ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року Черкаси справа №925/77/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,

без виклику учасників справи, розглянув справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «КПП ЦЕНТР»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСЕРВІС-АВТО»

про стягнення 33408,92 грн,

Товариство з обмеженою відповідальністю «КПП ЦЕНТР» звернулося у Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСЕРВІС-АВТО», у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором поставки №551081 від 01.02.2021 у сумі 33408,92, з яких: 16943,29 грн основного боргу, 749,68 грн пені, 128,12 грн 3% річних, 15587,83 грн штрафу та відшкодувати судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов укладеного договору здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму у розмірі 16943,29 грн, проте відповідач у встановлений у договорі строк поставлений товар не оплатив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яку он просить суд стягнути з відповідача разом із пенею, 3% річними та штрафом у примусовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановив строк для подання заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 17.03.2022, позивачу встановлено строк на подачу відповіді на відзив відповідача на позов не пізніше 07.03.2021.

Відповідач у встановлений судом строк, відзив на позов чи клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надав. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 про відкриття провадження у справі направлена відповідачу 02.02.2022 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник відповідача отримав ухвалу суду про відкриття провадження 08.02.2022, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже, з огляду на те, що судом виконано усі дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та неподання ним відзиву, суд розглядає справу за наданими позивачем доказами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КПП ЦЕНТР» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСЕРВІС-АВТО» (покупець) було укладено договір поставки №551081 (далі договір). За умовами цього договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1 договору).

Предметом договору є поставка запасних частин, аксесуарів до транспортних засобів та розхідних матеріалів (далі товар), за погодженою кількістю, асортиментом та ціною згідно виставленого рахунку-фактури постачальника (пункт 1.2 договору).

Товар передається покупцю партіями на підставі замовлень на кожну партію (далі - замовлення). Замовлення передається засобами факсимільного зв`язку або електронною поштою. У замовленні покупця зазначається найменування товару, кількість за кожним видом товару (пункт 1.3 договору).

Тара (упаковка) входить в вартість товару. Підтвердженням факту узгодження сторонами найменувань, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття покупцем товару по видатковій накладній, виданій постачальником, яка після її підписання сторонами має юридичну силу специфікації, в розумінні статті 266 Господарського Кодексу України. Товар, прийнятий покупцем по видатковій накладній або узгоджений сторонами в рахунку-фактурі, переданому по факсу чи електронній пошті, не підлягає поверненню по ініціативі покупця, крім випадків його невідповідності якості, або якщо кількість переданого товару перевищує кількість, заявлену покупцем (пункт 1.4 договору).

Кількість фактично переданого товару вказується у видатковій накладній, що видається на кожну партію товару (пункт 2.2 договору).

Постачальник зобов`язаний передати товар покупцю відповідно до його замовлення у строк, у кількості та в асортименті, узгодженому сторонами, а постачальник у свою чергу зобов`язаний прийняти товар та своєчасно його оплатити (пункти 3.1.1 та 3.3.1 договору).

Строк поставки становить 7 днів з дати підтвердження замовлення постачальником (пункт 4.1 договору).

Передача товару оформлюється видатковою накладною, у якій зазначається найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна та загальна вартість (пункт 4.3 договору).

Загальна сума договору визначається за сумою всіх видаткових накладних, виданих постачальником (пункт 5.1 договору).

Назва, асортимент та ціни за кожну окрему одиницю товару, а також загальна ціна товару вказуються у видатковій накладній, яка є невід`ємною частиною даного договору (пункт 5.2 договору).

Товар передається, на умовах оплати згідно з пунктом 5.5 даного договору з моменту підписання видаткової накладної на товар або декларації (накладної на вантаж) у випадку доставки товару кур`єрськими фірмами (пункт 5.3 договору).

Оплата товару здійснюється покупцем на основі даного договору і видаткових накладних до нього шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок постачальника. Покупець здійснює оплату протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару (пункт 5.3 договору).

Моментом отримання товару вважається момент підписання представником покупця видаткової накладної на проданий товар чи здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (кур`єрським фірмам) в порядку пункту 2 статті 664 Цивільного кодексу України (пункт 5.7 договору).

У випадку порушення строків оплати товару, встановлених умовами цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожний день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває - до моменту звернення постачальника до суду (пункт 6.1 договору).

У випадку прострочення оплати поставленого товару понад 30 календарних днів покупець окрім пені сплачує постачальнику штраф у розмірі 1% від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожен день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває - до моменту звернення постачальника до суду (пункт 6.3 договору).

Сторони домовились, що позовна давність стосовно пені та штрафів, встановлених даним Договором, становить два роки (пункт 6.6 договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021. У випадку якщо за 15 календарних днів до закінчення терміну дії договору від кожної із сторін не надійшло письмове повідомлення про його розірвання, договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік. Припинення договору внаслідок закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання не звільняє сторони від виконання зобов`язань за договором, що виникли на момент припинення даного договору та від відповідальності за їх невиконання чи неналежне виконання (пункти 10.1, 10.2 та 10.5 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін за договором та скріплений відповідними печатками підприємств.

На виконання умов договору 28.09.2021 позивач поставив відповідачу товар на суму 16943,29 грн, що підтверджується видатковою накладною FTM00324765/21 від 28.09.2021, яка підписана уповноваженими представниками сторін за договором та скріплена відповідними печатками постачальника та продавця.

Відповідач у встановлений договором строк за поставлений товар не розрахувався, у зв`язку з чим позивач направив на адресу відповідача претензію за №848 від 25.11.2021, у якій просив відповідача упродовж 3 календарних дні з моменту отримання даної претензії оплатити заборгованість за договором поставки від 01.02.2021 за №551081 у сумі 24398,34 грн, включаючи 16943,29 грн основного боргу та 7455,05 грн штрафу. У претензії позивач також попередив відповідача про намір звернення до суду за примусовим захистом своїх прав у разі несплаті заборгованості у визначений строк.

Представник відповідача отримав претензію 01.12.2021, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, проте дана претензія залишена відповідачем без відповіді та без задоволення, що і стало підставою для звернення позивач із даним позовом до суду.

Станом на час звернення позивача з цим позовом до суду заборгованість відповідача становить 16943,29 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача у примусовому порядку разом із пенею, інфляційними витратами та 3% річними.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (статті 669, 671, 691 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання укладеного між сторонами умов договору поставки, позивач 28.09.2021 поставив, а відповідач прийняв товар вартістю 16943,29 грн, за який відповідач не розрахувався у повному обсязі. Відсутність претензій відповідача щодо неналежної поставки товару, недопоставки, неякісного товару чи іншого невиконання умов спірного договору є доказом належного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

За умовами договору, оплата товару здійснюється покупцем на основі даного договору і видаткових накладних до нього шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок постачальника. Покупець здійснює оплату протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару, а передача товару оформлюється видатковою накладною. Отже, у силу наведених правових норм після отримання товару від постачальника, у відповідача виник обов`язок з оплати його вартості.

Відповідач за поставлений товар не розрахувався, його заборгованість перед позивачем становить 16943,29 грн, розмір якої підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема, видатковою накладною FTM00324765/21 від 28.09.2021, яка підписана уповноваженими представниками сторін за договором та скріплена відповідними печатками постачальника та покупця. Вказаний розмір заборгованості не заперечений відповідачем, відтак вимога про його стягнення з відповідача є обґрунтованою та підлягає до стягнення у судовому порядку.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (стаття 216 Господарського Кодексу України).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (статті 217, 218 Господарського Кодексу України).

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

У статті 549 Цивільного Кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено вище, у порушення умов укладеного між сторонами договору, відповідач своєчасно не розрахувався за отриманий товар, що свідчить про неналежне виконання господарського зобов`язання останнім.

Відповідальність за несвоєчасну оплату товару передбачена договором у вигляді нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожний день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває прострочення оплати поставленого товару понад 30 календарних днів покупець окрім пені сплачує постачальнику штраф у розмірі 1% від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожен день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває - до моменту звернення постачальника до суду.

На підставі наведених положень позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 749,68 грн за період прострочення з 12.10.2021 до 12.01.2022, з урахуванням дати поставки товару та строком її оплати, який визначений у договорі, а також штраф у розмірі 15 587,83 грн за цей же період, що і пеня.

Судом за допомогою калькулятору програми Ліга-Закон перевірений розрахунок пені позивача та встановлено, що правильним є розмір пені за період з 12.10.2021 до 12.01.2022 (який визначений позивачем) у сумі 741,79 грн, відтак вимога про стягнення пені підлягає до задоволення саме у такому розмірі.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за прострочення оплати поставленого товару понад 30 календарних днів у розмірі 15 587,83 грн, то суд вважає за необхідне зазначити, що особливості застосування штрафу полягають у тому, що штраф обчислюється тільки у відсотках і тільки від суми порушеного зобов`язання. Він являє собою грошову суму, яка одноразово виплачується порушником зобов`язання. Основною умовою застосування штрафу є те, що штраф може встановлюватись за будь-яке порушення зобов`язання.

Як вбачається зі змісту пункту 6.3 договору розмір штрафу обраховано у відсотковому розмірі за кожен день прострочення, що за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України відповідає поняттю «пеня». Оскільки саме пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відмінність пені від штрафу полягає у тому, пеня може встановлюватися за несвоєчасне виконання тільки грошового зобов`язання.

Щодо визначення розміру неустойки (пені), яка визначена у пункті 6.3 договору, то враховуючи приписи чинного законодавства, а саме Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суд зазначає, що статтями 1, 3 зазначеного Закону встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Положення ж Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» не встановлюють обмежень щодо визначення розміру пені, а передбачають обмеження розміру пені, що підлягає стягненню.

Суд зазначає, що наявність у договорі умов щодо стягнення з відповідача, який порушив господарське зобов`язання за договором, двох видів пені (двох неустойок одного виду) з однаковою базою для нарахування неустойки з огляду на правову природу грошового зобов`язання не відповідає статті 61 Конституції України. Вказаний критерій з огляду на застосовану конструкцію формулювання та його правовий характер є абсолютним та має застосуватися у всіх випадках, не враховуючи наявності чи відсутності іншого.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 01.06.2021 у справі №910/12876/19 (провадження №12-94гс20).

Одночасне стягнення штрафу, який відповідає поняттю «пеня» за прострочення оплати товару на строк понад 30 календарних днів та пені за порушення строків оплати поставленого товару є подвійним стягненням пені за несвоєчасне виконання зобов`язання оплати поставленого товару, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду.

Отже, враховуючи викладені норми, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за прострочення оплати поставленого товару понад 30 календарних днів у розмірі 1% від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожен день прострочення є безпідставними та задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

На підставі наведених положень статті 625 Кодексу позивач нарахував відповідачу 128,12 грн річних за період прострочення з 12.10.2021 до 12.01.2022, які також просить стягнути з останнього.

Судом перевірений розрахунок позивача з врахуванням наведених вище положень законодавства, вихідних даних та строку їх нарахування та встановлено, що розмір 3% річних за період прострочення оплати за поставлений товар становить 128,12 грн річних, отже вимога про їх стягнення підлягає до задоволення у такому розмірі.

Враховуючи усе вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КПП ЦЕНТР» підлягають до часткового задоволення у сумі 16943,29 грн основного боргу, 741,79 грн пені та 128,12 грн 3% річних.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 1322,84 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСЕРВІС-АВТО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КПП ЦЕНТР» 16943,29 грн основного боргу, 741,79 грн пені та 128,12 грн 3% річних та 1322,84 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко