ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"07" квітня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3267/14
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А., за участю секретаря судового засідання Рибки Ю.Е., розглянувши скаргу (вх. № 2-239/22 від 02.03.2022р.) Дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. (далі державний виконавець) по справі № 916/3267/14:
За позовом Дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України
до Публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ
про стягнення 647 834,28 грн.
Представники сторін та органу ДВС не з`явились.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 09 жовтня 2014 року (Суддя Демешин О.А.) позов було задоволено в повному обсязі. Суд стягнув з ПАТ "Одеська ТЕЦ" на користь ДК „Газ України 597 471,20 грн. основного боргу, 43 167,29 інфляційних витрат, 7 195,79грн. 3 % річних та 12 957,00грн. судового збору (а.с. 36 37).
25.11.2014 року Постановою Одеського апеляційного господарського суду Рішення Господарського суду Одеської області від 09.10.2014р. у справі № 916/3267/14 залишено без змін.
Наказ на примусове виконання Рішення Господарського суду Одеської області від 09.10.2014 року видано та направлено стягувачу 21.10.2014 року.
02.03.2022р. суд отримав скаргу (вх. № 2-239/22) Дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України на дії державного виконавця по справі № 916/3267/14.
Скаржник просить суд:
- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 02.02.2022;
- визнати неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 02.02.2022;
- зобов`язати державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення (поновити порушене право Стягувана) - прийняти до виконання наказ господарського суду Одеської області від 21.10.2014 № 916/3267/14 та відкрити виконавче провадження.
Скарга мотивована тим, що дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 02.02.2022 є неправомірними, так як дії вчинені, а повідомлення винесено з порушенням норм матеріального права, зокрема ст. ст. 2, 4, 12, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження».
06.04.2022 року через "Електронний суд" отримано відзив на скаргу державний виконавець просить суд в задоволені скарги відмовити. Відзив мотивовано тим, що 02.02.2022 року виконавчий документ було повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.2 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з пропуском, встановленого законом, строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Державний виконавець у відзиві на скаргу звертає увагу на те, що на судовому наказі міститься напис, що цей виконавчий документ знаходився виконанні та був повернутий стягувачу 23.12.2016 року.
Оскільки наказ суду після його повернення стягувачу по заяві про примусове виконання рішення суду був отриманий органом ДВС лише 31.01.2022 року державний виконавець вважає, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання було пропущено і підстави для задоволення скарги відсутні..
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
З відомостей із Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що та Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.2001р. порушено провадження у справі № 17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про банкрутство ПАТ «Одеська ТЕЦ», а Постановою Господарського суду Одеської області від 13.12.2016р. у цій справі АТ «Одеська ТЕЦ» було визнано банкрутом.
У зв`язку з цим виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.10.2014 № 916/3267/14, що перебував на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, 23.12.2016р. закінчено на підставі п.8 ч. 1 ст. 39 Закону України „Про виконавче провадження.
В подальшому, ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.03.2017р. у справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 визнано кредиторські вимоги ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», до яких також увійшла заборгованість, стягнута згідно рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2014 № 916/3267/14.
18.01.2018р. набув чинності Закон України «Про приватизацію державного та комунального майна».
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.01.2019 провадження у справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про банкрутство ПАТ «Одеська ТЕЦ» було припинено відповідно до вимог п.5 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна».
12.01.2022 наказ Господарського суду Одеської області від 21.10.2014р. №916/3267/14 було пред`явлено на виконання до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - орган ДВС).
14.02.2022 ДК «Газ України» отримала від Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Повідомлення від 02.02.2022р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.2 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження у зв`язку з пропуском, встановленого законом, строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.
Частиною четвертою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
Суд звертає увагу, що у пунктах 116, 117 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29.10.2020 у справі № 916/922/16 за результатом тлумачення норм частини третьої статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV та частини п`ятої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII зроблено висновок, що строк повторного пред`явлення виконавчого документа починається знову з моменту формального повернення виконавчого документа, якщо підстави повернення пов`язані суто з обставинами та результатами виконання рішення. Поряд з цим повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - це результат об`єктивно існуючих обставин зовнішнього характеру, за які учасники виконавчого провадження не відповідають. Тому в цьому випадку строк повторного пред`явлення починається з моменту усунення цієї заборони, зовнішньої обставини.
У випадку закінчення виконавчого провадження з підстави визнання боржника банкрутом такою зовнішньою об`єктивною обставиною, яка забороняє проведення виконавчих дій щодо боржника, слугує офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Тому строк повторного пред`явлення має розпочинатися з моменту скасування відповідної заборони, тобто з моменту закриття (припинення) провадження у справі про банкрутство боржника.
Отже, початок відліку строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з визнанням боржника банкрутом та подальшим припиненням (закриттям) провадження у справі про банкрутство цього боржника пов`язаний з юридичним фактом - датою закриття (припинення) провадження у справі про банкрутство (пункт 159 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29.10.2020 у справі № 916/922/16).
Таким чином, суд вважає, що перебіг трирічного строку пред`явлення наказу Господарського суду Одеської області від 21.10.2014р. у справі № 916/3267/14 до примусового виконання розпочався з наступного дня після закриття (припинення) провадження у справі про банкрутство, а саме з 16.01.2019р.
Тобто, стягувач повинен був надати вищевказаний наказ до примусового виконання у строк до 16.01.2022р.
Другий відділ Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у відзиві на скаргу стверджує, що зазначений наказ надійшов до органу ДВС 31.01.2022р.
По-перше, строк направлення наказу на примусове виконання слід вважати саме дату направлення цього наказу поштовим зв`язком, тобто 13.01.2022р.
По-друге, у доданій до відзиву на скаргу копії Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 02.02.2022р. відсутні відомості про дату надходження вищевказаної стягувача до органу ДВС. Також, Другим відділом Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надано доказів того, що заява стягувача (скаржника) була зареєстрована саме 31.01.2022р.
Таким чином, скаржником строк надання виконавчого документу до примусового виконання порушено не було.
Статтею 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
На продовження і розвиток цієї конституційної норми ГПК України містить положення про обов`язковість судових рішень. Так, відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Беручи до уваги викладене вище, виходячи з принципу обов`язковості виконання судових рішень, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження за наказами Господарського суду Одеської області у цій справі мав врахувати, положення законодавства України на яке посилався стягувач у заві про примусове виконання рішення та, відповідно вжити заходи, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які надали б можливість ефективно у примусовому порядку виконати судове рішення.
За таких обставин, суд вважає, що скарга Дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О. В. по справі № 916/3267/14 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 234, 342-344 ГПК України, суд
1. Скаргу Дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України (вх. № 2-239/22 від 02.03.2022р.) задовольнити.
2. Визнати неправомірними дії та Повідомлення головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. від 02.02.2022р. щодо повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Одеської області №916/3267/14 від 21.10.2014р.) стягувачу без прийняття до виконання.
3. Зобов`язати державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення (поновити порушене право Стягувача) - прийняти до виконання наказ господарського суду Одеської області від 21.10.2014 № 916/3267/14 та відкрити виконавче провадження.
Ухвала набрала законної сили 07.04.2022р.
та може бути оскаржена в порядку ст.ст.253-259 ГПК України
Суддя О.А. Демешин