ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.04.2022 справа № 914/4110/21

Суддя Юркевич М.В., за участю секретаря Кравчук І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви: Керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави особі Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Самгородок», с. Самгородок, Козятинського району Вінницької області,

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державного підприємства «Львівський лісовий селекційно-насіннєвий центр», м. Львів-Брюховичі

про: усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом їх повернення

За участю представників сторін:

від прокуратури: Максимовська С.С. - прокурор

від позивача: не з`явився.

від відповідача: Білостоцький С.М. адвокат; Гемелей Ю.М. адвокат.

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави особі Львівської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Самгородок» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом їх повернення.

Ухвалою від 04.01.2022 було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.01.2022.

Ухвалою від 15.02.2022р. підготовче провадження у справі було відкладено на 15.03.2022р.

09.03.2022р. на адресу суду від Керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова надійшла заява про забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:003:0119 площею 4,3578 га та :04:003:0069 площею 0,4337 га, які належать ТОВ «Самгородок».

Ухвалою від 15.03.2022р. заяву прокурора про забезпечення позову було задоволено частково та відкладено розгляд справи на 12.04.2022р.

07.04.2022р. від відповідача поступило клопотання про закриття провадження у справі.

08.04.2022р. відповідачем подано клопотання про долучення додаткових доказів.

В судове засідання 12.04.2022р. з`явилися представники прокурора та відповідача. Позивач та третя особа явку своїх уповноважених представників не забезпечили.

На початку судового засідання представники відповідача просили суд розглянути клопотання про долучення доказів, а після цього клопотання про закриття провадження у справі.

Проти такого порядку розгляду клопотань прокурор не заперечила.

Представники відповідача просили суд долучити до матеріалів даної справи копію ухвали Львівського апеляційного суду від 03.03.2022р. у справі №466/2600/14-к, якою було задоволено апеляційну скаргу адвоката Білостоцького С.М., подану в інтересах ТОВ «Самгородок» (відповідача у даній справі) та скасовано арешт земельних ділянок, який було накладено Шевченківським районним судом м. Львова. Як стверджувалося, що така ухвала стосується земельних ділянок ТОВ «Самгородок» з кадастровими номерами :04:003:0069 та :04:003:0119, які є предметом спору у даній господарській справі.

Проти даного клопотання прокурор усно заперечила.

Відповідно до ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право подавати докази, заяви клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Беручи до уваги, що сторони вільні у представленні своїх доказів в обгрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку долучити до матеріалів справи подану відповідачем копію ухвали Львівського апеляційного суду від 03.03.2022р. у справі №466/2600/14-к.

Розглядаючи клопотання про закриття провадження у справі, судом було встановлено наступне:

Як зазначав відповідач, у 2011-2012 роках прокурор Шевченківського району м. Львова звертався до господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі позивачів Кабінету Міністрів України, Державного агентства лісових ресурсів України, Львівської міської ради до відповідачів ТОВ «Самгородок», Брюховицької селищної ради, ТОВ Новобуддизайн», ТОВ Лазурит-007», ТОВ «СервісПет», Управління земельних ресурсів м. ,Львова про витребування майна від добросовісного набувача (справа №5015/1397/21).

В межах даної справи з-поміж інших позовних вимог ставилася вимога про витребування у ТОВ «Самгородок» земельної ділянки площею 4,5363 га, кадастровий номер :04:003:0069 та земельної ділянки площею 0,4337 га, кадастровий номер :04:003:0068.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.06.2013р. було скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2013р. у справі №5015/1397/12 в частині задоволення позовних вимог, постановлено нове рішення у позові відмовлено повністю. Постановою Вищого господарського суду України від 25.09.2013р. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.06.2013р. було залишено без змін.

Таким чином, як вважає заявник, у 2011-2012р. прокурор звертався до господарського суду з позовами в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (справа №5015/1397/12), а в 2021р. повторно в інтересах держави, але вже в особі Львівської обласної державної адміністрації, з тих самих підстав (справа №914/4110/21) до того самого відповідача (ТОВ «Самгородок»). Отже, предметом розгляду у справі №5015/1397/12 було повернення земельної ділянки площею 4,5363 га, кадастровий номер :04:003:0069 та кадастровий номер :04:003:0068 площею 0,4337 га. Водночас, у розглядуваній справі 3914/4110/21 предметом спору знову ж таки є земельна ділянка кадастровий номер :04:003:0069 та земельна ділянка кадастровий номер :04:003:0119 (утворена внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер :04:003:0068).

Відтак, відповідач стверджує, що оскільки у згаданих справах №5015/1397/12 та 914/4110/21 є ті самі сторони (держава та ТОВ «Самгородок», предмет (земельні ділянки) та підстави позову, то суд повинен закрити провадження у справі №914/4110/21 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а саме у зв`язку з наявністю рішення суду, що набрало законної сили про той самий предмет і з тих самих підстав та між тими самими сторонами.

Заперечення прокурора.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі та вважав, що поданий у 2021р. позов є іншим, ніж той, що було заявлено у справі 5015/1397/12, оскільки прокурором було обрано інший спосіб захисту. Зокрема, у справі №5015/1397/12 було обрано спосіб захисту у вигляді подання віндикаційного позову витребування майна з чужого незаконного володіння, а у справі №914/4110/21 наявний спосіб захисту у вигляді подання негаторного позову щодо усунення перешкод у користуванні майном (земельними ділянками).

Розглянувши подане клопотання, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої ст. 175 цього кодексу, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 175 цього кодексу. (є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили з тими самими вимогами).

Як встановлено судом, предметом розгляду у справі №5015/1397/12 серед інших вимог була вимога про зобов`язання відповідача ТзОВ «Самгородок» повернути спірні земельні ділянки площею 4,5363 га., кадастровий № :04:003:0068, та площею 0,4337 га, кадастровий № :04:003:0069, - у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України. Така вимога обгрунтовувалася наявністю правових підстав для витребування спірної земельної ділянки в добросовісного набувача в порядку ст. 388 ЦК України.

Як вже зазначалося вище, суд апеляційної інстанції та Вищий господарський суд України не знайшов правових підстав для витребування земельних ділянок, в тому числі і від відповідача у даній справі, на підставі ст. 388 ЦК України, тобто шляхом заявлення віндикаційного позову.

Що стосується розглядуваної справи №914/4110/21, то в мотивувальній та резолютивній частині позову прокурор застосовує спосіб захисту у вигляді усунення перешкод у здійсненні права розпорядження та користування земельними ділянками шляхом їх повернення на користь держави в особі Львівської ОДА із приватної власності ТОВ «Самгородок».

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд звертає увагу сторін на наступному:

Главою 29 ЦК України передбачено способи захисту права власності.

Відповідно до ст. 387, 388 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник має право на витребування майна від добросовісного набувача.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В даному випадку, законодавцем передбачено два способи захисту права власності: шляхом подання позову про витребування майна (віндикаційний позов) та шляхом подання позову про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (негаторний позов).

Як встановлено судом, предметом спору у справі №5015/1397/12 було заявлення прокурором саме віндикаційного позову. Зокрема, судами всіх трьох інстанцій надавалася правова оцінка доводам сторін саме стосовно підставності застосування норми ст. 388 ЦК України.

Що стосується розглядуваного спору у справі №914/4110/21, то прокурор мотивує свої вимоги саме необхідністю застосування норми ст. 391 ЦК України, тобто заявляє негаторний позов.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що поданий прокурором спір у даній справі не є аналогічним, як у згаданій справі №5015/1397/12, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Водночас, розглядаючи дане клопотання про закриття провадження у справі та аналізуючи доводи сторін, суд в жодному разі не надає правової оцінки підставності чи безпідставноті позовних вимог по суті. Розгляд справи з наданням правової оцінки щодо підставності чи безпідставності позовних вимог буде здійснено лише на відповідній стадії судового процесу.

Керуючись ст. 175, 183, 231, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовити.

Суддя Юркевич М.В.