ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/1062/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут», м. Ужгород

до відповідача Відділу освіти, молоді, спорту, культури і туризму Королівської селищної ради Закарпатської області, смт Королево Закарпатська область

про стягнення заборгованості в розмірі 55 607,31 грн

Секретар судового засідання Соханич В.М.

Сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заявило позов до Відділу освіти, молоді, спорту, культури і туризму Королівської селищної ради Закарпатської області яким просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий газ та штраф за перевищення обсягу споживання природного газу в розмірі 55 607,31 грн. Позов заявлено з посиланням на статті 525, 526, 610, 629 Цивільного Кодексу України, та статті 162, 193 Господарського кодексу України.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 2270,00 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 19 січня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу, та отримана ним 22.01.2022, про що зроблено відмітку на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природний газ у сумі 55 607,31 грн, в т. ч. заборгованість за спожитий природний газ 34 816,33 грн та штраф за перевищення обсягів споживання природного газу в розмірі 20 790,98 грн, який розраховано відповідно до п. 6.2.2 Договору постачання природного газу від 29.10.2021 №41АВ887-721-21.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що здійснював поставку природного газу відповідачу у листопаді 2021 року. Позивач наголошує на тому, що відповідач перевищив узгоджений обсяг спожитого природного газу, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 55 607,31 грн.

Заперечення відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

29.10.2021 між ТОВ «Закарпатгаз Збут» (далі по тексту також «Позивач», (Постачальник) та Відділом освіти, молоді, спорту, культури і туризму Королівської селищної ради Закарпатської області (далі по тексту також «Відповідач», «Споживач» укладений Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачі № 41АВ887-721-21.

Згідно з умовами п.1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу в розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п. 9.1. Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковою угодою № 1 від 05.11.2021 до Договору в п. 9.1. Договору визначено, що договір діє до 05.11.2021, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно п. 4.1 договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

У п. 4.2. Договору зазначено, що оплата за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку:

- оплата в розмірі 100% (сто відсотків) за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітнім місяцем.

Так, у листопаді 2021 року Відповідачем спожито 9 918,67 м3 природного газу на загальну суму 373 674,90 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного № 33К81022643 від 30.11.2021.

Однак, у порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, Відповідач у встановлений строк не здійснив у повному обсязі оплату вартості спожитого у листопаді 2021 року, внаслідок чого в нього виникла та рахується заборгованість за спожитий природний газ перед ТОВ «Закарпатгаз Збут», яка станом на 28.12.2021 складає 34 816,33 грн.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з постачання газу на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно- розпорядчого документа на майно.

Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сума за спожитий природний газ в розмірі 34 816,33 грн.

Щодо штрафу

Судом встановлено, що у листопаді 2021 року фактичний об`єм споживання природного газу Відповідача більший від підтвердженого обсяry природного газ за Договором, підлягає сплаті Відділом освіти, молоді, спорту, культури і туризму Королівської селищної ради Закарпатської області штраф на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» згідно п. 6.2.2. Договору.

Пунктом 1.3. договору встановлено, що планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в Додатку 1, що є невід`ємною частиною договору.

Додатком 1 визначено плановий обсяг постачання газу у 2021 році, зокрема, за листопад 2021 року - 4 400,00 м3.

Однак, згідно підписаного акту приймання-передачі природного газу Відділом освіти, молоді, спорту, культури і туризму Королівської селищної ради Закарпатської фактично спожито у листопаді 2021 року природного газу з ресурсу ТОВ «Закарпатгаз Збут» 9 918.67 м.куб.

Відповідно до п. 5.1. договору, сторони підтверджують, що ознайомлені з правами та обов`язками для Постачальника та Споживача, визначеними Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2493; Кодексом газорозподільчих систем, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 244; Правила постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 та гарантують їх безумовне дотримання.

Відповідно до п. 18 розділу 11 Правил постачання, Постачальник має право, зокрема, отримувати від споживача своєчасну оплату за природний газ відповідно до умов договору; на повну і достовірну інформацію від споживача, з яким укладено договір, щодо режимів споживання природного газу; інші права, передбачені цими Правилами та чинним законодавством.

Пунктом 20 розділу ІІ Правил постачання визначено обов`язки Споживача, зокрема, дотримуватись вимог цих Правил; своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами; забезпечувати дотримання дисципліни відбору (споживання) природного газу в обсягах та на умовах, визначених договорами.

Аналогічні права та обов`язки Сторін договору визначені також Розділом 5 договору.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,°

за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання е його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 6.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

Пунктом 6.2.2. Договору встановлено, що якщо за підсумками розрахункового фактичний обсяг поставленого Споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику штраф за перевищення обсягy постачання природного газу, що розраховується за формулою, В =(Vф-Vn)хЦхК, де: Vф - обсяг фактично поставлено газу Споживачу протягом розрахункового періоду за Договором; Vn - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц вартість газу за Договором; К коефіцієнт, який дорівнює 0,1.

Суд провів перерахунок штрафу за вказаною у договорі формулою та дійшов до висновку,що оскільки у листопаді 2021 року фактичний об`єм споживання природного газу був більший від підтвердженого обсягу природного газу за Договором, на підставі п.6.2.2. Договору, підлягає стягненню з Відповідача на користь позивача штраф у розмірі 20 790,98 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, враховуючи, що Позивач надав обгрунтовані докази на підтвердження своїх вимог, а відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом. За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 129, 236, 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовільнити повністю;

2. Стягнути з Відділу освіти, молоді, спорту, культури і туризму Королівської селищної ради Закарпатської області (Закарпатська обл. смт Королево вул. Центральна, буд. 30, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (Закарпатська обл. м. Ужгород, вул. Богомольця буд. 21, ) заборгованість за спожитий природний газ у сумі 55 607,31 грн (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот сім гривень 31 коп.), з них: основного боргу 34 816,33 грн та 20 790,98 грн штрафу, а також 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук