ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/3306/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Філінюка І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ"

на рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 (суддя суду першої інстанції - Гут С.Ф., час і місце оголошення рішення: 14.12.2021 (повний текст складено - 17.12.2021), м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області)

по справі № 916/3306/21

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ"

про стягнення 130796,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

26.12.2021 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця», Залізниця) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою №НЮ-36/27 від 23.10.2021 (вх.№3414/21), в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" (далі - ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ") нарахованих платежів за час затримки та зберігання вагонів в сумі 130 796,50 грн.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилається на те, що на підставі заяви ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" від 14.03.2020 про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладання договору про надання послуг, 16.03.2020 між АТ «Українська залізниця» та ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 39400733/2020-001.

16.03.2021 та 12.03.2021 на станціях призначення Персенківка та Хуст через заборону курсування, яка була введена в інформаційну систему АТ «Укрзалізниця» на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. про розшук майна боржника від 23.02.2021 ЗВП №64190974, залізничні вагони № 52814530, № 56512445 та № 56429608, що належать ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ", у порожньому стані були затримані, про що було складено відповідні акти загальної форми № 3030 від 16.03.2021 та № 246 від 12.03.2021.

25.05.2021 відповідач засобами електронного зв`язку повідомив Залізницю про внесення інформації до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) щодо зняття заборони курсування вищевказаних вагонів на підставі постанови приватного виконавця про закінчення виконавчих проваджень № 64190399; № 64190485, № 64190397 (зведене виконавче провадження № 64190974), та припинення розшуку майна боржника від 08.04.2021, у зв`язку з чим в інформаційній системі АБД ПВ Залізниці було знято помітку «заборона курсування» на вищевказані вагони. Фактично вищевказані вагони простояли на колії станції Хуст з 12.03.2021 з 15:45 год. по 28.05.2021 до 16:46 (всього 76 діб) та на станції Персенківка з 16.03.2021 з 11:01 по 28.05.2021 до 17:10 (всього 73- доби), про що Залізницею складені акти загальної форми ГУ-23 з вини відповідача. Залізниця неодноразово зверталась до відповідача з листами, в яких просила вжити невідкладних засобів реагування і передислокації спірних вагонів, які простоюють на станціях залізниці з відміткою «заборона курсування» в системі АБД ПВ і на які справляється сума збору за користування та зберігання вказаних вище вагонів. Проте, всі листи Залізниці були відхилені з посиланням на те, що своєчасне звільнення колій станцій Залізниці від вагонів сталися з причин, що не залежали від ТОВ «Авантаж Інспект».

Отже, враховуючи факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу, який належним чином доведений та документально підтверджений, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Відповідач заперечував проти позову, зокрема, посилаючись на те, що приписи Закону України "Про виконавче провадження", якими передбачена можливість оголошення в розшук лише майно, що належить боржнику, у той час як із змісту постанови приватного виконавця від 23.02.2021р. вбачається відсутність документів на підтвердження того, що вагони належать відповідачу; постанова приватного виконавця від 23.02.2021р. винесена з перевищенням повноважень, наданих Законом України "Про виконавче провадження"; 08.04.2021р. приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 64190974, листом від 08.04.2021р. відповідач звернувся до позивача із відповідною постановою, а приватний виконавець направив засобами поштового та електронного зв`язку відповідну постанову до АТ "Українська залізниця".

Також відповідач звертає увагу суду на постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є., якою оголошено в розшук майно боржника (ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ") (аналогічні вагони) із забороною курсування і постановкою напіввагонів до найближчої вузлової станції, яка (постанова) ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.03.2021 р. у справі № 916/2100/20 визнана незаконною та залишена без змін в цій частині постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 у справі № 916/2100/20, а відтак, на думку відповідача, постанова приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 23.02.2021 є незаконною.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" про стягнення 130796,50 грн. задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" 125920,24 грн. та 2270,00 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.

Задовольняючи позов частково, місцевий господарський суд виходив із того, що позивачем розраховано плату за користування вагоном № 56429608 за період з 12.03.2021 р. по 28.05.2021р., сума якої становить 43359,20 грн., а за аналогічний період збір за зберігання вагона № 56429608, сума якого становить 1355,50 грн.

Позивачем розраховано плату за користування вагонами №№ 52814530, 56512445 за період з 16.03.2021р. по 28.05.2021р., сума якої становить 83477,80 грн, а за аналогічний період збір за зберігання вагонів №№ 52814530, 56512445, сума якого становить 2604,00 грн.

Позивачем 25.05.2021 від відповідача засобами електронного зв`язку отримано повідомлення щодо зняття заборони курсування перелічених вагонів на підставі постанови приватного виконавця від 08.04.2021, винесена в рамках зведеного виконавчого провадження № 64190974, про закінчення виконавчого провадження та відповідно припинення розшуку майна боржника, внаслідок чого 28.05.2021 позивачем знято заборону курсування вантажних вагонів у автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ).

Враховуючи викладене, після отримання позивачем 25.05.2021 повідомлення щодо зняття заборони курсування перелічених вагонів на підставі постанови приватного виконавця від 08.04.2021, позивач мав здійснити зняття заборони курсування вантажних вагонів у автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ), у зв`язку з чим ним неправомірно затримано зняття відповідної заборони до 28.05.2021р.

Здійснивши власне перерахування плати за користування вагоном № 56429608 за період з 12.03.2021 по 25.05.2021, сума якої становить 41787,315 грн., за аналогічний період збір за зберігання вагона № 56429608, сума якого становить 1302,127 грн.; плати за користування вагонами №№ 52814530, 56512445 за період з 16.03.2021 по 25.05.2021, сума якої становить 80333,807 грн., за аналогічний період збір за зберігання вагонів №№ 52814530, 56512445, сума якого становить 2496,988 грн., господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 по справі №916/3306/21.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права і з порушенням норм процесуального права.

При цьому, в обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник, зокрема, посилається на ті ж самі обставини, що були викладені у відзиві на позовну заяву.

Так, зокрема, суд не дослідив саму природу виникнення спірних правовідносин та ту обставину, що затримка відбулась не з вини відповідача. Так судом не досліджено того факту, чи має право АТ «Укрзалізниця» здійснювати розшук та затримку вагонів, якщо має, то яким нормативно-правовим актом це передбачено.

Суд першої інстанції помилково застосував у своєму рішенні норми, що регулюють правовідносини, які виникли з договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 16.03.2020р. № 99- 39400733/2020-001, хоча дані правовідносини виникли в межах виконавчого провадження, а саме проведення виконавчих дій шляхом винесення постанови про розшук майна боржника та мають регулюватись законодавством у сфері примусового виконання рішень.

Розшук напіввагонів з забороною курсування та постановкою до найближчої вузлової станції проведений у спосіб, не передбачений діючим законодавством, з перевищенням повноважень, наданих законом приватному виконавцю, що призвело до грубого порушення прав відповідача щодо належного і відповідального зберігання його майна, що в подальшому призведе /а може й вже призвело/ до знецінення, руйнування майна боржника.

В порушення чинного законодавства приватними виконавцями виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В., Гамбалем О.Є. постанови про розшук майна № 64190974 від 23.12.2021 року та № 64016375 від 12.03.2021 року спрямованні на виконання до АТ «Укрзалізниця», яке в свою чергу вчинило дії не притаманні суб`єкту господарювання, а саме здійснювало розшук транспортних засобів (вагонів).

Також, 10.12.2021 року через систему «Електронний суд» представником відповідача було направлено заяву про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (в якій було зазначено його електрону адресу), однак жодного процесуального документу від суду не надходило, що позбавило відповідача та його представника бути присутнім у судовому засіданні.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить суд першої інстанції скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 у справі № 916/3306/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Залізниця заперечує проти апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення господарського суду Одеської області таким, що відповідає законним і обґрунтованим обставинам справи, викладені обставини справи в апеляційній скарзі від 30.12.2021 вважає безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/3306/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - ОСОБА_1, Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи № 916/3306/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2022 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 по справі №916/3306/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи № 916/3306/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

18.01.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/3306/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 по справі №916/3306/21; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 по справі №916/3306/21 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 21.02.2022.

Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 319 від 18.03.2022, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 916/3306/21.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2022 справу № 916/3306/21 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя - Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Філінюк І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2022 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 по справі №916/3306/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді - Богатиря К.В., суддів: Поліщук Л.В., Філінюка І.Г.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали апеляційного господарського суду від 24.01.2022, якою відкрито апеляційне провадження у справі №916/3306/21, направлялася на електронну адресу сторін 24.01.2022 та була отримана в цей же день, що підтверджується роздруківками з електронної пошти та довідкою секретаря судового засідання (додані до матеріалів апеляційного оскарження).

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2022, якою відкрито апеляційне провадження у справі №916/3306/21, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 25.01.2022. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України".)

Тобто учасники справи були повідомлені належним чином про розгляд апеляційним господарським судом апеляційних скарг в письмовому провадженні без виклику сторін.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 14.03.2020 ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" звернулось до АТ "Українська залізниця" із заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 14.03.2020 № 39400733/2020-001.

16.03.2020 АТ "Українська залізниця" надіслано ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" повідомлення про укладання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 16.03.2020р. № 99-39400733/2020-001, відповідно до якого замовнику (ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ") присвоєно коди: 1) відправника/одержувача 8554; 2) платника 8201950 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

Згідно з пунктом 1.1. даного договору, його предметом є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою.

Відповідно до п.2.4.1 договору перевізник має право відмовити в наданні та/або призупинити надання послуг відповідно до узгодженого плану перевезень, у випадку оголошення заборон або обмежень на перевезення вантажу на/з станції, що зазначені в планах. При цьому перевізник не несе відповідальності за ненадання послуг.

Відповідно до картотечних даних АТ "Українська залізниця" про вагони вантажного парку власником вагонів №№ 56429608, 52814530, 56512445 є ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ".

03.03.2021 за вх. № 7179/0/74-21 на адресу АТ "Українська залізниця" надійшов лист від 23.02.2021 № 891 про розшук майна боржника, в якому приватний виконавець Парфьонов Г.В. повідомив, що у нього в провадженні перебуває зведене виконавче провадження ВП № 64190974, до складу якого входять і виконавчі провадження: ВП 64190397 з примусового виконання наказу № 916/3848/19, виданого 15.01.2021 Господарським судом Одеської області, про стягнення з ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» на користь ТОВ «УКРТРАНСЛОДЖИСТІК» пені в розмірі 754 865,42 грн., упущеної вигоди в розмірі 165 383,10 грн., судового збору у розмірі 19 088,26 грн.; ВП № 64190399 з примусового виконання наказу № 916/3848/19, виданого 05.01.2021 Господарським судом Одеської області, про стягнення з ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» на користь ТОВ «УКРТРАНСЛОДЖИСТІК» витрат на правову допомогу у розмірі 45600 грн. та витрат на відрядження у розмірі 2105,41 грн.; ВП № 64190485 з примусового виконання наказу № 916/3848/19, виданого 05.01.2021 Господарським судом Одеської області, про стягнення з ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» на користь ТОВ «УКРТРАНСЛОДЖИСТІК» витрат на правову (правничу) допомогу в сумі 20 000грн. та витрат на відрядження у сумі 5803,23 грн. Згідно баз даних філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (вих. №59/141 від 25.01.2021 року) за боржником - ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» наявні зареєстровані на праві власності вантажні вагони у кількості 13 одиниць, станції приписки: ОДЕСА-ТОВАРНА; ДАРНИЦЯ; ОДЕСА-ПОРТ. За інформацією з сайту АТ «Укрзалізниця» та сайту Філії «Головний інформаційно-обчислювальний АТ «Укрзалізниця», завданням Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр АТ «Укрзалізниця» є внесення та/або зміна даних щодо власних та інвентарних вантажних вагонів парку АТ «Укрзалізниця» до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів. Згідно Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 17 від 29.01.2015, «АБД ПВ - автоматизований банк даних парку вантажних вагонів», «заборона курсування - неможливість вагона рухатися коліями загального користування у порожньому і навантаженому станах за наявності перешкод, зазначених в АБД ГІВ». З метою забезпечення вилучення вантажних вагонів для подальшої передачі їх на реалізацію у відповідності до вимог ст. ст. 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» та проведення опису розшуканого майна боржника існує необхідність заборони курсування вантажних вагонів у порожньому стані.

Додатком до вказаного листа була постанова приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 23.02.2021, винесена в рамках зведеного виконавчого провадження № 64190974, відповідно до якої, серед іншого: оголошено в розшук вантажні вагони у порожньому стані, зокрема, але не виключно шляхом внесення інформації до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) щодо заборони курсування вантажних вагонів у порожньому стані, зокрема, вагонів № 56429608, 52814530, 56512445, що належать боржнику з постановленням виявлених вагонів до найближчої узлової станції; всі витрати, пов`язані із заходами, які вживатимуться для виконання даної постанови приватного виконавця, покладено на боржника - ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ".

Відповідно до преамбули даної постанови: «приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновм Г.В., при примусовому виконанні наказу № 916/3848/19, виданого 05.01.2021 р., Господарським судом Одеської області…»

12.03.2021 поїздом № 3802 на станцію Хуст Львівської Залізниці прибув під вивантаження поїзд, у складі якого був вагон № 56429608, який після вивантаження вантажу був затриманий на станції Хуст Львівської Залізниці по причині заборони курсування, яка була введена в АБД ПВ - автоматизований банк даних парку вантажних вагонів, про що був складений акт загальної форми від 12.03.2021 № 246.

12.03.2021 працівниками АТ "Українська залізниця" було складено акт загальної форми № 246 (форма ГУ-23) про затримку вагону № 56429608 на станції 385302 Хуст Львівська залізниця.

Вагон № 52814530 прибув поїздом № 4802, згідно з накладною № 32467912 від 09.03.2021, вантаж - щебінь, станція відправлення Смолка, станція призначення Персенківка.

Вагон № 56512445 прибув поїздом № 3632, згідно з накладною № 32417313 від 05.03.2021, вантаж - щебінь, станція відправлення Смолка, станція призначення Персенківка.

Після закінчення вантажних операцій, при формуванні вагонів у поїзд для відправлення інформаційна система АБД ПВ сформувала помилку, ознака «заборона курсування», яка була введена в АБД ПВ - автоматизований банк даних парку вантажних вагонів, про що був складений акт загальної форми № 3030 від 16.03.2021.

16.03.2021 працівниками АТ "Українська залізниця" було складено акт загальної форми № 303 (форма ГУ-23) про затримку вагонів №№ 52814530, 56512445 на станції 378603 Персенківка Львівська залізниця.

Листом від 08.04.2021 № 08/04-2021 ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" повідомило АТ "Українська залізниця" про те, що приватним виконавцем 08.04.2021 винесено постанову про закінчення зведеного виконавчого провадження № 64190974 та про припинення розшуку майна боржника. Належних та допустимих доказів направлення вказаного листа на адресу АТ "Українська залізниця" та його отримання останньою матеріали даної справи не містять.

14.04.2021 ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" звернулося до АТ "Українська залізниця" з листом № 14/04-2021, в якому виклало прохання надати офіційну відповідь з посиланням на норми діючого законодавства щодо причин та на підставі яких документів було проведено внесення в АБД ПВ Філією «Головний інформаційно-обчислювальний центр» АТ «Українська залізниця» «заборона курсування по УЗ», що спричинило неприйняття, зокрема, спірних вагонів до перевезення. При цьому в листі відповідач посилається на протиправність постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є.

Листом від 15.04.2021 АТ "Українська залізниця" звернулося до ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" із пропозицією здійснити передислокацію вагонів № 56429608, 52814530, 56512445 та оплатити вартість затримки.

15.04.2021 АТ "Українська залізниця" листом № М-1/849 повідомило ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ", що вагони № 56429608, 52814530, 56512445 знаходяться на станціях Хуст та Персеніка через заборону курсування, яка введено в інформаційну систему АТ "Українська залізниця" на підставі постанови приватного виконавця від 23.02.2021р.

25.05.2021 засобами електронного зв`язку на адресу Філії «ГІОЦ» АТ «Укрзалізниця» від ТОВ «Авантаж Інспект» надійшов лист від 21.05.2021 Вх. № 51/835 про внесення інформації до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) щодо зняття заборони курсування вагон № № 52814530, 56512445, 56429608 на підставі доданих до повідомлення документів, а саме постанови приватного виконавця Парфьонова Г.В про закінчення виконавчих проваджень № 64190399; № 64190485, № 64190397 (зведене виконавче провадження № 64190974) та припинення розшуку майна боржника від 08.04.2021.

Відповідно до відтиску календарного штемпеля АТ "Українська залізниця" вказаний лист зареєстровано 25.05.2021р. за вх. № 51/835.

При цьому, ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" за допомогою засобів поштового зв`язку надіслало АТ "Українська залізниця" листа від 21.05.2021 № 21/05-2021, в якому посилається на те, що приватним виконавцем 08.04.2021р. винесено постанову про закінчення зведеного виконавчого провадження № 64190974 та припинення розшуку майна боржника. Як вбачається з опису вкладення у цінний лист та накладної Укрпошти вказаний лист від 21.05.2021 № 21/05-2021 з додатками до нього направлений Філії «ГІОЦ» АТ «Укрзалізниця» 25.05.2021.

28.05.2021 працівниками АТ "Українська залізниця" складено акт загальної форми № 718 (форма ГУ-23) про закінчення затримки заборони вагону № 56429608 на станції 385302 Хуст Львівська залізниця.

28.05.2021 працівниками АТ "Українська залізниця" складено акт загальної форми № 821 (форма ГУ-23) про закінчення затримки заборони вагонів №№ 52814530, 56512445 на станції на станції 378603 Персеніка Львівська залізниця.

Судом установлено, що Залізниця неодноразово зверталась до відповідача з листами від 15.04.2021 № М-1/4849, від 19.05.2021 № М-10/1123, від 25.05.2021 № М-1/1165, від 09.07.2021 № М-1/1691, в яких просила вжити невідкладних засобів реагування і передислокації спірних вагонів, які простоюють на станціях залізниці з відміткою «заборона курсування» в системі АБД ПВ і на які справляється сума збору за користування та зберігання вказаних вище вагонів. Проте, всі листи Залізниці були відхилені з посиланням на те, що своєчасне звільнення колій станцій Залізниці від вагонів сталися з причин, що не залежали від ТОВ «Авантаж Інспект». Наведене і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, зокрема звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 6 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

В свою чергу, абзац 1 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно частин 1 та 2 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частина 4 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що витрати, пов`язані з розшуком боржника, майна боржника та його зберіганням, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується з правомірним висновком місцевого суду про те, що отримана 03.03.2021 позивачем постанова приватного виконавця від 23.02.2021 про оголошення у розшук спірних вагонів ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" та їх подальше постановлення до найближчої узлової станції є обов`язковою до виконання в силу приписів абзацу 1 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", а ігнорування вимоги виконавця, викладеної у відповідній постанові, тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством, а відтак внесення заборони курсування вантажних вагонів №№ 56429608, 52814530, 56512445 у автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) АТ "Українська залізниця" є цілком правомірним виконанням вимоги приватного виконавця.

З цих же підстав колегія суддів відхиляє доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі про те, що судом не досліджено того факту, чи має право АТ «Укрзалізниця» здійснювати розшук та затримку вагонів, якщо має, то яким нормативно-правовим актом це передбачено.

Згідно з частиною 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 ст.340 ГПК України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як вже було зазначено вище, 23.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесено постанову про розшук майна боржника ЗВП № 64190974 при примусовому виконанні наказу № 916/3848/19 виданого 05.01.2021 року Господарським судом Одеської області.

З огляду на викладене, ніщо не заважало відповідачу у випадку з незгодою з постановою приватного виконавця від 23.02.2021 звернутися зі скаргою на його дії до суду, який видав виконавчий документ, тобто до Господарського суду Одеської області в межах справи № 916/3848/19.

При цьому, у даному випадку при розгляді даної справи надання судом оцінки обґрунтованості правомірності діям приватного виконавця при винесенні постанови від 23.02.2021 порушуватиме встановлену законодавцем процедуру оскарження дій приватного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, господарським судом правомірно не було прийнято до уваги доводи відповідача щодо того, що приписи Закону України "Про виконавче провадження", якими передбачена можливість оголошення в розшук лише майно, що належить боржнику, у той час як із змісту постанови приватного виконавця від 23.02.2021 вбачається відсутність документів на підтвердження того, що вагони належать відповідачу; постанова приватного виконавця від 23.02.2021 винесена з перевищенням повноважень, наданих Законом України "Про виконавче провадження"; постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є., якою оголошено в розшук майно боржника (ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ") (аналогічні вагони) із забороною курсування і постановкою напіввагонів до найближчої вузлової станції, яка (постанова) ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.03.2021 р. у справі № 916/2100/20 визнана незаконною та залишена без змін в цій частині постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 р. у справі № 916/2100/20, а відтак, на думку відповідача, постанова приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 23.02.2021р. є незаконною.

За змістом частини 2 статті 11 ЦК України вбачається, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір перевезення. (стаття 908 ЦК України). Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Водночас, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, правилами, що видаються відповідно до них (частина 2 статті 908 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно з пунктом 8 Закону України «Про залізничний транспорт» перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України. Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Судом установлено, що 16.03.2020 року між Залізницею та відповідачем було укладено договір про надання послуг № 99-39400733/2020-001, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою.

Договір про надання послуг укладений шляхом прийняття Замовником запропонованого АТ «Укрзалізниця» договору шляхом надання Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, використовуючи АС Клієнт-УЗ через Автоматизовану систему укладання договорів. Договір з накладеним КЕП Перевізника оприлюднено за посиланням http://uz-cargo.com/contractcarriage.html. (офіційний сайт філії «ЦТЛ» АТ «Укрзалізниця», розділ - Вантажні перевезення/ Договір перевезення).

Укладаючи та підписуючи вищевказний договір перевезення, відповідач засвідчив, що ознайомився та згоден з усіма умовами договору.

Умовами пункту 2.1.5 договору визначено, що замовник зобов`язаний відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; неподання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними чи іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Таким чином, правовідносини з перевезення вантажів залізничним транспортом на підставі договорів про надання послуг перевезення, укладених із суб`єктами господарювання - замовниками, регулюються в порядку, визначеному Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншим галузевим законодавством, що застосовується під час надання Залізницею послуг з перевезення.

Отже, правовідносини у даній справі виникли між сторонами саме на підставі договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 16.03.2020р. № 99- 39400733/2020-001.

Наведеним спростовується твердження скаржника про те, що суд першої інстанції помилково застосував у своєму рішенні норми, що регулюють правовідносини, які виникли з договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 16.03.2020р. № 99- 39400733/2020-001, хоча дані правовідносини виникли в межах виконавчого провадження, а саме проведення виконавчих дій шляхом винесення постанови про розшук майна боржника та мають регулюватись законодавством у сфері примусового виконання рішень.

Пунктом 3 Статуту залізниць України встановлено, що дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії).

Пунктом 46 Статуту залізниць України встановлено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Пунктом 119 Статутом залізниць України визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

З підстав викладених вище, вбачається факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу, який належним чином доведений та документально підтверджений.

Слід зауважити, що Залізниця має право на відшкодування витрат, завданих простоєм у всіх випадках, крім тих, які стались з вини Залізниці. Однак, зазначене має враховувати встановлений законодавством принцип індивідуалізації відповідальності: відповідальність покладається не на певне коло осіб суб`єктів певних відносин, а на конкретну особу, з вини якої сталось порушення прав або інтересів Залізниці.

Несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж та вагони, що надійшли на його адресу, навіть, поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Порядок визначення плати за користування вагонами і контейнерами визначений Правилами користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 (надалі - Правила).

Приписами абзацу 1-4 п. 4 Правил встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами , контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватись працівником станції і вантажовідправником.

Згідно з п. 5 розділу ІІІ Правил, плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника. У разі неповернення залізниці вантажовласником вагона (контейнера) протягом 15 діб після прийняття їх вантажовласником плата за користування за ці 15 діб, а потім за кожні 5 діб стягується, не очікуючи повернення вагона (контейнера).

Згідно з п. 6 розділу ІІІ Правил, час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Правил, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Пунктом 15 розділу ІІІ Правил передбачено, що за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Як вже було зазначено вище, згідно з п.2.4.1 договору, Перевізник має право відмовити в наданні та/або призупинити надання послуг відповідно до узгодженого плану перевезень, у випадку оголошення заборон або обмежень на перевезення вантажу на/з станції, що зазначені в планах. При цьому перевізник не несе відповідальності за ненадання послуг.

Плата за користування вагонами нараховується згідно із пунктом 15 Правил користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва № 1 розділ 5 Ставки плати за користування вагонами і контейнерами залізниць.

Пунктом 15 розділу ІІІ Правил перевезень вантажів на залізничному транспорті та пунктом 5 глави 5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги встановлено, що за час простою на залізничних коліях вагонів нараховується плата за користування вагонами.

Судом установлено, що позивачем розраховано плату за користування вагонами відповідно до п.1 розділу 5 табл. 1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послугами: ставка за користування вагоном за 45 годин - 206,20 грн., понад 45 год. - 16,00 грн., за кожну годину за 1 вагон, із врахуванням коефіцієнта, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послугами.

Збір за зберігання вагонів позивачем розраховано на підставі п.2.1 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги.

Згідно з розрахунками позивача:

- плата за користування вагоном № 56429608 за період з 12.03.2021 по 28.05.2021 складає 43359,20 грн., а за аналогічний період збір за зберігання вагона № 56429608 - 1355,50 грн.

- плата за користування вагонами №№ 52814530, 56512445 за період з 16.03.2021. по 28.05.2021 складає 83 477,80 грн., а за аналогічний період збір за зберігання вагонів №№ 52814530, 56512445 - 2604,00 грн.

Водночас, 25.05.2021 позивач засобами електронного зв`язку повідомив відповідача про внесення інформації до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) щодо зняття заборони курсування вищевказаних вагонів на підставі постанови приватного виконавця від 08.04.2021 ЗВП № 64190974 про закінчення виконавчого провадження та відповідно припинення розшуку майна боржника, внаслідок чого 28.05.2021 позивачем було знято заборону курсування вантажних вагонів у автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ).

Отже, після отримання позивачем саме 25.05.2021 року повідомлення про зняття заборони курсування перелічених вагонів на підставі постанови приватного виконавця від 08.04.2021, позивач повинен був здійснити зняття заборони курсування вантажних вагонів у автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ), проте неправомірно затримав зняття відповідної заборони до 28.05.2021 року.

З огляду на викладене, господарським судом було здійснено власний розрахунок зазначених вище сум, згідно з яким плата за користування вагоном № 56429608 за період з 12.03.2021 по 25.05.2021 становить 41 787,315 грн., за аналогічний період збір за зберігання вагона № 56429608 -1302,127 грн.; плата за користування вагонами №№ 52814530, 56512445 за період з 16.03.2021 по 25.05.2021 становить 80 333,807 грн., за аналогічний період збір за зберігання вагонів №№ 52814530, 56512445 - становить 2496,988 грн.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 125 920,24 грн.

Разом з цим, належних доказів які б свідчили про те, що листом від 08.04.2021 відповідач звертався до позивача із відповідною постановою приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження ЗВП № 64190974, і приватний виконавець направляв засобами поштового та електронного зв`язку відповідну постанову до АТ "Українська залізниця", відповідачем до суду не подано і такі докази в матеріалах справи не містяться.

Наявний в матеріалах справи лист від 08.04.2021р., в якому відповідач повідомляє позивача про винесену приватним виконавцем 08.04.2021р. постанову про закінчення зведеного виконавчого провадження № 64190974 та припинення розшуку майна боржника, правомірно не було прийнято судом першої інстанції до уваги, оскільки відповідачем не надано суду доказів його надсилання ані засобами поштового зв`язку, ані засобами електронного зв`язку.

При цьому, посилання відповідача у листі від 21.05.2021 на трекномер поштового відправлення приватного виконавця обґрунтовано не було прийнято до уваги місцевим судом, оскільки без надання суду опису вкладення у цінний лист неможливо встановити надсилання саме постанови приватного виконавця від 08.04.2021 про закінчення зведеного виконавчого провадження. Відповідно до опису вкладання у цінний лист та накладної Укрпошти саме лист від 21.05.2021 відповідачем надіслано позивачу 25.05.2021 року.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Колегією суддів відхиляється як безпідставне твердження скаржника про те, що 10.12.2021 через систему «Електронний суд» представником відповідача було направлено заяву про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, в якій було зазначено його електрону адресу, однак жодного процесуального документу від суду не надходило, що позбавило відповідача та його представника бути присутнім у судовому засіданні, з огляду на таке.

10.12.2021 до канцелярії господарського суду Одеської області від ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (за вх.ГСОО№ 33458/21), в якому заявник просить суд здійснити розгляд справи №910/3306/21 призначений ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.12.2021р. на 14.12.2021р. о 16:00 год., за участю повноважного представника ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити: Господарському суду Хмельницької області (м. Хмельницький, Майдан Незалежності,1), Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, Хмельницький апеляційний суд, Хмельницький окружний адміністративний суд.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.12.2021 клопотання представника ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" від 10.12.2021 вх.ГСОО№33458/21 про проведення судового засідання по справі №910/3306/21, яке відбудеться 14.12.2021 о 16 год. 00 хв. в режимі відеоконференції - задоволено. Доручено господарському суду Хмельницької області (м. Хмельницький, Майдан Незалежності,1), проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника ТОВ "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" у судовому засіданні при розгляді справи №910/3306/21, яке призначене Господарським судом Одеської області на 14.12.2021р. о 16 год. 00хв.

Зазначена ухвала 13.12.2021 об 15:47 була надіслана на електрону адресу, зазначену представником відповідача у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (за вх.ГСОО№ 33458/21), що підтверджується відповідною роздруківкою з електронної пошти судді Господарського суду Одеської області (а.с. 43-44).

Ухвала Господарського суду Одеської області від 04.11.2021 про відкриття провадження у справі направлялася на адресу, зазначену відповідачем у відзиві на позовну заяву та була фактично отримана ним 22.11.2021, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 105).

Крім того, зі змісту клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (за вх.ГСОО№ 33458/21) вбачається, що відповідач був обізнаний про розгляд Господарським судом Одеської області даної справи та про дату та час наступного судового засідання 14.12.2021 о 16 год. 00 хв.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом (стаття 2 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно із частинами першою, третьою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на Тимчасовий регламент надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 07.11.2016 № 227 не заслуговує на увагу, оскільки вказаний документ втратив свою чинність на підставі Наказу Державної судової адміністрації № 362 від 26.10.2021.

Посилання в апеляційній скарзі на практику Європейського суду з прав людини без належного обґрунтування її застосування щодо конкретних обставин даної справи та надання відповідно до вимог статей 74, 76-77 ГПК України належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів не є підставою для скасування обґрунтованого та законного рішення.

Зазначене дозволяє дійти висновку про те, що причини обмеженої участі скаржника та його представника під час розгляду справи в суді першої інстанції були суб`єктивними, залежали від поведінки відповідача, як учасника справи, та не пов`язані з наявністю об`єктивних обставин. Скаржник не проявив особистої старанності при захисті власних інтересів при розгляді справи місцевим господарським судом, не з`являючись у судові засідання, які обов`язковими не визнавались.

Порушень судом першої інстанції норм процесуального права в розумінні частини третьої ст. 277 ГПК України, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а також неправильного застосування норм матеріального права, колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Крім того, аналізуючи повноту дослідження судом першої інстанції обставин справи та обґрунтування оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримано обов`язок щодо надання оцінки аргументам учасників справи, що відносяться до предмету спору, та не вбачає порушення останнім норм процесуального права, в частині надання оцінки доводам позивача. До того ж, у оскаржуваному судовому рішенні належним чином зазначені підстави, на яких останнє ґрунтується, що відповідає усталеній практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на правильне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 269, 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 по справі №916/3306/21 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 по справі №916/3306/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" - залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 по справі №916/3306/21 залишити без змін.

Відповідно до ст. 287 ч. 3 ГПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню за винятком випадків, передбачених п.п. а), б), в), г) п. 2) ч. 3 ст. 287 цього Кодексу.

Текст постанови складено та підписано 30.03.2022.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

І.Г. Філінюк