ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"04" квітня 2022 р. Справа № 906/513/21.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючий суддя Кравець С.Г., судді: Вельмакіна Т.М., Тимошенко О.М.,

секретар судового засідання Зоренко О.М.

розглядаючи справу за позовом: Фонду державного майна України (м.Київ)

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" (м.Рівне),

2) Південно-західного акціонерного товариства трубопровідного транспорту

нафтопродуктів (м.Самара, Російська Федерація)

про визнання права власності на нерухоме майно та скасування державної

реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа за позовом Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатзахідтранс" та Південно-західного акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів про:

- визнання за державою в особі Фонду державного майна України права власності на нерухоме майно, що складає технологічний комплекс розташованої на території України частини магістрального нафтопроводу "Самара-Західний напрямок" згідно переліку наведеного в прохальній частині позовної заяви;

- скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" та Південно-західного акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.11.2021 справу №906/513/21 прийнято до провадження колегією в складі трьох суддів: головуючий суддя Кравець С.Г., судді: Тимошенко О.М., Вельмакіна Т.М.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.01.2022 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання 17.01.2022 не відбулося, а визначена ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.09.2021, резервна дата підготовчого засідання у даній справі - "04" квітня 2022 о 11:00.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.04.2022 провадження у справі №906/513/21 поновлено.

В судове засідання 04.04.2022 сторони своїх представників не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (т.12, а.с.4-6, 28-30).

04.04.2022 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Житомирської області від представника Фонду державного майна України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, але не раніше ніж після припинення воєнного стану в Україні. Зокрема, обґрунтовуючи подане клопотання заявник покликається на введення на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва надзвичайного стану з 00 годин 00 хвилин 24.02.2022р строком на 30 діб (указ Президента України від 23.02.2022р. №63/2022). У зв`язку загрозою безпеці, життю і здоров`ю, зазначає про неможливість прибуття представника Фонду до місця розташування суду, для участі в судовому засіданні, а також технічну неможливість взяти участь повноважному представнику у судовому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку. Вказує, що строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022р. строком на 30 діб згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022р, а також посилається на рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану.

Поряд з цим, колегією суддів враховується, що в матеріалах справи містяться клопотання:

- Фонду державного майна України, яке міститься у позовній заяві №10-25-9756 від 29.04.2022, про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національного антикорупційного бюро України;

- Національного антикорупційного бюро України №102-230/27022 від 02.09.2022 про його вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" від 17.06.2021 про залишення позовної заяви без руху на підставі ч.11 ст.176 ГПК України; від 29.06.2021 про закриття провадження, від 29.06.2021 про витребування доказів; від 01.10.2021 про повернення клопотання НАБУ про вступ у справу.

Зважаючи на те, що неявка в судове засідання представників сторін не є перешкодою для вирішення раніше заявлених клопотань (залишення позову без руху, закриття провадження у справі, витребування доказів, залучення/вступ третьої особи, повернення клопотання НАБУ про вступ у справу), а також те, що сторони, які бажали висловити свою позицію стосовно зазначених клопотань, скористались таким правом, колегія суддів ухвалила розглянути зазначені клопотання в даному судовому засіданні.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" від 17.06.2021 про залишення позовної заяви без руху на підставі ч.11 ст.176 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до частини 11 статті 176 ГПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Обґрунтовуючи необхідність залишення позовної заяви без руху, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" зазначає, що суд передчасно відкрив провадження у справі, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали Господарського суду Житомирської області від 17.05.2021 про залишення позовної заяви без руху, оскільки позивач не надав письмового обґрунтування щодо того, кому саме із визначених відповідачів та в якій частині належить право власності на об`єкти, реєстрацію яких позивач просить скасувати, як і не зазначено, які саме дії щодо державної реєстрації права власності кожного з відповідачів заявлено до скасування. Доводить, що позивач в порушення статті 162 ГПК України: не вказав зміст позовних вимог до кожного з відповідачів; не зазначив докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначив відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору; не зазначив відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; не зазначив про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Також відповідач-1 зазначає, що позивач не надіслав відповідачу-1 інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а отримана ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" інформація не містить вичерпного переліку документів та інших доказів, що додані до заяви і відповідачу-1 невідомо, які саме документи позивач надіслав до суду. Вказує, що в порушення вимог ст.10 ГПК України, до позовної заяви додано безліч документів, викладених іноземною (російською) мовою, у зв`язку з чим відповідач-1 позбавлений права обґрунтувати підстави своїх заперечень до моменту отримання завірених належним чином перекладів поданих позивачем доказів.

Розглядаючи дане клопотання, колегія суддів враховує, що оцінка доводам відповідача-1 частково вже була надана в ухвалі Господарського суду Житомирської області від 06.07.2021 при розгляді клопотання ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" від 17.06.2021 про продовження строку на подання відзиву. Так, постановляючи ухвалу від 06.07.2021 суд, зокрема, врахував, що:

- додані до заяви позивача про усунення недоліків документи - інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, є письмовими доказами, які за своїм обсягом складають більш ніж 1000 аркушів, що свідчить про їх надмірний обсяг. З огляду на наведене та приписи ч.9 ст.80 ГПК України, а також те, що зазначена в таких документах інформація відома заявнику, оскільки стосується його майна, то надсилання зазначених Інформаційних довідок іншим учасникам справи не є обов`язковим, у зв`язку з чим такі документи були подані лише суду;

- за приписами ст.10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою; суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Отже, наведена норма регулює питання мови господарського судочинства, а не мови засобів доказування.

З приводу доводів відповідача-1 про те, що позивач не вказав зміст позовних вимог до кожного з відповідачів та не надав письмового обґрунтування щодо того, кому саме із визначених відповідачів та в якій частині належить право власності на об`єкти, реєстрацію яких позивач просить скасувати, як і не зазначив, які саме дії щодо державної реєстрації права власності кожного з відповідачів заявлено до скасування, колегія суддів враховує, що дані питання можуть вирішуватися, зокрема, і на стадії підготовчого провадження, адже відповідно до ч.1 ст.177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Стосовно посилань відповідача-1 на те, що позивач не зазначив відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, не вказав відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, не зазначив щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, колегія суддів враховує, що Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючі положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Так , у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі "Bellet v. France" ("Беллет проти Франції", Серії A №333B, пункт 36) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - "Конвенція") містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 25 січня 2000 року у справі "Miragall Escolano and Othersv. Spain" ("Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії", заяви №38366/97, №38688/97, №40777/98, №40843/98, №41015/98, №41400/98, №41446/98, №41484/98, №41487/98, №41509/98) і у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Pйrez de Rada Cavaniles v. Spain" ("Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії", заява №3256-57) Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на норми міжнародного права та положення ГПК України, залишення позовної заяви без руху з формальних підстав, унеможливлює доступ позивача до правосуддя для захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

За викладеного, наведені відповідачем-1 у клопотанні від 17.06.2021 про залишення позову без руху обставини, не є підставою для залишення позову без розгляду, а тому у задоволенні даного клопотання колегія суддів відмовляє.

05.07.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" надійшло клопотання від 29.06.2021 про закриття провадження у справі №906/513/21 за позовом Фонду державного майна України до ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс", Південно-Західного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів про визнання права власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" (т.10, а.с.1-6). В обґрунтування вказаного клопотання відповідач-1, посилаючись на приписи п.2 ч.1 ст.175 та п.3 ч.1 ст.231 ГПК України, вказує, що спір щодо права власності між державою Україна в особі Фонду державного майна України та ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс", як правонаступником Дочірнього підприємства "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт", вже був предметом судового розгляду у справі №14/312. Зазначає, що у 2005 році заступник Генерального прокурора України звертався до Господарського суду Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України з позовом про визнання права власності за державою Україна в особі Фонду державного майна України на частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України, загальною довжиною 1433км, та витребування частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України, загальною довжиною 1433 км.

ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" доводить, що за змістом позовної заяви, поданої Фондом державного майна України 29.04.2021 №10-25-9756, суб`єктний склад, підстави та предмет позову у справах №906/513/21 та № 14/312 є тотожними. Вважає, що позивач вдруге звернувся до суду із тією самою позовною вимогою до того самого відповідача та фактично з вимогою повторно переглянути рішення суду, що набрало законної сили. Вказані обставини, на думку відповідача-1, унеможливлюють повторний розгляд справи, оскільки суд у справі №14/312 вже надавав оцінку вимогам про визнання права власності на спірне майно. Зазначає, що зміна (викладення в іншій формі) позовних вимог у справі №906/513/21 не свідчить про зміну предмета оскарження. Доводить, що по суті це спірне нерухоме майно, що складає технологічний комплекс, розташованої на території України частини магістрального нафтопродуктопроводу "Самара-Західний напрямок", перелік якого міститься в матеріалах справи, а інший словесний виклад правових обґрунтувань вимог, заявлених у позовній заяві від 29.04.2021, не змінює правової природи таких вимог.

Фонд державного майна України у відповіді на відзив (т.10, а.с.80-99) зазначає, що предмети позову у справах №14/312 та № 906/513/21 є абсолютно різними і їх ототожнення є неможливим, оскільки позовні вимоги у справі №14/312 не містили конкретного переліку майна, а лише абстрактну вказівку на неконкретизовану частину нафтопродуктопроводу, тому її ототожнення з предметом позову справі № 906/513/21 є незрозумілим. Крім того Фонд зазначає, що предмет позову у справі №906/513/21 містить вимогу про скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" та Південно-Західного акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів на об`єкти нерухомого майна згідно з переліком.

Дослідивши заявлене ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" клопотання про закриття провадження від 29.06.2021 та матеріали справи, колегія враховується вищенаведене, а також наступне.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як передбачено ч.1 ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ГПК України).

Закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до п.3 ст.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

За приписами п.2 ч.1 ст.175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України можливе за умови, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку.

Суд зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстави та предмет спору. Тобто позови повинні повністю збігатися за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами й обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного зі згаданих вище умов не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору на загальних підставах.

Закриваючи провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановити наявність рішення господарського суду або іншого органу, прийнятого у справі: між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 у справі №14/312 задоволено позов заступника Генерального прокуратура України в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Федеральне агентство по управлінню державним майном Російської Федерації, Південно-Західне відкрите акціонерне товариство трубопровідного транспорту нафтопродуктопроводів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" про визнання права власності за державою Україна в особі Фонду державного майна України на частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України, загальною довжиною 1433км, та витребування частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України, загальною довжиною 1433км, з володіння ДП "ПрикарпатЗахідтранс" та передачі їх Фонду державного майна України.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.03.2015 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 залишено без змін.

В подальшому, ДП "ПрикарпатЗахідтранс" звернулось до Господарського суду Рівненської області із заявою про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 за нововиявленими обставинами.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 30.08.2017, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 та постановою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 30.05.2018, у задоволенні позову відмовлено.

У постанові від 30.05.2018 у справі №14/312 Верховний Суд вказав, що: за замістом позовної заяви, прокурор ідентифікував названі частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова спільно, із зазначенням загальної протяжності обох нафтопродуктопроводів в сумі 1433 км, в той час як суди встановили, що нафтопродуктопровід Самара-Західний напрямок і нафтопродуктопровід Грозний Армавір-Трудова є незалежними об`єктами, не пов`язані технологічно, і знаходяться на географічно віддалених один від одного територіях. З технічної точки зору ці об`єкти не можуть бути ідентифіковані спільно як частина нафтопродуктопроводу, що проходить через територію України загальною довжиною 1433км. Кожен із вказаних нафтопродуктопроводів має свою довжину та технічні й інші характеристики; оскільки прокурором не було наведено в його позовній заяві будь-яких ідентифікуючих ознак, а також кількісних і якісних характеристик спірних частин нафтопродуктопроводів, їх склад, місцезнаходження та протяжність (окремо по кожному), то наведене унеможливлює задоволення позовних вимог в тій формі, в якій вони викладені у прохальній частині його позовної заяви.

Частинами 1, 3, 4 статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Колегією суддів встановлено, що суб`єктний склад сторін у вказаних справах різниться, оскільки сторонами у справі №14/312 були: Генеральна прокуратура України (позивач, відповідно до ч.2 ст.29 ГПК України в редакції чинній на момент пред`явлення позову), Фонд державного майна України (позивач), Товариство з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" (відповідач). Крім того, третіми особами у справі були: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача), Федеральне агентство по управлінню державним майном Російської Федерації, Південно-Західне відкрите акціонерне товариство трубопровідного транспорту нафтопродуктопроводів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача). В той же час, сторонами у справі №906/513/21 є: Фонд державного майна України (позивач), Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатзахідтранс" та Південно-західне акціонерне товариство трубопровідного транспорту нафтопродуктів (відповідачі).

З наведеного слідує, що суб`єктний склад сторін у справі №14/312 відмінний від суб`єктного складу сторін у справі №906/513/21.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

За змістом прохальної частини позовної заяви у справі №14/312 (а.с.7-10 т.10) предметом позову були вимоги про визнання права власності на частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України, загальною довжиною 1433 км за державою Україна в особі Фонду державного майна України, а також витребування частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України, загальною довжиною 1433 км з володіння Дочірнього підприємства "Прикарпатзахідтранс" Південно-західного Відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" та передачі їх Фонду державного майна України.

Предметом позову у справі №906/513/21 є вимоги про визнання за державою в особі Фонду державного майна України права власності на нерухоме майно, що складає технологічний комплекс, розташованої на території України частини магістрального нафтопродуктопроводу "Самара-Західний напрямок" до якого входять, зокрема: лінійна виробничо-диспетчерська станція "Новоград-Волинський": об`єкти нерухомого майна, будівлі, виробничі приміщення, технологічні об`єкти, технологічні трубопроводи, допоміжні трубопроводи; об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с/рада Чижівська, комплекс будівель та споруд №1 (перекачувальна станція "4Ч"), технологічні об`єкти; об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: Житомирська область, Овруцький район, с/рада Руднянська, технологічні об`єкти; лінійна виробничо-диспетчерська станція "5С", до якої входять: будівлі, об`єкти нерухомого майна, технологічні об`єкти, технологічні трубопроводи; лінійна виробничо-диспетчерська станція "1-К", до складу якої входять: об`єкти нерухомого майна, технологічні об`єкти, технологічні трубопроводи, допоміжні трубопроводи; лінійна виробничо-диспетчерська станція "Дубриничі", до складу якої входять: об`єкти нерухомого майна, технологічні об`єкти; ремонтно-будівельне управління, до якого входять: об`єкти нерухомого майна, технологічні об`єкти; об`єкти нерухомого майна, що забезпечують безпеку та надійну експлуатацію частини магістрального нафтопродуктопроводу "Самара-Західний напрямок"; лінійна частина магістрального нафтопродуктопроводу "Самара-Західний напрямок"; технологічні об`єкти, що розміщені на лінійній частині магістрального нафтопродуктопроводу: лінійні частини магістрального нафтопродуктопроводу дві нитки відводу №12 ділянки 42 магістрального нафтопродуктопроводу, згідно переліку, наведеного в прохальній частині позовної заяви, а також скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" та Південно-західного акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів на вказані об`єкти.

За викладеного, у суду відсутні підстави вважати, що предмети позову у справі №14/312 та у справі №906/513/21 є тотожними, оскільки позовні вимоги у справі №14/312 стосувались визнання права власності, зокрема, на частину нафтопродуктопроводу Самара-Західний напрямок, без зазначення будь-яких даних та ідентифікуючих ознак, а також кількісних і якісних характеристик спірних частин нафтопродуктопроводів, їх складу, місцезнаходження та протяжності (окремо по кожному об`єкту) за якими можна було б ідентифікувати об`єкт, на який прокурор просив визнати право власності. Тоді як предметом позовних вимог у справі №906/513/21 є визнання права власності на нерухоме майно, що складає технологічний комплекс, розташованої на території України частини магістрального нафтопроводу "Самара-Західний напрямок" щодо якого зазначено його чітке найменування, площі, реєстраційні номери, місцезнаходження, протяжність та інші технічні характеристики, за якими вказане майно ідентифікується. Крім того, у справі №906/513/21 заявлено вимогу про скасування державної реєстрації права власності ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" та Південно-Західного акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів на об`єкти нерухомого майна, яка не була предметом позову у справі №14/312.

Отже, з огляду на те, що у справах Господарського суду Рівненської області №14/312 та Господарського суду Житомирської області №906/513/21 різний суб`єктний склад сторін та різні предмети позову, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" про закриття провадження у справі.

ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" також заявлено клопотання від 29.06.2021 про витребування доказів, відповідно до якого відповідач-1 просить витребувати: у Господарського суду Рівненської області - усі наявні оригінали матеріалів справи №14/312; у Національного антикорупційного бюро України - оригінали матеріалів судової справи №14/312, які були вилучені на підставі ухвали слідчого суддів Солом`янського районного суду м.Києва від 23.08.2018 року у справі №760/21606/18. Вказує, зокрема те, що для доведення відповідачем-1 підстав для закриття провадження у справі, необхідним є витребування оригіналів документів, які містять матеріали судової справи №14/312. Зазначає, що оригінали матеріалів справи №14/312 підтверджують факт того, що у справі №14/312, яка розглядалась Господарським судом Рівненської області та у справі №906/513/21, яка перебуває у провадженні Господарського суду Житомирської області - сторони, предмети та підстави позовів, тобто фактичні і юридичні обставини господарського спору є тотожними. Зазначає, що матеріали справи містять оригінал висновку інженерно-технічної судової експертизи від 20.03.2017, який має важливе значення для повного і об`єктивного з`ясування судом обставин справи. Посилається на те, що самостійно надати докази не може, оскільки частина таких доказів перебуває в іншому суді, а частина в органі досудового розслідування.

З огляду на відмову у задоволенні клопотання ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" про закриття провадження у справі, відсутні підстави для витребування у Господарського суду Рівненської області та у Національного антикорупційного бюро України оригіналів матеріалів справи №14/312, необхідність дослідження яких відповідач-1 обґрунтовує клопотання про закриття провадження у справі. У зв`язку з цим, клопотання ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" про витребування доказів від 29.06.2021 задоволенню не підлягає.

Фондом державного майна України заявлено клопотання, яке міститься у позовній заяві №10-25-9756 від 29.04.2022, про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національного антикорупційного бюро України. В обґрунтування клопотання Фонду державного майна України про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача зазначено, що факти і обставини, які будуть встановлені в ході розгляду справи можуть бути використані для виконання завдань Національного бюро; судове рішення у даній справі може вплинути на обов`язки Національного бюро, зокрема, щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000752 від 03.11.2017 та встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Національним антикорупційним бюро України подано клопотання №102-230/27022 від 02.09.2022 про його вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. У даному клопотанні Національне антикорупційне бюро України посилається на те, що обставини передання об`єктів нафтопродуктопроводу "Самара-Західний напрямок", що проходить по території України та здійснення державної реєстрації права власності на них за ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" та Південно-західним акціонерним товариством трубопровідного транспорту, що підлягають встановленню господарським судом у межах розгляду справи №906/513/21, одночасно мають значення та можуть бути використані для виконання завдань кримінального провадження №0000752 від 03.11.2017. Доводить, що судове рішення у господарській справі №906/513/21 може вплинути на виконання детективами Національного бюро своїх обов`язків та досягнення завдань кримінального провадження під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000752.

Відповідач-1 заперечив проти залучення Національного антикорупційного бюро України до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача з підстав, наведених у запереченнях від 01.10.2021 (т.10, а.с.169-177). Зокрема, посилається на те, що рішення у даній справі жодним чином на права та обов`язки Національного антикорупційного бюро України не впливає.

Частиною 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Відповідно до ч.4 ст.50 Господарського процесуального кодексу України, про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Згідно з частинами 5 та 6 статті 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

У даному випадку, ні позивачем, ні Національним антикорупційним бюро України не обґрунтовано, яким чином рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов`язки Національного антикорупційного бюро України, зокрема, якими правами/обов`язками буде наділено вказану особу/змінено її права чи обов`язки/позбавлено прав чи обов`язків відносно предмету спору за наслідками розгляду спору у даній справі, у зв`язку з чим у задоволенні клопотань позивача та НАБУ щодо залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національного антикорупційного бюро України, колегія суддів відмовляє.

Щодо клопотання ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" від 01.10.2021 про повернення клопотання НАБУ про вступ в справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача з підстав відсутності у Максим`яка А., як головного спеціаліста юрисконсульта відділу правового забезпечення та супроводження представництва Національного антикорупційного агентства України, повноважень щодо самопредставництва юридичної особи, колегією суддів досліджено та встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.07.2021 (т.10, а.с.127-129), наказу Національного антикорупційного бюро України №33 від 03.03.2021 "Про визначення уповноважених осіб" (т.10, а.с.125), Максим`як Андрія Віталійовича - головного спеціаліста юрисконсульта відділу правового забезпечення та супроводження представництва в судах, уповноважено діяти від імені НАБУ в судах України, окрім права зменшувати розмір позовних вимог, укладати мирові угоди, відмовлятись від позову.

За наведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання Національного антикорупційного бюро України №102-230/27022 від 02.09.2022 підписано уповноваженим представником, а тому відсутні підстави для його повернення без розгляду.

Поряд з цим, як уже зазначалось, позивачем заявлено клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з введення на території України воєнного стану та неможливістю прибуття до місця розташування суду повноважного представника Фонду, а також відсутністю технічної можливості представнику взяти участь у судовому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку.

Відповідно до ч.2 ст.183 ГПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження, зокрема, у випадках визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 2 статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Зважаючи на неявку учасників справи, заявлене позивачем клопотання та неможливість забезпечення участі в судовому засіданні представника позивача з причин, які судом визнаються поважними (введення воєнного стану), з метою забезпечення належних умов для повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи та надання можливості учасникам справи реалізувати свої права, господарський суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника позивача та відкласти підготовче засідання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 42, 50, 81, 169, 182, 183, 185, 231 - 235 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" від 17.06.2021 про залишення позовної заяви без руху на підставі ч.11 ст.176 ГПК України - відмовити.

2. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" від 29.06.2021 про закриття провадження - відмовити.

3. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрикарпатЗахідтранс" від 29.06.2021 про витребування доказів - відмовити.

4. У задоволенні клопотання Фонду державного майна України, яке міститься у позовній заяві №10-25-9756 від 29.04.2022 про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національного антикорупційного бюро України - відмовити.

5. У задоволенні клопотання Національного антикорупційного бюро України №102-230/27022 від 02.09.2022 про вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національного антикорупційного бюро України - відмовити.

6. Відкласти підготовче засідання. Розгляд справи в судовому засіданні призначити на "11" липня 2022 р. об 11:00 (у разі неотримання відповідачем-2 до вказаної дати ухвали суду, резервними датами судових засідань слід визначити дати: 12.09.2022 о 10:00, 07.11.2022 об 11:00 та 19.12.2022 об 11:00) у приміщенні Господарського суду Житомирської області за адресою: м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65 в залі судових засідань №731.

7. Зобов`язати позивача в строк до 25.04.2022 надати суду належним чином нотаріально засвідчені копії перекладу ухвали Господарського суду Житомирської області від 04.04.2022 (2шт.), а також підтвердження про вручення документа російською мовою кожного у двох примірниках.

8. Роз`яснити сторонам, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи, з дотриманням ст.80 ГПК України. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (п.9 ст. 80 ГПК України).

9. Роз`яснити учасникам справи, що у випадку неможливості направлення в судове засідання повноважних представників, сторони не позбавлені права надіслати на адресу суду поштовим зв`язком докази, які є необхідними для розгляду справи та письмово викладені пояснення/заперечення щодо позовних вимог у даній справі і питань, визначених ч.2 ст.182 ГПК України.

10. Надіслати нотаріально засвідченим перекладом російською мовою копію ухвали Господарського суду Житомирської області від 04.04.2022 у справі №906/513/21, прохання про вручення документів та підтвердження про вручення документів для вручення відповідачу-2 у порядку, передбаченому "Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності" від 20.03.1992р (постанова Верховної Ради України №2889-XII від 19.12.1992р "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності"), через Арбітражний суд Самарської області (443001, Російська Федерація, м.Самара, вул. Самарська, 203Б) та на електронну пошту: .

11. Зупинити провадження у справі №906/513/21 до дати призначеного судового засідання.

12. При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі, відповідно до ст.60 Господарського процесуального кодексу України, документи, що підтверджують повноваження представників.

13. Довести до відома сторін, що будь-які письмові заяви, клопотання, заперечення повинні відповідати вимогам ст.170 ГПК України, та можуть бути повернуті заявнику у випадку недотримання вказаних вимог на підставі ч.4 ст.170 ГПК України.

14. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Ухвала суду підписана: 06.04.2022

Головуючий суддя Кравець С.Г.

Суддя Вельмакіна Т.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Друк. :

1 - в справу,

2 - позивачу на адресу згідно заяви (рек.);

3,4 - відповідачу-1 та представнику відповідача ТОВ "ПрикарпатЗахідтранс" адвокату Стиранка М.Б. за адресою згідно заяви від 14.09.2021 - 79011, м.Львів, вул.Д.Вітовського, буд.29/3 (рек.);

5 - Південно-західному акціонерному товариству трубопровідного транспорту нафтопродуктів: 443067, Самарская область, г.Самара, ул.Карбышева, дом 61В, офис 604 (рек.);

6 - для відповідача - Південно-західного акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів через

Арбітражний суд Самарської області (443001, Російська Федерація, м. Самара, вул. Самарська, 203Б) та на електронну пошту: - (після здійснення перекладу).