним засобом автомобілем MAЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіпа МАЗ, номерні знаки НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що матеріали справи містять усі передбачені Порядком № 879 документи, зокрема довідкою №0016526 від 12.03.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю автомобіля, актом №0021881 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, актом №210704 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирами вантажів автомобільним транспортом від 12.02.2020, які були складені працівниками Укртрансбезпеки у Волинській області у зв`язку з виявленням під час габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам і правилам перевезення вантажу відповідачем.

У матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування в сумі 599,94 євро, що станом на 12.03.2020 становить 17 428,19 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при проведенні габаритно-вагового контролю, складанні відповідних довідки, актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Волинській області діяли на підставі та у спосіб, встановлені чинним законодавством, а також з дотриманням його вимог, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 599,94 євро, що станом на 12.03.2020 становить 17 428,19 грн. підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду № 917/210/19 від 21.02.2021, №926/16/19 від 12.02.2020.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 236-242 ГПК України, суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобли-Агро» (вул. Центральна, 146, с. Бобли, Турійський р-он, Волинська обл., ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Волинській області/ Луцький рн/22160100, код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UА0003208, код класифікації доходів бюджету: 22160100; плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні) 17 428,19 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобли-Агро» (вул. Центральна, 146, с. Бобли, Турійський р-он, Волинська обл., ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, буд. 14, м. Київ, ) 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя М. С. Шум