ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 березня 2022 року справа №903/69/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Ведмедюка Михайла Петровича

та за присутності:

Рабан М.Т. - ліквідатор

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

скаргу ОСОБА_1

на дії ліквідатора Рабана Микити Тарасовича

у справі за заявою ОСОБА_2 , м. Луцьк

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+", м. Луцьк

встановив:

постановою суду від 11.07.2019р. процедуру розпорядження майном у справі про банкрутство ТОВ "ІНВЕСТ+" та повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна) Гуріна Р.А. було припинено, ТОВ "ІНВЕСТ+" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Рабана М.Т.

18 лютого 2022 року на адресу господарського суду від ОСОБА_1 (кредитор, вимоги котрого забезпечені майном боржника) надійшла скарга від 09.02.2022р. на дії ліквідатора Рабана М.Т. котрі, на думку скаржника, полягають у неналежному та несвоєчасному виконанні ліквідатором ТОВ "ІНВЕСТ+" своїх обов`язків.

Ухвалою від 22.02.2022р. скаргу ОСОБА_1 на дії ліквідатора Рабана М.Т. було призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.03.2022р. Явку представників сторін/учасників судового процесу в судове засідання визначено на розсуд останніх. Явку ліквідатора Рабана М.Т. в судове засідання визнано судом обов`язковою.

15 березня 2022 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області були зареєстровані письмові заперечення ліквідатора ТОВ "ІНВЕСТ+" Рабана М.Т. на скаргу ОСОБА_1 від 09.02.2022р.

17 березня 2022 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Богуцького О.Ю. від 17.03.2022р. про відкладення розгляду справи на іншу календарну дату у зв`язку із введенням на території України воєнного стану. При цьому адвокат засвідчує, що у зв`язку з ситуацією, яка склалась в державі, з огляду на значну віддаленість Господарського суду Волинської області, ОСОБА_1 та його представник адвокат Богуцький О.Ю. не зможуть з`явитись в судове засідання, яке призначене на 21.03.2022р.

У визначений день та час учасники судового процесу, а також скаржник своїх представників в засідання суду не направили.

Присутній в судовому засіданні ліквідатор стосовно розгляду справи за відсутності представників сторін/учасників справи не заперечив. Клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи відніс на розсуд суду.

За наслідками розгляду в судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Богуцького О.Ю. від 17.03.2022р. про відкладення розгляду справи з підстав, визначених адвокатом, судом, шляхом постановлення відповідної ухвали (відображена в протоколі судового засідання), прийнято рішення щодо відхилення останнього.

При цьому судом враховано, що статтею 202 ГПК України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (ст. 252 ГПК України).

Тобто, підставою для відкладення розгляду справи за клопотанням учасника справи є наявність для цього обґрунтованих причин.

Судом засвідчується, що про дату, час та місце судового розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений заздалегідь - 25.02.2022р. (рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції), а розгляд справи в судовому засіданні на 21.03.2022р. було призначено ухвалою суду ще 22.02.2022р.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Поруч з цим судом враховано, що як ОСОБА_1 особисто, так і його представник, не були позбавлені можливості надати свої додаткові письмові пояснення (заперечення) з документами в їх обґрунтування, прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, як це визначено положеннями ГПК України, явка представників/учасників судового процесу в засідання суду обов`язковою не визнавалась.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні ліквідатора, суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити за безпідставністю, виходячи, зокрема, з наступного:

Відповідно до ст.ст. 1, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури. У постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України. Ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом. У ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 61 КУзПБ, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

В обґрунтування скарги на дії ліквідатора Рабана М.Т. ОСОБА_1 зазначає, що постановою від 11.07.2019р. ТОВ "ІНВЕСТ+" було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Рабана М.Т. Відтак, ліквідатор ТОВ "ІНВЕСТ+" був зобов`язаний виконати ліквідаційну процедуру боржника у строк до 11.07.2020р. та надати обґрунтований остаточний звіт про виконану роботу по ліквідації товариства та відповідні підтверджуючі документи. Проте, ліквідатором обов`язків, покладених на нього постановою від 11.07.2019р., виконано не було, ліквідаційна процедура не завершена, арбітражним керуючим станом на даний час не вчиняється жодних дій, спрямованих на її виконання.

Також скаржник зауважує, що ліквідатором не належним чином виконуються обов`язки щодо щомісячної подачі господарському суду звітів про свою діяльність. Зазначає, що з 18 травня 2021 року у ліквідатора ТОВ "ІНВЕСТ+" не було жодних перешкод для реєстрації за товариством нежитлового приміщення будівлі "Е (1-2)", загальною площею 650,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Ліквідатором ТОВ "ІНВЕСТ+" з моменту відкриття ліквідаційної процедури не вчинено жодних дій щодо організації аукціону з продажу визначеного нежитлового приміщення, в той час, коли обтяження з нерухомого майна було знято ще у травні 2021 року, будь-які перешкоди з організації процесу реалізації даного майна в ліквідатора відсутні.

Скаржник вважає, що ліквідатор ТОВ "ІНВЕСТ+" Рабан М.Т. наслідком своєї бездіяльності свідомо затягує ліквідаційну процедуру та створює загрозу порушення процесуальних строків виконання ліквідаційної процедури, внаслідок чого забезпечений кредитор ОСОБА_1 протягом тривалого часу позбавлений можливості задовольнити свої грошові вимоги за рахунок продажу майна боржника, яке є предметом іпотеки. Затримка у проведенні аукціону щодо відчуження майна суттєво впливає на знецінення об`єкта нерухомого майна, оскільки, майно амортизується, з плином часу погіршуються його фізичні властивості, його конструктивні елементи втрачають свої первісні технічні та експлуатаційні властивості, внаслідок чого ціна реалізації вказаного майна буде значно меншою, що також додатково порушить права кредиторів.

Поруч з цим зазначає, що діяльність ліквідатора ТОВ "ІНВЕСТ+" Рабан М.Т. в межах ліквідаційної процедури спрямована виключно на позбавлення ОСОБА_1 статусу забезпеченого кредитора, який підтверджений судом та позбавлення його можливості задовольнити свої вимоги за рахунок продажу іпотечного майна. Зауважує, що дії ліквідатора Рабана М.Т. спрямовані лише на захист прав комітету кредиторів, з якими Рабан М.Т. перебуває у дружніх відносинах.

Відтак, скаржник вважає, що арбітражним керуючим неналежно та несвоєчасно виконуються покладені на нього обов`язки ліквідатора, що є підставою для задоволення вказаної скарги та усунення арбітражного керуючого Рабана М.Т. від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ "ІНВЕСТ+" з визначенням арбітражного керуючого шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового відбору.

Звертається скаржником також увага на штучному позові учасників ТОВ "Інвест+" ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Інвест+", оформленого протоколом від 23.10.2014р. №7.

Щодо посилання скаржника про проведення ліквідаційної процедури понад 12 місяців, суд зазначає, що відповідно до ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців.

Ліквідація банкрута - судова процедура, яка вводиться у випадку підтвердження неоплатності боржника і відсутності застосування заходів спрямованих запобіганню визнання боржника банкрутом. Введення ліквідаційної процедури є завершенням господарської діяльності боржника у справі про банкрутство. Тому можна стверджувати, що основним завданням даної процедури є максимально ефективна реалізація активів банкрута і задоволення вимог кредиторів.

Центральною фігурою ліквідаційної процедури являється ліквідатор банкрута. Ліквідатор банкрута - особа, яка виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута стає керівником банкрута, займається реалізацією майна банкрута, може подавати до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника та виконує інші повноваження, які зокрема закріплені в ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.

Особливістю у реалізації повноважень ліквідатора у ліквідаційній процедурі є обов`язок здійснити повноту дій, спрямовану на виявлення та повернення активів боржника (ч. 1 ст. 65 КУзПБ).

Відповідно до ст. 60 КУзПБ, ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 65 КУзПБ, ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи - банкрута.

Суд констатує, що зазначена норма усуває проблему порушення ліквідатором встановленого присікального строку для ліквідації боржника та дозволяє йому поза межами такого строку в правовому полі продовжувати виконувати свої повноваження.

Відтак суд засвідчує, що Кодексом України з процедур банкрутства не встановлено правових наслідків порушення ліквідатором строку, визначеного Кодексом, для виконання своїх обов`язків щодо вчинення ліквідації боржника.

Щодо щомісячної подачі господарському суду звітів ліквідатора про свою діяльність, судом встановлено та засвідчується, що на виконання постанови суду від 11.07.2019р. вчинялись дії на виконання заходів ліквідаційної процедури за результатами яких арбітражним керуючим подавались проміжні звіти ліквідатора про виконану роботу, зокрема: від 31.08.2019р. №3, від 30.09.2019р. №3, від 30.11.2019р. №1, від 31.12.2019р. №1, від 31.01.2020р. №1, від 29.02.2020р. №1, від 31.05.2020р. №1, від 30.06.2020р. №1, від 31.07.2020р. №1, від 31.08.2020р. №1, від 10.10.2020р. №1, від 01.11.2020р. №1, від 05.01.2021р. №1, від 02.02.2021р. №1, від 10.03.2021р. №1, від 07.04.2021р. №1, від 10.06.2021р. №1, від 11.07.2021р. №1, від 09.08.2021р. №1, від 07.09.2021р. №1, від 10.10.2021р. №1,від 10.11.2021р. №1, від 09.12.2021р. №1, від 07.01.2022р. №1 від 10.02.2022р. №1, від 28.02.2022р. №1.

Доводи скаржника щодо неподання проміжних звітів ліквідатора не приймаються судом до уваги та спростовуються матеріалами справи. Судом встановлено, що подані звіти відображують події та вжиті ліквідатором заходи у процедурі банкрутства ТОВ "ІНВЕСТ+". Проте, неподання арбітражним керуючим до суду щомісячно звітів щодо процедури ліквідації не є тією достатньою підставою, наслідком котрої є усунення арбітражного керуючого від виконання його обов`язків.

Щодо непроведення аукціону з продажу майна банкрута суд зазначає, що порядок підготовки та продажу майна у провадженні у справі про банкрутство врегульовано розділом V КУзПБ.

Згідно ст. 63 КУзПБ, після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні. Початковою вартістю продажу майна банкрута є його вартість, визначена ліквідатором. Ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж або продаж на комісійних умовах через організацію роздрібної торгівлі за розумною ціною товарів, що швидко псуються. Ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж або продаж на комісійних умовах через організацію роздрібної торгівлі за розумною ціною також виробничих запасів, малоцінних та швидкозношуваних предметів, ринкова вартість яких не перевищує однієї мінімальної заробітної плати. Ліквідатор здійснює продаж фінансових інструментів у порядку, визначеному законодавством України, згідно з договором, укладеним між ліквідатором та інвестиційною фірмою. Умови договорів, укладених на реалізацію майна банкрута, не можуть передбачати розстрочення або відстрочення платежів за придбане майно.

Статтею 68 КУзПБ встановлено, що продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі. Порядок функціонування електронної торгової системи, організації та проведення електронних аукціонів, визначення розміру, сплати, повернення гарантійних внесків та сплати винагороди операторів електронних майданчиків затверджується Кабінетом Міністрів України. Замовником аукціону є арбітражний керуючий, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року у справі №466/546/20, було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на нежитлове приміщення будівлі Е (1-2), загальною площею 650,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_1., а також заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та нотаріусам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , - вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаного нежитлового приміщення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2021 року, поруч з іншим, було скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою від 24 січня 2020 року у справі №466/546/20.

Суд засвідчує, що в період часу з 24.01.2020р. по 14.06.2021р. було заборонено вчиняти дії спрямовані на зміну власника приміщення.

Відтак суд констатує, що в зазначений період ліквідатор ТОВ "ІНВЕСТ+" Рабан М.Т. не мав змоги ініціювати питання, спрямовані на організацію та проведення аукціону з продажу майна банкрута.

Також суд зазначає, що 24 листопада 2021 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області була зареєстрована заява за підписом ліквідатора ТОВ "ІНВЕСТ+" Рабана М.Т. від 23.11.2021р. про вжиття заходів забезпечення.

В обґрунтування заяви засвідчувалось, що 12 листопада 2021 року ліквідатору ТОВ "ІНВЕСТ+" з інформації, опублікованої ДП "СЕТАМ" в інтернет-мережі, стало відомо, що на 06 грудня 2021 року призначено повторні електронні торги з реалізації предмета іпотеки - нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), заг. пл. 650.60 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Жодних повідомлень, постанов чи будь-яких інших документів від органів державної виконавчої служби ні ТОВ "ІНВЕСТ+", як боржник, ні ліквідатор товариства Рабан М.Т. у такому виконавчому провадженні не отримували, про відновлення виконавчого провадження та вчинення інших дій в рамках такого відновленого виконавчого провадження не було відомо.

При цьому повідомлено, що всупереч вимогам Закону, з метою реалізації майна банкрута, що перебуває (знаходиться) під дією мораторію в межах справи про банкрутство, посадовими особами органів державної виконавчої служби було вчинено наступні дії:

05 липня 2021 року Заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Семен І.Р. виносить постанову про передачу виконавчого документу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

05 липня 2021 року Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Литвиненко Х.А. виносить постанову про прийняття виконавчого провадження №52752479.

08 липня 2021 року Заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Семеном І.Р. виноситься постанова про відновлення виконавчого провадження № 52752479.

Також 08.07.2021р. Заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Семеном І.Р. виноситься постанова про арешт майна боржника котрою накладено арешт на конкретно визначене майно банкрута ТОВ "ІНВЕСТ+", а саме нежитлові приміщення будівлі "Е" (1-2) загальною площею 650,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості №1, що знаходиться у АДРЕСА_1.

Поруч з цим, 12 листопада 2021 року ліквідатором Рабаном М.Т. до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було адресовано заяву про негайне зупинення виконавчого провадження у відповідності до ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Відтак ліквідатор засвідчував, що у випадку проведення електронних торгів щодо реалізації майна банкрута - ТОВ "ІНВЕСТ+" поза межами процедури банкрутства шляхом реалізації в межах виконання судового рішення суду загальної юрисдикції (Шевченківського районного суду міста Львова) майно, всупереч вимогам закону, буде "виведено" з ліквідаційної маси, що завдасть шкоди іншим кредиторам та позбавить їх можливості майбутнього можливого задоволення своїх вимог. Натомість матиме місце індивідуальне забезпечення вимог ОСОБА_1 поза межами процедури банкрутства.

За визначеного, з метою уникнення проведення незаконних електронних торгів ліквідатор просив суд вжити відповідні заходи забезпечення шляхом зупинення в судовому порядку реалізації нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2) загальною площею 650,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості №1, що знаходяться у АДРЕСА_1 , шляхом зупинення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки, що призначені ДП "СЕТАМ" на 06 грудня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 25.11.2021 у справі №903/69/18 заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" Рабана Микити Тарасовича від 23.11.2021 про вжиття заходів забезпечення була задоволена.

Забезпечений кредитор ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вказану ухвалу, прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "ІНВЕСТ+" Рабана М.Т. про вжиття заходів забезпечення відмовити.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2022р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду від 25.11.2021р. у справі №903/69/18 було залишено без задоволення.

Судом приймається до уваги, що здійснення процедури ліквідації боржника, зокрема, непроведення аукціону з продажу майна банкрута були унеможливлені у зв`язку із неодноразовим оскарженням процесуальних документів суду у апеляційному та касаційному порядку заставним кредитором ОСОБА_1 .

У ліквідаційній процедурі ключовими є дії, спрямовані на формування ліквідаційної маси та розпорядження майном банкрута, з метою перетворення майна банкрута у кошти, а також пропорційний та розмірний розподіл коштів, отриманих від продажу цього майна кредиторам.

Від дій ліквідатора щодо виявлення майнових активів банкрута залежить склад ліквідаційної маси і, відповідно, задоволення вимог кредиторів.

Суд вважає, що дії як забезпеченого кредитора ОСОБА_1 , так і державної виконавчої служби спрямовані на виведення ліквідаційного майна банкрута.

Щодо штучного позову про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Інвест+" від 23.10.2014р. №7 суд зазначає наступне:

Основною метою арбітражного керуючого під час ліквідаційної процедури є не просто реалізація усього майна боржника. Так як і у процедурі санації, в ліквідаційній процедурі на арбітражного керуючого покладені не лише повноваження посадової особи банкрута, а і спеціальні повноваження, які спрямовані на формування ліквідаційної маси банкрута, заходи, спрямовані на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, реалізація майна банкрута та розрахунки з кредиторами в порядку, встановленому Кодексом.

У ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий та належний пошук майна банкрута, тому ліквідатор у звіті має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута, а не прикриття його виведення третіми особами. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси.

У разі відсутності документів з фінансово-господарської діяльності підприємства-банкрута, а також у разі неможливості отримати вказані документи, ліквідатор банкрута, з метою виконання обов`язку, передбаченого ст. 61 Кодексу щодо аналізу фінансового становища банкрута, зобов`язаний, для вжиття всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, дослідити рух коштів по рахункам банкрута за період як до відкриття провадження у справі про банкрутство, так і після прийняття рішення у формі постанови про визнання боржника банкрутом.

Отже, заходи щодо отримання у колишнього керівництва та відновлення втраченої документації банкрута (первинна, бухгалтерська, фінансова документація, угоди та договори) є обов`язковими, як і здійснення аналізу фінансового стану банкрута з підтвердженням письмовими доказами результатів цього аналізу. Саме первинна документація боржника має містити відомості про майнові активи, зокрема дебіторську заборгованість, відчужене майно, цінні папери, грошові кошти тощо.

Ліквідатор повинен здійснити аналіз будь-яких договорів та інших правочинів банкрута із зазначенням їх переліку з метою визначення їх законності (особливо щодо рухомого та нерухомого майна). Крім того, ліквідатор здійснює виявлення та звертається за визнанням недійсними угод банкрута щодо майна на підставі ст. 42 КУЗпБ та з інших підстав, передбачених цивільним законодавством України.

У разі виявлення фактів перебування майна банкрута у третіх осіб або протиправного відчуження такого майна, ліквідатор має вживати заходи щодо повернення шляхом направлення відповідних звернень до осіб, в яких таке майно перебуває або звернення до суду із відповідним позовом, що є дієвішим механізмом.

Враховуючи спрямованість Кодексу, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси, в тому числі того, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів. Крім того, беручи до уваги те, що до повноважень ліквідатора банкрута належить обов`язок вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, заява ліквідатора про витребування майна з чужого незаконного володіння має розглядатися у межах справи про банкрутство.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Відтак суд зазначає, що звернення громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (учасники ТОВ "Інвест+" до суду з позовом про визнання недійсним рішень загальних зборів учасників товариства в межах провадження у справі №903/69/18 про банкрутство ТОВ "Інвест+" є їхнім правом, а ліквідатор ніяким чином не може вплинути а заінтересованих осіб у справі та обмежити їхню волю та право на судовий захист. Доводи скаржника, що ліквідатор своїми діями змушує громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчиняти ті чи інші дії є безпідставними, та нічим не обґрунтованими.

Поруч з цим, судом приймається до уваги і та обставина, що на засіданні зборів комітету кредиторів ТОВ "Інвест+" , що відбулося 02 березня 2022 року, було розглянуто звіт ліквідатора про виконану роботу станом на 28.02.2022р. та прийнято рішення про схвалення звіту ліквідатора про виконану роботу та про визнання роботи ліквідатора Рабана М.Т. такою, що відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства.

Судом не встановлено обставин зазначених забезпеченим кредитором ОСОБА_1 у скарзі інших підстав для відсторонення арбітражного керуючого Рабана М.Т. від виконання повноважень ліквідатора у цій справі, у тому числі внаслідок невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов`язків відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Доводи ОСОБА_1 відхиляються судом як необґрунтовані. При цьому судом засвідчується, що останні ґрунтуються не інакше як на непідтверджених припущеннях. Суд засвідчує, що жодного підтверджуючого доказу в обґрунтування скарги скаржник не надав.

При цьому суд також засвідчує, що усунення арбітражного керуючого (керуючого санацією, розпорядника майна, ліквідатора) - це право суду, яким він може скористатися у разі доведення порушення арбітражним керуючим балансу інтересів боржника та кредиторів, внаслідок невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов`язків відповідно до положень КУзПБ.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При подачі даної скарги заявником не доведено ті обставини на які він посилається, хоча в заявника було більш ніж достатньо часу для надання доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 09.02.2022р. на дії ліквідатора ТОВ "Інвест+" Рабана М.Т. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 58, 60, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 від 09.02.2022р. на дії ліквідатора ТОВ "ІНВЕСТ+" Рабана Микити Тарасовича, відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КУзПБ, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 253-257 ГПК України, дана ухвала підлягає апеляційному оскарженню, апеляційна скарга на ухвалу суду може буте подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 24.03.2022р.

Суддя В. А. Войціховський