ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2022м. ДніпроСправа № 904/9527/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення)

за позовом Державного геофізичного підприємства "УКРГЕОФІЗИКА", 03057, м.Київ, вул.Євгенії Мірошниченко, буд.10, в особі його відокремленого підрозділу Західно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика", 79040, м.Львів-40, вул.Данила Апостола, 9-а,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОМТЕБ", 49089, м.Дніпро, вул.Будівельників, буд.34,

про стягнення заборгованості у розмірі 90 600,00грн.

СУТЬ СПОРУ:

Державне геофізичне підприємство "УКРГЕОФІЗИКА" в особі його відокремленого підрозділу Західно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОМТЕБ" про стягнення заборгованості у розмірі 90 600,00грн.

Також позивач просить стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 270,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору поставки товару у спрощеній формі в липні 2018р., укладений між сторонами на підставі ч.1 ст.181 ГК України.

Ухвалою суду від 16.12.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Направлена за його місцезнаходженням, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ухвала суду від 16.12.2021р. повернулася на адресу суду з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання". Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, лише відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію від суду, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2021, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п.10 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. (ч.1 ст.181 ГК України)

Таким чином, головною ознакою укладення сторонами договору у спрощеній спосіб є підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Так, в липні 2018 року між Державним геофізичним підприємством "Укргеофізика" в особі відокремленого підрозділу - Західно-Українська геологорозвідувальна експедиція Державного підприємства «Укргеофізика» (позивач) та ТОВ «РЕГІОН ЛТД» (відповідач) на підставі ч.1 ст.181 Господарського кодексу України було укладено Договір поставки товару у спрощеній формі.

25.07.2018р. Державним геофізичним підприємством "Укргеофізика" в особі відокремленого підрозділу - Західно-Українська геологорозвідувальна експедиція Державного підприємства «Укргеофізика» (позивач) було здійснено попередню оплату ТОВ «РЕГІОН ЛТД» (відповідач) за обладнання-дизельний генератор КІРОR КDЕ19ЕАО3 на суму 90 600,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2090 від 24.07.2018р. з призначенням платежу "Попередня оплата за диз.Генератор з-но рах.230718/6 від 23.07.2018р. У сумі 75500,00грн., ПДВ - 20 % 15100грн."

05.03.2021р. позивач на адресу ТОВ "Регіон ЛТД" направив вимогу від 17.02.2021р., в якій вимагав відповідача у семиденний строк від дня пред`явлення цієї вимоги здійснити поставку обладнання - дизельного генератора КІРОR КDЕ19ЕАО3, або в цей же семиденний строк від дня пред`явлення цієї вимоги повернути суму попередньої оплати за вищевказане обладнання.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення. (п.1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Вимога позивача від 17.02.2021р. була отримана відповідачем 17.03.2021р., про що свідчить поштове повідомлення за трек номером 082 та була залишена відповідачем без відповіді.

Станом на сьогоднішній день відповідач не здійснив поставку вищевказаного обладнання та не повернув суму попередньої оплати у розмірі 90 600,00грн.

З матеріалів справи вбачається, що з 30.04.2021р. відбулась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, зокрема, змінено місцезнаходження та найменування відповідача, а саме, з ТОВ «РЕГІОН ЛТД» (02097, м.Київ, вулиця Милославська, будинок 6, офіс 1, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОМТЕБ" (49089, м.Дніпро, вул.Будівельників, будинок 34, ).

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 10.12.2019 у справі № 925/698/16, сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 13.08.2019 у справі № 910/11164/16 преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2019р. по справі № 910/11744/19 було встановлено факт здійснення попередньої оплати у сумі 90 600,00грн. на виконання укладення Договору поставки між позивачем та відповідачем у спрощений спосіб на підставі рахунку № 230718/6 від 23.07.2018 згідно з платіжним дорученням № 2090 від 24.07.2018р. з призначенням платежу "Попередня оплата за диз.Генератор з-но рах.230718/6 від 23.07.2018р. У сумі 75500,00грн., ПДВ - 20 % 15100грн.", яке має преюдиційне значення для розгляду справи, а тому ці факти повторного доведення не потребують.

Станом на сьогоднішній день заборгованість відповідача за Договором поставки товару у спрощеній формі складає 90 600,00грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Так, відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. (ч.3 ст.612 ЦК України)

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд, відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються.

З врахуванням вищевикладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором поставки товару у спрощеній формі у розмірі 90 600,00грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 270,00 грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОМТЕБ", 49089, м.Дніпро, вул.Будівельників, буд.34, на користь Державного геофізичного підприємства "УКРГЕОФІЗИКА", 03057, м.Київ, вул.Євгенії Мірошниченко, буд.10, в особі його відокремленого підрозділу Західно-Української геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика", 79040, м.Львів-40, вул.Данила Апостола, 9-а, заборгованість у розмірі 90 600,00грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 21.03.2022

Суддя С.П. Панна