РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.04.2022Справа № 911/2721/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом фізичної особи підприємця - Новікова Михайла Сергійовича ( АДРЕСА_1 ) до фізичної особи підприємця - Коновалова Романа Сергійовича ( АДРЕСА_2 ) про стягнення 31 500,00 грн

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.12.2021 року з Господарського суду Київської області на адресу Господарського суду міста Києва надійшла за підсудністю справа №911/2721/21 за позовом фізичної особи-підприємця Новікова Михайла Сергійовича до фізичної особи-підприємця Коновалова Романа Сергійовича про стягнення 31 500,00 грн. та передана 10.12.2021 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на порушення відповідачем умов договору суборенди нежитлового приміщення від 11.11.2020 року в частині оплати орендних платежів та відшкодування витрат на оплату комунальних послуг.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.09.2021 року позовну заяву фізичної особи-підприємця Новікова Михайла Сергійовича залишено без руху, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 162, п. п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.11.2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання на 24 листопада 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.11.2021 передано на розгляд Господарського суду міста Києва матеріали справи №911/2721/21 за позовом фізичної особи-підприємця Новікова Михайла Сергійовича до фізичної особи-підприємця Коновалова Романа Сергійовича про стягнення боргу в сумі 31 500,00 грн.

Ухвалою суду від 14.12.2021 позовну заяву фізичної особи підприємця - Новікова Михайла Сергійовича - залишити без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 14.12.2021, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини четвертої статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 28.12.2021 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 08520, Київська обл., Фастівський р-н, селище міського типу Борова, вул. Франка, будинок 34.

Однак, конверт з ухвалою суду від 28.12.2021, яка направлялась на адресу відповідача

08520, Київська обл., Фастівський р-н, селище міського типу Борова, вул. Франка, будинок 34 була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 в чинній редакції (далі - Правила) рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштових конвертів з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» свідчить, що рішення (ухвали) не вручені з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 28.12.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з частиною другою ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною першою ст. 251 ГПК України не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

11.11.2020 між фізичною особою-підприємцем Новіковим Михайлом Сергійовичем (далі -позивач, суборендодавець) та фізичною особою-підприємцем Коноваловим Романом Сергійовичем (далі - відповідач, суборендар) укладено договір суборенди нежитлового приміщення (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого позивач передає, а Суборендар приймає в користування за плату на певний строк Об`єкт оренди - частину нежитлового приміщення №38 (літ. «А-5») - приміщення цокольного поверху №№ 18 (2) площею 12 м2 за адресою м. Київ, вул. Московська, будинок 44/1 (згідно технічного паспорту).

Відповідно до п. 2.1 договору, об`єкт суборенди вважається фактично переданим Суборендарю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі, в якому зазначається технічний стан об`єкта суборенди на момент передачі в суборенду. Акт прийому - передачі складається і підписується у двох примірниках, по одному для кожної із сторін.

Оплата суборенди та комунальних послуг Суборендарем здійснюється по день фактичного звільнення об`єкту суборенди (п.2.4. Договору).

У відповідності до п. 2.5, 2.6 договору у випадку припинення цього договору об`єкт суборенди повертається Суборендарем протягом 3 днів з моменту закінчення терміну суборенди по акту прийому-передачі. Орендар письмово повідомляє Суборендаря про дату і час повернення об`єкта та підписання акта приймання-передачі.

У разі ухилення Суборендаря від передачі об`єкту та підписання відповідного акту об`єкт вважається поверненим ним на третій день з моменту передачі (направлення) письмового повідомлення про дату і час повернення об`єкта.

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, що орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується суборендарем у грошовій формі і становить 5000 (п`ять тисяч) 00 грн за місяць без ПДВ. Нарахування ПДВ та/або інших податків здійснюється в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.5 договору орендна плата здійснюється щомісячно до 5 числа місяця, за який відбувається оплата.

Згідно з підпунктом 4.2.2 договору, суборендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Суборендар зобов`язаний відшкодовувати орендарю витрати на оплату комунальних послуг згідно виставленого рахунку в 10 денний строк з моменту отримання відповідного рахунку. Розмір комунальних послуг на день укладення даного договору становить 400 грн, який може бути змінений у разі зміни вартості послуг відповідними постачальниками, що не підлягає узгодженню сторонами. Надання орендарем суборендарю рахунку на компенсацію комунальних послуг в розмірі іншому ніж вказаний в даному пункті є належним порядком зміни розміру відшкодування комунальних послуг (підпункт 4.2.7 договору).

У відповідності до п. 9.3 договору, останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами або уповноваженими на це представниками та скріплений печатками за їх наявності.

Згідно з п. 9.5 договору, договір діє до повного виконання сторонами їх обов`язків згідно умов цього договору.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач у своїх розрахунках посилається на те, що відповідачем частково здійснено оплати за договором суборенди нежитлового приміщення від 11.11.2020, у зв`язку із чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 31500,00 грн з урахуванням комунальних послуг.

Матеріали справи містять претензію про сплату боргу від 02.07.2021, однак доказів направлення останній позивачем до матеріалів справи не надано.

Натомість Позивачем долучено повідомлення про відмову від договору та повернення об`єкта, що датована 02.07.2021 та отримана відповідачем 08.07.2021. У підтвердження чого фізичною особою-підприємцем Новіковим Михайлом Сергійовичем долучено копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, проте доказів погашення вказаної заборгованості матеріали справи не містять у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу й інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Приписами частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором суборенди, а відповідно до частини 3 статті 774 Цивільного кодексу України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Так, відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Судом встановлено, що за Актом №1 прийому - передачі від 11.11.2020 року фізичною особою-підприємцем Новіковим Михайлом Сергійовичем було передано, а фізичною особою-підприємцем Коноваловим Романом Сергійовичем було прийнято частину нежитлового приміщення №38 (літ. «А-5») - приміщення цокольного поверху №№ 18 (2), площею 12 м2 за адресою м. Київ, вул. Московська, будинок 44/1.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, що орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується суборендарем у грошовій формі і становить 5000 (п`ять тисяч) 00 грн за місяць без ПДВ. Нарахування ПДВ та/або інших податків здійснюється в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.5 договору орендна плата здійснюється щомісячно до 5 числа місяця, за який відбувається оплата.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість зі сплати орендної плати, за період з 11 грудня 2020 року по 06 липня 2021 року, а також нараховано комунальні послуги та з урахуванням часткових оплат відповідачем заборгованість становить 31 500,00 грн.

Згідно зі ст. 782 Цивільного кодексу України Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті орендної плати та комунальних послуг відповідачем за період з 11 грудня 2020 року по 06 липня 2021 року було здійснено оплати за листопад та грудень 2020 року.

Окрім того позивачем до матеріалів справи долучено повідомлення про відмову від договору та повернення об`єкта, що датована 02.07.2021 та отримана відповідачем 08.07.2021. У підтвердження чого фізичною особою-підприємцем Новіковим Михайлом Сергійовичем долучено копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на відсутність в матеріалах справи відзиву, а також будь яких інших пояснень чи заперечень щодо сплати відповідачем заборгованості, а також те, що відповідачем не вносилась орендна плата протягом трьох місяців підряд, що не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановленого вище, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи підприємця - Новікова Михайла Сергійовича про стягнення 31500,00 грн підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця - Коновалова Романа Сергійовича ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи підприємця - Новікова Михайла Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 31500 (тридцять одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 04.04.2022

Суддя Владислав ДЕМИДОВ