ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/1027/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Закарпатського обласного центру зайнятості в особі Перечинської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості, м. Перечин, Закарпатська область

до відповідача Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний Банк», м. Ужгород

про стягнення 53 199,21 грн

секретар судового засідання Соханич В.М.

сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний Банк», кошти виплачені, як допомога по безробіттю в розмірі 53 199,21 грн, Позов заявлено з посиланням на статті 31, 34, 35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та ст. 16, 17 ЦК України.

Ухвалою суду від 29.12.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених у ній недоліків.

На адресу Господарського суду Закарпатської області 11.01.2022 надійшла заява вх. №02.3.1-02/104/22, за наслідками розгляду якої суд дійшов висновку, що позивач усунув виявленні у позовній заяві недоліки.

Ухвалою суду від 17.01.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

23.02.2022 представник відповідача подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, а 18.03.2022 ознайомився з матеріалами справи.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 2 270 грн сплаченого судового збору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу, та 18.03.2022 відповідач ознайомився з матеріалами справи), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що фізичній особі ОСОБА_1 була виплачена допомога по безробіттю в розмірі 53 199,21 грн, проте згодом вказана особа була поновлена на роботі за рішенням суду, яке набрало законної сили, відтак, позивач вважає за необхідне стягнути із роботодавця, який незаконно звільнив особу кошти виплачені, як допомога по безробіттю

Заперечення відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Згідно із записами у трудовій книжці гр. ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (далі ОСОБА_1 ) НОМЕР_2 , місцем її роботи була діяльність на посаді радника голови правління АТ «Комерційний інвестиційний банк» (далі - Відповідач, АТ «Комінвестбанк»), з якої вона була звільнена з 18.05.2020 у зв`язку із скороченням штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, згідно із наказом начальника відділу від 18.05.2020 № 71-ОС.

22.06.2020 гр. ОСОБА_1 звернулася до Перечинської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості з особистими заявами про надання статусу безробітного та про призначення їй виплати допомоги по безробіттю.

Відповідно до наказу Перечинської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 22.06.2020 № НТ200622 гр. ОСОБА_1 , на підставі поданих заяв, згідно з ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість» та ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22 та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Відповідно до рішення Перечинського районного суду від 14.12.2020 у справі № 304/696/20 гр. ОСОБА_1 поновлено на посаді радника голови правління АТ «Комерційний інвестиційний банк» з 19.05.2020.

З 24.12.2020, у відповідності до наказу Перечинської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 28.12.2020 № НТ210116, гр. ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та її реєстрацію у цій філії у зв`язку з її поновленням на роботі за рішення суду та виданням АТ «Комінвестбанк» відповідного наказу №237 від 24.12.2020 про її поновлення на роботі.

Надалі Перечинською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості був прийнятий наказ від 24.12.2020 № 64 «Про стягнення з АТ «Комінвестбанк» коштів, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_1 ».

Згідно листа Закарпатського ОЦЗ від 30.12.2020 № 1935-06 загальна сума виплаченої Закарпатським обласним центром зайнятості гр. ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за період з 22.06.2020 по 24.12.2020 становить 53 199,21 грн.

За доводами позивача наявні підстави що зобов`язують відповідача як роботодавця повернути кошти які виплачені його робітнику.

Листом від 25.05.2021 № 4330/3-710-4-13, Перечинська районна філія Закарпатського обласного центру зайнятості направила лист-претензію до АТ «Комінвестбанк» з вимогою щодо добровільного повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_1 .

Вказані обставини і стали приводом звернення до суду з позовною вимогою про стягнення суми 53 199,21 грн допомоги по безробіттю за період з 22.06.2020 по 24.12.2020 безробітному у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України Про зайнятість населення статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті статус безробітного надається зазначеним у ч. 1 ст. 43 особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч. 3 ст. 22 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття зазначено, що допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

У п. 2 ч. 1 ст.42 Закону України Про зайнятість населення передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та цього Закону.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Положеннями частини 4 статті 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначено, що саме судове рішення про поновлення на роботі може бути правовою підставою для стягнення з працедавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному.

В Постанові Верховного Суду від 06.07.2018р. по справі №921/220/17-г/16 визначено, що обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду загальнообов`язкового державного страхування України на випадок безробіття вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Також, в п. 54 Постанови Верховного суду від 18.03.2021 № 917/462/20 вказано, що відповідно до ст. 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» роботодавець - зобов`язаний відшкодувати Фонду суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до наказу Перечинської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 22.06.2020 № НТ200622 гр. ОСОБА_2 , на підставі поданих заяв, згідно з ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість» та ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22 та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Відповідно до рішення Перечинського районного суду від 14.12.2020 у справі № 304/696/20 гр. ОСОБА_1 поновлено на посаді радника голови правління АТ «Комерційний інвестиційний банк» з 19.05.2020.

На виконання зазначеного судового рішення з 24.12.2020, у відповідності до наказу Перечинської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 28.12.2020 № НТ210116, гр. ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та її реєстрацію у цій філії у зв`язку з її поновленням на роботі за рішення суду та виданням АТ «Комінвестбанк» відповідного наказу №237 від 24.12.2020 про її поновлення на роботі.

Згідно до абз.6 ч.1 ст.34 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Листом від 25.05.2021, що додається, Перечинська районна філія Закарпатського обласного центру зайнятості направила лист-претензію до АТ «Комінвестбанк» з вимогою щодо добровільного повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_1 .

Однак, ні станом на день звернення позивача з даним позовом до суду, ні станом на день розгляду справи відповідач не перерахував на розрахунковий рахунок позивача заборгованість виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, якого поновили на роботі за рішенням суду у сумі 53 199,21 грн.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно ухилився від свого обов`язку, з повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_1 в розмірі 53 199,21 грн.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Закарпатського обласного центру зайнятості в особі Перечиннської районної філії до АТ «Комінвестбанк» про стягнення суми 53 199,21 грн підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 173, 180, 231, 232, 236, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний Банк» (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Юрія Гойди, будинок 10, код ) на користь Закарпатського обласного центру зайнятості в особі Перечиннської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості (88009, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Новака, будинок 45, ) суму 53 199,21 грн (п`ятдесят три тисячі сто дев`яносто дев`ять гривень 21 коп.) заборгованості, а також суму 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук