ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 року м.Дніпро Справа № 904/9129/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Верхогляд Т.А. - доповідач

судді: Вечірко І.О., Парусніков Ю.Б.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж Полімер" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2021 року у справі № 904/9128/21 (суддя Золотарьова Я.С.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж Полімер", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегас", м. Дніпро

про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Престиж Полімер" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просило суд першої інстанції:

- накласти арешт на грошові кошти на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Мегас (код ЄДРІІОУ 32965039), в межах ціни позову, а саме: 2698296, 40 грн., які будуть виявлені державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали;

- накласти арешт на все рухоме й нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Мегас () у розмірі ціни позовних вимог - 2698296, 40 грн., що буде виявлено державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали, в тому числі, але не виключно: нерухоме майно, корпоративні права, транспортні засоби, готова продукція, продукція незавершеного виробництва, обладнання;

- заборонити відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-якого рівня підпорядкованості, державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (у тому числі нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються зміни розміру статутного капіталу, зміни складу Учасників (Засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю Мегас (), зміни керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю Мегас (), підписантів Товариства з обмеженою відповідальністю Мегас (), змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Мегас (), які не пов`язані із змінами відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, проте впливають на предмет спору (зміна компетенції Загальних зборів учасників Товариства та виконавчого органу Товариства, зміна порядку виходу Учасників із Товариства).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2021 року у справі №904/9129/21 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж Полімер" про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовлено.

В обґрунтування ухвали суд зазначив, що позивач просив накласти арешт на грошові кошти відповідача, однак не надав доказів того, що відповідач намагається вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду в майбутньому.

Щодо доводів позивача про те, що майно відповідача перебуває у заставі банків, а статутний капітал втричі менший, ніж його борг перед позивачем, суд зазначив, що ця обставина сама по собі не свідчить про намір відповідача ухилитися від виконання судового рішення.

Посилання на недобросовісність дій відповідача, які дають підстави вважати, що останній може ухилятись від виконання судового рішення, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, оскільки є припущенням та не підтверджене доказами.

Щодо вимоги про накладення арешту на майно суд зазначив, що цей захід забезпечення позову безпосередньо не пов`язаний з предметом спору, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Престиж Полімер" має намір подавати до суду позовну заяву про стягнення грошових коштів, а не майна. Також із заяви не вбачається, що у позові будуть заявлені немайнові вимоги, які б могли бути забезпечені шляхом заборони особам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій вчиняти такі дії щодо відповідача.

Не погодившись з ухвалою, ТОВ "Престиж Полімер" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/9129/21 не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України щодо законності і обгрунтованості судового рішення. Просить суд апеляційної інстанції скасувати її та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ "Престиж Полімер" про забезпечення позову.

Апелянт звертає увагу суду, що заява про необхідність у забезпеченні позову була позивачем обгрунтована тим, що сума позову є значною, відповідач уникає виконання грошового зобов`язання, нерухоме та рухоме майно боржника відповідно до інформації з Витягу з Державного реєстру обтяжень речових прав на рухоме та нерухоме майно від 24.11.2021 року обтяжене заставою перед іншими кредиторами, а статутний капітал боржника значно менший за суму боргу перед позивачем.

Зазначає, що за таких обставин існує реальна загроза, а не лише припущення того, що вибуття майна з власності відповідача, яке в подальшому може бути відчужене у власника та реалізоване шляхом звернення стягнення на предмет застави, і як наслідок призведе до невиконання рішення суду у даній справі в майбутньому.

Скаржник вважає, що заходи забезпечення у вигляді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу, дозволить зберегти баланс інтересів сторін, арешт майна забезпечить вимоги позивача і можливість виконання судового рішення, якщо позов буде задоволено, не зашкодить господарській діяльності відповідача. Крім того, дані дії направлені на захист законних прав та інтересів юридичних осіб та всіх учасників господарських правовідносин, які відповідають розумності, адекватності вимог позивача.

Обраний заявником спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти співвідноситься з предметом позову. Існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиття судом заходу до забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянт вказує, що:

- у грудні 2021 року відбулися події, які додатково свідчать про те, що майно, яке було у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути чи зменшитись за кількістю внаслідок вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання свого зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду;

- відповідач змінив своє найменування, місцезнаходження та інші відомості;

- протягом грудня 2021 року (після подання позову та заяви про забезпечення позову) дуже стрімко зростає кількість судових справ до відповідача, таким чином збільшується розмір його кредиторської заборгованості. Загальна сума заборгованості ТОВ "Мегас" перед кредиторами складає вже 14 162 181,40 грн.

Апелянт просить:

- змінити назву відповідача з ТОВ "Мегас" на ТОВ "Кларікс Пластмас", змінити дані щодо місцезнаходження відповідача на: 08700, Київська область, Обухівський район, м. Обухів, вул. Піщана, буд. 1Б;

- скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2021 року по справі № 904/9129/21 та задовольнити заяву ТОВ "Престиж Полімер" про забезпечення позову у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надійшов.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання 23.02.2022 року сторони не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що апелянт у даній справі звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просив до подання позову:

- накласти арешт на грошові кошти на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегас" (код ЄДРІІОУ 32965039), в межах ціни позову, а саме: 2698296, 40 грн., які будуть виявлені державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали;

- накласти арешт на все рухоме й нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Мегас" () у розмірі ціни позовних вимог - 2698296, 40 грн., що буде виявлено державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали, в тому числі, але не виключно: нерухоме майно, корпоративні права, транспортні засоби, готова продукція, продукція незавершеного виробництва, обладнання;

- заборонити відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-якого рівня підпорядкованості, державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (у тому числі нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються зміни розміру статутного капіталу, зміни складу Учасників (Засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегас" (), зміни керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегас" (), підписантів Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегас" (), змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегас" (), які не пов`язані із змінами відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, проте впливають на предмет спору (зміна компетенції Загальних зборів учасників Товариства та виконавчого органу Товариства, зміна порядку виходу Учасників із Товариства).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 75 від 02.08.2021 року, відповідно до якого він поставив відповідачу товар на суму 4 507 068,90 грн., однак відповідач розрахувався за поставлений товар частково та має заборгованість у розмірі 2 698 296,40 грн.

Заявник зазначав, що існує реальна можливість утруднення чи невиконання відповідачем майбутнього судового рішення через відсутність у нього на це ресурсів, оскільки нерухоме майно та обладнання відповідача перебуває у заставі банків, а його уставний фонд становить 1 000 000 грн.

Також заявник зазначав, що наявність суттєвого розміру заборгованості та не погашення відповідачем заявленого боргу протягом тривалого часу може спонукати його до вчинення дій, спрямованих на зникнення директора, учасників (засновників) та ухилення від сплати заборгованості, що пов`язано із заміною фіктивними директором, учасником товариства.

Враховуючи те, що заявник через таку недобросовісну поведінку буде вимушений нести додаткові витрати на розшук боржника, ініціювати процедуру банкрутства, з метою повернення відчуженого майна, заявник просив захистити майнові наслідки уникнення від виконання рішення суду ТОВ "Мегас" через заборону реєстрації змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. громадських формувань до відомостей, що стосуються зміни розміру статутного капіталу, зміни складу Учасників (Засновників) зміни керівника (директора) підписантів. змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегас".

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно частини 4 статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Як зазначено вище, заявник просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошті, рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегас".

Колегія суддів вважає, що з огляду на положення вказаних вище процесуальних норм суд першої інстанції вірно встановив, що доводи заявника не підтверджені відповідними доказами, є лише припущенням і за таких обставин підстави для задоволення заяви відсутні.

Щодо викладеного апелянт вказані висновки суду не спростував і в доповненнях до апеляційної скарги посилається на обставини, які не існували на час прийняття оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Щодо питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, необхідно зазначити наступне:

Суд першої інстанції вірно вказав, що при розгляді питання про накладення арешту на грошові кошти відповідача необхідно дотримуватися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.

Колегія суддів поділяє висновок оскаржуваної ухвали про те, що доказів, що відповідач намагається вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду в майбутньому, позивач не надав. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Наведені апелянтом в апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги доводи такі висновки суду не спростовують. Зміна відомостей щодо юридичної особи відповідача та наявність судових позовів щодо нього не є свідченням дій відповідача по ухиленню від виконання рішення в майбутньому у разі задоволення позову.

Також суд обґрунтовано вказав на ту обставину, що відповідач має право заперечити проти наявності зазначеної позивачем суми боргу з широкого кола підстав та має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, в тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі.

Цей висновок оскаржуваної ухвали апелянт також не спростував.

Щодо доводів позивача про те, що майно відповідача перебуває у заставі банків, а статутний капітал втричі менший, ніж його борг перед позивачем, то ця обставина сама по собі не свідчить про намір відповідача ухилитися від виконання судового рішення.

Щодо вимоги про накладення арешту на майно, то такі вимоги щодо вжиття такого заходу забезпечення позову безпосередньо не пов`язані з предметом спору, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Престиж Полімер" має намір подавати до суду позовну заяву про стягнення грошових коштів, а не майна. Також із заяви не вбачається, що у позові будуть заявлені немайнові вимоги, які б могли бути забезпечені шляхом заборони особам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій вчиняти такі дії щодо відповідача.

Доводи апелянта про те, що сума позову є значною, відповідач уникає виконання грошового зобов`язання, нерухоме та рухоме майно боржника відповідно до інформації з Витягу з Державного реєстру обтяжень речових прав на рухоме та нерухоме майно від 24.11.2021 року обтяжене заставою перед іншими кредиторами, а статутний капітал боржника значно менший за суму боргу перед позивачем тощо, які наводились і в обґрунтування заяви про забезпечення позову, були дослідженні судом першої інстанції.

На думку колегії суддів наведені в суді апеляційної інстанції доводи не спростовують висновки суду першої інстанції.

Апелянт не надав докази того, що відповідач вчиняє дії щодо можливого ухилення від виконання рішення суду в майбутньому.

Всі його доводи зводяться лише до припущення вчинення таких дій відповідачем.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо заміни назви відповідача та його місцезнаходження колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Статтею 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Даний спір заявлено до господарського суду Дніпропетровської області.

У разі заміни місцезнаходження відповідача підлягає вирішенню питання щодо направлення справи за належною підсудністю згідно ст. 31 ГПК України.

В даному випадку, з урахуванням вимог ст.269 ГПК України колегія суддів переглядає справу в обсязі тих доказів та обставин, що існували на час прийняття оскаржуваної ухвали.

Тому, дійшовши висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для вирішення питання щодо зміни назви відповідача з ТОВ "Мегас" на ТОВ "Кларікс Пластмас", зміни даних щодо місцезнаходження відповідача на: 08700, Київська область, Обухівський район, м. Обухів, вул. Піщана, буд. 1Б.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2021 року у справі № 904/9128/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 04.04.2022 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков