ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2022 року м.Дніпро Справа № 904/8649/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021, ухвалене суддею Мілєвою І.В., м. Дніпро, повний текст якого підписаний 06.12.2021, у справі №904/8649/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 19 327,63 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" шкоду у розмірі 19 327,63 грн., завдану нестачею вантажу, та витрати по справі, що складаються із судового збору в розмірі 2 270,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 8 545,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані нестачею вантажу, зафіксованою комерційними актами; тим, що фактична нестача перевищує гранично допустиму норму втрати, внаслідок чого перевізник відповідає за фактично спричинені збитки, зокрема за не отриманий вантажоодержувачем товар.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021 у справі №904/8649/21 позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" шкоду, завдану недостачею у розмірі 17 226,35 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2023,25 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "ЗАПОРІЖКОКС", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, нез`ясування обставин справи, зокрема, того, що фактичною сумою нестачі є 20 324,92 грн, оскільки через технічну помилку ним помилково у вагоні №56738214 зазначено суму нестачі 1 150 кг замість 1550 кг, що становить 2 144,15 грн, а не 1 146,86грн, як ним зазначено первісно у позові, на що суд уваги не звернув.

Крім того, суд першої інстанції здійснював перерахунок вартості нестачі за базовою вартістю вугілля (1 992,96 грн), а не за фактичною (2 077,66 грн), з чим не погоджується заявник, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме в сумі 20 324,92 грн.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як таке, що було винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зауважило, що господарський суд у своєму рішенні вірно послався на специфікацію № 9 від 01.06.2021 до договору між постачальником та покупцем, в якій визначено товар, що підлягає поставці, а саме: вугілля кам`яне - ціна за тону без ПДВ 1 992,96 грн. Виходячи з цього, розрахунок Позивача є не вірним.

Вказує, що враховуючи незначну складність справи № 904/8649/21, підготовка якої не вимагала надмірного обсягу юридичної і технічної роботи, сума правничої допомоги у розмірі 8 957,28 грн., заявлена Позивачем у якості гонорару адвоката, є спробою покласти на Відповідача необґрунтовано завищені витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2022, справу №904/8649/21 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Дармін М.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021 у справі №904/8649/21.

Оскільки предметом позову є сума, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (19 327,63 грн) та характер спірних відносин і предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, так як встановленню підлягають обставини наявності фактичної нестачі вантажу і його вартості, у задоволенні клопотання скаржника про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження; сторонам наданий строк для подання відзиву, заяв, клопотань.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

04.07.2019 між Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" (покупець) та ТОВ "Д.Трейдінг" (постачальник) було укладено договір поставки № 19/157 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах договору вугільну продукцію (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору сторони домовились, що кількість, склад та асортимент ресурсу вказуються у специфікаціях.

Відповідно до п. 4.1. договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені у відповідності до умов поставки, зазначених у Специфікаціях, та включають в себе усі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

01.06.2021 постачальником та покупцем підписано специфікацію №9 до договору, в якій визначено товар, що підлягає поставці, а саме: вугілля кам`яне базова ціна за тону без ПДВ 1992,96 грн.

ТОВ "Д.Трейдінг" виставило позивачу рахунок №0506-1 від 05.06.2021 на оплату вартості вугілля кам`яного на суму 2 478 232,85 грн. з ПДВ (базова ціна без ПДВ за тону 1992,96 грн, фактична ціна - 2 077,66 грн за тону) (а.с. 35).

На виконання умов договору поставки № 19/157 від 04.07.2019 та специфікації №9 від 01.06.2021 на адресу Позивача направлена партія вугілля кам`яного у вагонах №№ 62522073, 56462757, 56738115, 56738214, 56994809, 61297206 за залізничною накладною № 48808794 (у твердому стані, граничний показник вологи до 0%).

1. Відповідно до накладної №48808794 маса вантажу у вагоні № 62522073 - 66300 кг, тара - 23 200/22600 кг.

07.06.2021 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/771 про невідповідність маси вантажу у вагоні № 62522073 вказаній в документі з масою вантажу завантаженої фактично. Так, у комерційному акті № 460005/771 зафіксовано, що вагон № 62522073 вантажопідйомністю 70 т прибув поїздом № 9513. Вагон у технічному стані справний.

У розділі «Д» комерційного акту зазначено:

На підставі акту загальної форми № 52180 від 05.06.2021 станції Покровськ проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085, огляд-перевірка 12.05.2021. За документом у вагоні № 62522073 значиться тара 23200/22600 кг, нетто 66300 кг. Фактично виявилася вага брутто 86250 кг, тара з документу 22 600 кг, нетто 63650 кг, що менше документу на 2650 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 10 см. Вантаж маркований 5-ма повздовжними бороздами, що відповідає перевізному документу. Над 1-7-ми люками порушене маркування, виїмка довжиною 1050см, шириною 230 см, глибиною 50 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

2. Відповідно до накладної №48808794 маса вантажу у вагоні №56462757 - 63000 кг, тара - 22200/21400 кг.

07.06.2021 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/772 про невідповідність маси вантажу у вагоні № 56462757 вказаній в документі з масою вантажу завантаженої фактично. Так, у комерційному акті № 460005/772 зафіксовано, що вагон № 56462757 вантажопідйомністю 70 т прибув поїздом № 9513. Вагон у технічному стані справний.

У розділі «Д» комерційного акту зазначено:

На підставі акту загальної форми № 52181 від 05.06.2021 станції Покровськ проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085, огляд-перевірка 12.05.2021. За документом у вагоні № 56462757 значиться тара 22200/21400 кг, нетто 63000 кг. Фактично виявилася вага брутто 82650 кг, тара з документу 21400 кг, нетто 61250 кг, що менше документу на 1750 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 10 см. Вантаж маркований 5-ма повздовжними бороздами, що відповідає перевізному документу. Над 1,2,3-ми люками порушене маркування, виїмка довжиною 450см, шириною 280 см, глибиною 40 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

3. Відповідно до накладної №48808794 маса вантажу в вагоні №56738115 - 67300 кг, тара - 20900/19800 кг.

07.06.2021 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/770 про невідповідність маси вантажу у вагоні № 56738115 вказаній в документі з масою вантажу завантаженої фактично. Так, у комерційному акті № 460005/770 зафіксовано, що вагон № 56738115 вантажопідйомністю 70 т прибув поїздом № 9513. Вагон у технічному стані справний.

У розділі «Д» комерційного акту зазначено:

На підставі акту загальної форми № 52180 від 05.06.2021 станції Покровськ проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085, огляд-перевірка 12.05.2021. За документом у вагоні № 56738115 значиться тара 20900/19800 кг, нетто 67300 кг. Фактично виявилася вага брутто 83900 кг, тара з документу 19800 кг, нетто 64100 кг, що менше документу на 3200 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 10 см. Вантаж маркований 5-ма повздовжними бороздами, що відповідає перевізному документу. Над 1-7-ми люками порушене маркування, виїмка довжиною 1050см, шириною 200 см, глибиною 60 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

4. Відповідно до накладної №48808794 маса вантажу в вагоні №56738214 - 68900 кг, тара - 20900/20100 кг.

07.06.2021 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/753 про невідповідність маси вантажу у вагоні № 56738214 вказаній в документі з масою вантажу завантаженої фактично. Так, у комерційному акті № 460005/753 зафіксовано, що вагон № 56738214 вантажопідйомністю 70 т прибув поїздом № 9513. Вагон у технічному стані справний.

У розділі «Д» комерційного акту зазначено:

На підставі акту загальної форми № 52178 від 05.06.2021 станції Покровськ проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085, огляд-перевірка 12.05.2021. За документом у вагоні № 56738214 значиться тара 20900/20100 кг, нетто 68900 кг. Фактично виявилася вага брутто 87450 кг, тара з документу 20100 кг, нетто 67350 кг, що менше документу на 1550 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 10 см. Вантаж маркований 5-ма повздовжними бороздами, що відповідає перевізному документу. Над 3,4,5,6-ми люками порушене маркування, виїмка довжиною 600см, шириною 200 см, глибиною 50 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

5. Відповідно до накладної №48808794 маса вантажу в вагоні №56994809 - 67700 кг, тара - 20900/20000 кг.

07.06.2021 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/752 про невідповідність маси вантажу у вагоні № 56994809 вказаній в документі з масою вантажу завантаженої фактично. Так, у комерційному акті № 460005/752 зафіксовано, що вагон № 56994809 вантажопідйомністю 70 т прибув поїздом № 9513. Вагон у технічному стані справний.

У розділі «Д» комерційного акту зазначено:

На підставі акту загальної форми № 52179 від 05.06.2021 станції Покровськ проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085, огляд-перевірка 12.05.2021. За документом у вагоні № 56994809 значиться тара 20900/20000 кг, нетто 67700 кг. Фактично виявилася вага брутто 86550 кг, тара з документу 20000 кг, нетто 66550 кг, що менше документу на 1150 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 10 см. Вантаж маркований 5-ма повздовжними бороздами, що відповідає перевізному документу. Над 5,6,7-ми люками порушене маркування, виїмка довжиною 450см, шириною 280 см, глибиною 50 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

6. Відповідно до накладної №48808794 маса вантажу в вагоні №61297206 - 66500 кг, тара - 23500/22400 кг.

07.06.2021 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/769 про невідповідність маси вантажу у вагоні № 61297206 вказаній в документі з масою вантажу завантаженої фактично. Так, у комерційному акті № 460005/769 зафіксовано, що вагон № 61297206 вантажопідйомністю 70 т прибув поїздом № 9513. Вагон у технічному стані справний.

У розділі «Д» комерційного акту зазначено:

На підставі акту загальної форми №43738 від 06.06.2021 станції Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085, огляд-перевірка 12.05.2021. За документом у вагоні № 61297206 значиться тара 23500/22400 кг, нетто 66500 кг. Фактично виявилася вага брутто 87600 кг, тара з документу 22400 кг, нетто 65200 кг, що менше документу на 1300 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 10 см. Вантаж маркований 5-ма повздовжними бороздами, що відповідає перевізному документу. Над 1-7-ми люками порушене маркування, виїмка довжиною 1050см, шириною 120-250 см, глибиною 20-40 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вугілля становить 1% маси, зазначеної в перевізному документі.

За розрахунком позивача з урахуванням зазначеної норми загальна недостача партії вугілля складає:

- у вагоні №62522073 складає 1987 кг загальною вартістю 4 961,45 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

2650 кг (виявлена недостача) - 663 кг (норма недостачі) = 1987 кг.

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

2 077,66 грн. (фактична ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури №0506-1 від 05.06.2021 до Договору) х 1,99 т (розмір недостачі) = 4 134,54 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

4 134,54 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 826,91 грн. (розмір ПДВ) = 4 961,45 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

- у вагоні №56462757 складає 1120 кг загальною вартістю 2 792,38 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

1750 кг (виявлена недостача) - 630 кг (норма недостачі) = 1120 кг.

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

2 077,66 грн. (фактична ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури №0506-1 від 05.06.2021 до Договору) х 1,12 т (розмір недостачі) = 2 326,98 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

2 326,98 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 465,40 грн. (розмір ПДВ) = 2 792,38 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

- у вагоні №56738115 складає 2 527 кг загальною вартістю 7 671,97 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

3200 кг (виявлена недостача) - 673 кг (норма недостачі) = 2 527 кг.

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

2 077,66 грн. (фактична ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури №0506-1 від 05.06.2021 до Договору) х 2,53 т (розмір недостачі) = 6 393,31 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

6 393,31 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 1 278,66 грн. (розмір ПДВ) = 7 671,97 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

- у вагоні №56738214 складає 461 кг загальною вартістю 1 146,86 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

1150 кг (виявлена недостача) - 689 кг (норма недостачі) = 461 кг

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

2 077,66 грн. (фактична ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури №0506-1 від 05.06.2021 до Договору) х 0,46 т (розмір недостачі) = 955,72 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

955,72 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 191,14 грн. (розмір ПДВ) = 1 146,86 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

- у вагоні №56994809 складає 473 кг загальною вартістю 1 171,80 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

1150 кг (виявлена недостача) - 677 кг (норма недостачі) = 473 кг

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

2 077,66 грн. (фактична ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури №0506-1 від 05.06.2021 до Договору) х 0,47 т (розмір недостачі) = 976,50 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

976,50 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 195,30 грн. (розмір ПДВ) = 1 171,80 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

- у вагоні №61297206 складає 635 кг загальною вартістю 1 583,17 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

1300 кг (виявлена недостача) - 665 кг (норма недостачі) = 635 кг

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

2 077,66 грн. (фактична ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури №0506-1 від 05.06.2021 до Договору) х 0,635 т (розмір недостачі) = 1 319,31 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

1 319,31 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 263,86 грн. (розмір ПДВ) = 1 583,17 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

Разом: 4 961,45 + 2 792,38 + 7 671,97 + 1 146,86 + 1 171,80 + 1 583,17 = 19 327,63 грн.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі вантажу із вирахуванням норми природної втрати в сумі 19 327,63 грн., що і є причиною спору.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з посиланням на ст.ст.110, 114 Статуту залізниць України зазначив, що відповідач, як перевізник, відповідає за схоронність вантажу з моменту його прийняття до перевезення до видачі вантажоодержувачу; таким чином, оскільки нестача вантажу зафіксована комерційними актами та її фактична кількість перевищує гранично допустиму норму втрати, то перевізник відповідає за фактично спричинені збитки, зокрема за не отриманий вантажоодержувачем товар.

В той же час, господарським судом здійснено перерахунок вартості нестачі поставленого вугілля, виходячи з його базової вартості - 1 992,96 грн за тону, а не з фактичної вартості - 2 077,66 грн, яку було взято Позивачем при розрахунку розміру шкоди.

Колегія суддів лише частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Аналізуючи відносини сторін, колегія суддів зазначає, що вони виникли із договору перевезення, що регламентований главою 64 підрозділу 1 розділу 3 книги 5 Цивільного кодексу України, Господарським кодексом України, спеціальними нормативними актами у сфері перевезення.

Перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі (частини 1, 2 ст. 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 2, ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезення вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб на території України (ст. 5 Статуту).

Згідно ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт", підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ст.ст. 610, 614 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 924 Цивільного кодексу України регламентовано, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 105 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Згідно ст. ст. 110, 111, 113 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли, зокрема, втрата, псування або пошкодження вантажу відбулися внаслідок таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення; завантаження вантажу відправником у непідготовлений, неочищений або несправний вагон (контейнер), який перед тим був вивантажений цим же відправником (здвоєна операція). За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Статтею 314 ГК України передбачено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 ст. 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно ст. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для таких вантажів, як мінеральне паливо, кокс, руда залізна тощо.

Згідно ст. 130 Статуту залізниць України, пред`явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред`явлення до неї претензії. Право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Матеріалами справи встановлено, що залізниця без зауважень щодо придатності рухомого складу до перевезення в комерційному відношенні прийняла до перевезення товар, зокрема у вагонах № № 62522073, 56462757, 56738115, 56738214, 56994809, 61297206, в яких виявлено нестачу вантажу.

В даному випадку перевезення вантажу здійснювалося у відкритому рухомому складі у справному в технічному стані вагоні із додержанням вимог п. 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542. При відвантаженні кам`яного вугілля його маса була визначена відправником шляхом зважування на електронних вагах та прийнята залізницею до перевезення без зауважень.

За нормами ст.924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту приймання до видачі одержувачу.

Таким чином, з огляду на відсутність доказів, що засвідчують непридатність вагонів в комерційному відношенні при прийманні залізницею до перевезення та фактичну нестачу вантажу під час його комісійної видачі одержувачу, з урахуванням норм права, що регламентують відповідальність залізниці за несхоронність доставленого вантажу, обґрунтованими є позовні вимоги щодо стягнення вартості не отриманої позивачем продукції (з урахуванням норми нестачі).

З урахуванням норми недостачі 1% маси, зазначеної в перевізних документах, вагова недостача по даним поставкам склала:

- у вагоні № 62522073 відповідальна нестача 1,987 т на суму 4 961,45 грн. з ПДВ, виходячи з вартості товару за тону 2 077,66 грн;

- у вагоні № 56462757 відповідальна нестача 1,120 т на суму 2 792,38 грн. з ПДВ, виходячи з вартості товару за тону 2 077,66 грн;

- у вагоні № 56738115 відповідальна нестача 2,527 т на суму 7 671,97 грн. з ПДВ, виходячи з вартості товару за тону 2 077,66 грн;

- у вагоні № 56738214 відповідальна нестача 0,461 т на суму 1 146,86 грн. з ПДВ, виходячи з вартості товару за тону 2 077,66 грн;

- у вагоні № 56994809 відповідальна нестача 0,473 т на суму 1 171,80 грн. з ПДВ, виходячи з вартості товару за тону 2 077,66 грн;

- у вагоні № 61297206 відповідальна нестача 0,635 т на суму 1 583,17 грн. з ПДВ, виходячи з вартості товару за тону 2 077,66 грн.

Разом: 4 961,45 + 2 792,38 + 7 671,97 + 1 146,86 + 1 171,80 + 1 583,17 = 19 327,63 грн.

Доказів відсутності вини залізниці у втраті вантажу, зокрема, доказів наявності недоліків тари, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення, що виключають покладення відповідальності на залізницю за нормами ст.111 Статуту залізниць України, що також передбачено ст.314 Господарського кодексу України відповідачем не надано, відсутні в матеріалах справи.

Колегія суддів констатує, що Позивачем помилково визначено виявлену недостачу у вагоні №56738214 у розмірі 1150 кг, замість 1550 кг, (1150 кг (виявлена недостача) - 689 кг (норма недостачі) = 461 кг), внаслідок чого розрахунок здійснений з урахуванням меншої ваги. Однак, в даному випадку господарський суд відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України не мав права виходити за межі позовних вимог та правомірно розглянув справу з урахуванням зазначеної позивачем відповідальної недостачі у розмірі 461 кг (1150 - 689).

З огляду на викладене колегією суддів не приймаються до уваги відповідні доводи апеляційної скарги.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із здійсненим господарським судом перерахунком вартості нестачі поставленого вугілля, виходячи з його базової вартості - 1 992,96 грн за тону, а не з фактичної вартості - 2 077,66 грн за тону, яку було взято Позивачем при розрахунку розміру шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7 Специфікації до Договору в разі якщо фактичні показники якості ресурсу (вугілля) відрізняються від базових показників, застосовуються доплати та знижки.

З матеріалів справи вбачається, що фактичні показники якості вугілля перевищували базові показники, внаслідок чого ТОВ "Д.ТРЕЙДІНГ" Апелянту був виставлений рахунок-фактура №0506-1 від 05.06.2021 на загальну суму 2 487 232,86 грн. (з ПДВ), виходячи не з базової ціни ресурсу, а саме з фактичної ціни вугілля - 2 077,66 грн за тону.

Таке право постачальника відповідало умовам п. 7 Специфікації до Договору, та у жодної із сторін Договору не було заперечень щодо застосування доплати до базової ціни товару.

Втім, господарським судом не було враховано, що ТОВ "Д.ТРЕЙДІНГ" Апелянту був виставлений рахунок-фактура, виходячи саме з фактичної ціни вугілля - 2 077,66 грн за тону, оплату за яким жодна із сторін не оскаржує.

Внаслідок чого Позивач під час здійснення розрахунку вартості нестачі вантажу, приймав за основу до розрахунку не базову ціну без ПДВ, а фактичну ціну без ПДВ, яка береться до визначення фактичної вартості вантажу, що зазначена у вказаному вище рахунку-фактурі, та підлягає сплаті Позивачем ТОВ "Д.ТРЕЙДІНГ".

За змістом ст.ст. 110, 113, 114 Статуту залізниць України та ст.ст. 306, 314, Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Таким чином, судом першої інстанції безпідставно застосовано під час перевірки розрахунку вартості нестачі вантажу, базову ціну вугілля, зазначену у рахунку-фактурі №0506-1 від 05.06.2021.

Вимогами статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б її право не було порушено (упущена вигода).

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Позивачем у даному випадку доведена наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у спірних вагонах, шкідливого результату такої поведінки (збитків) - недостачі товару на загальну суму 19 327,63 грн та наявності причинного зв`язку між протиправної поведінкою та завданими збитками.

При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що недостача вантажу у вагонах сталась не з вини відповідача (відповідно до ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України та ст.127 Статуту залізниць України) та з причин, що не залежали від нього (ст.113 Статуту залізниць України).

Таким чином, позивачем до матеріалів справи надані всі необхідні документи, які мають бути надані одержувачем вантажу для підтвердження розміру заподіяних збитків.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є не з`ясування обставин, що мають значення справи, невідповідність висновків, що викладені у рішенні, фактичним обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За наведених вище обставин, які були встановлені у ході апеляційного провадження у даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду, проаналізувавши застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, доходить висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи (в частині перерахунку вартості нестачі поставленого вугілля, виходячи з його базової вартості).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення господарського суду в частині відмови у стягненні шкоди, завданої недостачею товару, у розмірі 2 101,28 грн необхідно скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, понесені у зв`язку із подачею позову та апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на Відповідача.

У апеляційній скарзі позивач зазначив попередній орієнтовний розрахунок судових витрат (зокрема, і на професійну правничу допомогу). Зауважив, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

У прохальній частині апеляційної скарги позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, однак сума не вказана, відповідні докази до суду не подані.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на викладене розподіл судових витрат (зокрема, витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних із розглядом апеляційної скарги не здійснюється.

Оскільки загальна ціна позову становить 19 327,63 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 281, 282-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021 у справі №904/8649/21 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021 у справі №904/8649/21 в частині відмови у стягненні шкоди, завданої недостачею товару у розмірі 2 101,28 грн - скасувати, щодо судових витрат - змінити.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" шкоду, завдану недостачею, у розмірі 2 101,28 грн, а також витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2 270,00 грн.

В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021 у справі №904/8649/21 залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" 3 405,00 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 31.03.2022.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін