РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.04.2022Справа № 910/18927/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерелектро Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод"

про стягнення 36 780,50 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерелектро" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки №4269-ТД від 01.02.2019 у розмірі 36 780,50 грн, яка складається з 32 308,01 грн - суми основного боргу, 420,26 грн - інфляційних витрат, 2 054,44 грн - пені, 382,39 грн - 3% річних, 1 615,40 грн - штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2021 відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження отримано відповідачем, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, 31.01.202 через відділ діловодства суду від ТОВ "Торговий дім "Інтерелектро Україна" надійшло клопотання про заміну сторони позивача на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерелектро Україна".

Подане клопотання мотивоване укладенням між позивачем та ТОВ "Торговий дім "Інтерелектро Україна" договору №503 про відступлення права вимоги від 10.01.2022, за яким відступлене право вимоги оплати грошового зобов`язання за договором поставки №4269-ТД від 01.02.2019.

Відповідно до умов наведеного договору про відступлення права вимоги, відбулося відступлення на користь ТОВ "Торговий дім "Інтерелектро Україна" права вимоги, яке виникло у первісного кредитора відповідно до договору поставки №4269-ТД від 01.02.2019 на суму 39 050,50 грн (у т.ч. судовий збір), що є предметом розгляду у господарській справі №910/18927/21.

В результаті укладення договору №503 про відступлення права вимоги від 10.01.2022, ТОВ "Торговий дім "Інтерелектро Україна" набуло прав кредитора щодо ТОВ "Торговий дім "Інтерелектро".

Нормами ст. 52 Господарського процесуального кодексу України встановлено у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необхiднiсть заміни Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерелектро" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерелектро Україна".

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 між ТОВ "Торговий дім "Інтерелектро" (постачальник) та ТОВ "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" (покупець) укладено договір поставки №4269-ТД відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця кабельно-провідникову та (чи) іншу електротехнічну продукцію, а покупець зобов`язується прийняти продукції і вчасно сплатити постачальникові її вартість. Тип, марка і кількість продукції вказується в рахунках-фактурах та/чи накладних, наданих покупцеві на кожну окрему партію продукції.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що ціна на кожну окрему партію продукції визначається окремо та узгоджується сторонами в рахунках-фактурах та/чи накладних.

Номенклатуру, кількість продукції, ціну та інші умови поставки сторони по мірі необхідності узгоджують рахунком-фактурою та/чи накладною на продукцію, що підлягає постачанню за договором (п. 3.1 договору).

У разі, якщо постачальник вважатиме можливим відпустити продукцію без передоплати, покупець зобов`язаний сплатити її вартість протягом 5 календарних днів з моменту отримання продукції, але не пізніше наступної дати постави (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 7.11 договору, останній набирає сили з дня його підписання і діє до повного виконання зобов`язань по договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов договору було здійснено поставку продукції, а відповідач у свою чергу продукцію прийняв та не оплатив, у зв`язку із чим у останнього утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, 693 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором,- у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв продукцію на загальну суму 32 326,92 грн, що підтверджується видатковою накладною №ТТДИк190602 від 07.06.2021, яка підписана та скріплена печатками сторін.

У матеріалах справи наявний акт звірки взаєморозрахунків, який підписаний позивачем в односторонньому порядку, та відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 32 308,01 грн.

12.10.2021 позивачем була направлена відповідачу претензія №1110-П від 11.10.2021, у якій позивач вимагав погасити наявну у відповідача заборгованість.

Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Належних та достатніх доказів відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем заборгованості за отриманий товар у заявленому розмірі до матеріалів справи не подано.

За наведених обставин суд зазначає, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором, не здійснив оплату товару у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 32 308,01 грн, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Враховуючи прострочення відповідачем строків оплати продукції, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню, 3% річних, інфляційні витрати, та штраф.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п. 5.4 договору, у випадку порушення покупцем термінів розрахунку, постачальник має право стягнути із покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на цей період, від несплаченої суми за кожен день затримки оплати. У разі порушення покупцем термінів сплати більше ніж на 10 банківських днів, постачальник вправі вимагати від нього сплати штрафу у розмірі 5% від суми простроченого платежу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, суд дійшов висновку, що вони є арифметично правильними та підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, суд дійшов висновку, що вони є арифметично правильними та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерелектро Україна" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" (03035, м. Київ, вул. Шаповала Генерала, буд. 2, офіс 111, код ЄДРПОУ - 37051637) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерелектро Україна" (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Нільсена Архітектора, буд. 56, код ЄДРПОУ - 43783381) 32 308 (тридцять дві тисячі триста вісім) грн 01 коп. - суми основного боргу, 2 054 (дві тисячі п`ятдесят чотири) грн 44 коп. - пені, 1 615 (одна тисяча шістсот п`ятнадцять) грн 40 коп. - штрафу, 420 (чотириста двадцять) грн 26 коп. - інфляційних витрат, 382 (триста вісімдесят дві) грн 39 коп. - 3% річних та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна