ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2022 року м.Дніпро Справа № 904/7258/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2021 року у справі № 904/7258/21 (суддя Ярошенко В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення суми заборгованості за договором постачання,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2021 року у справі № 904/7258/21 позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3; ідентифікаційний код 00168076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" (50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Нікопольське шосе, буд. 55; ідентифікаційний код) 3% річних у розмірі 289, 98 грн, інфляційні втрати у розмірі 407, 65 грн, пеню у розмірі 17 640, 37 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 063, 77 грн.

Провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 20 000,00 грн закрито.

В іншій частині позову відмовлено.

Розгляд справи відбувався без виклику сторін.

Суд зазначив, що:

- факт прийняття покупцем товару на загальну суму 51334,40 грн. підтверджується матеріалами справи;

- виходячи зі змісту умов договору постачання від 12.10.2020 року №1210/20 відповідач повинен був оплатити вартість отриманого від позивача товару за накладною № 422 від 04.11.2020 року до 04.01.2021 року (включно) та накладною № 17 від 04.02.2021 року до 05.04.2021 року (включно);

- на час звернення позивача до суду залишок боргу становив 20 000 грн., яку відповідач сплатив в період розгляду справи судом;

- правові підстави для стягнення на користь позивача 3% річних, інфляційних втрат обумовлені положеннями ст. 625 ЦК України, а пені - положеннями п.8.1 договору сторін.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає на те, що нарахування пені в розмірі 0,5% від суми простроченого зобов`язання суперечить вимогам чинного законодавства України, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені у заявленому розмірі.

Апелянт просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2021 року у справі № 904/7258/21 скасувати в частині стягнення пені у розмірі 17 640,37 грн., ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цієї частини вимог позивача.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2021 року апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано час для усунення недоліків.

10.12.2021 року апелянт усунув недоліки апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обгрунтованим.

Просить відмовити відповідачу в задоволені апеляційної скарги, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2021 року у справі № 904/7258/21 залишити без змін.

Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2021 року було відкрито апеляційне провадження в порядку письмового провадження, тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без виклику сторін, правова позиція яких викладена суду письмово.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом апеляційного перегляду є питання правильності нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача пені.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір постачання № 1210/20 від 12.10.2020 року, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" (далі - постачальник, позивач) зобов`язується поставити, а Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" (далі - покупець, відповідач) зобов`язується прийняти і сплатити продукцію, найменування, асортимент, ціна, кількість і якість якої вказані в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 3.1 договору термін і умови постачання кожної партії продукції вказані в специфікації цього договору.

Відповідно до пункту 6.1 договору розрахунки за продукцію, що поставляється, здійснюються покупцем прямим банківським переказом на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі, згідно з рахунками-фактурами, виставленими постачальником, на умовах, викладених в специфікаціях.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що за порушення термінів оплати покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі 0,5 % від вартості неоплаченої продукції за кожен день прострочення.

Згідно зі специфікацією № 1 від 12.10.2020 року позивач зобов`язався поставити:

- шпали дерев`яні просочена тип 2А ГОСТ 78-2009 просочення ППВ (прогрів паром-холодна ванна) у кількості 50 шт. на загальну суму 26 562,00 грн. з ПДВ, в т.ч ПДВ 20 % - 4 427, 50 грн.

Факт поставки товару за специфікацією № 1 підтверджується видатковою накладною № 422 від 04.11.2020 року на суму 26 562,00 грн підписаною в двосторонньому порядку.

Згідно зі специфікацією № 2 від 12.10.2020 року позивач зобов`язався поставити:

- шпали дерев`яні просочена тип 2А ГОСТ 78-2009 просочення ППВ (прогрів паром-холодна ванна) у кількості 50 шт. на загальну суму 25 772, 40 грн. з ПДВ, в т.ч ПДВ 20 % - 4 295, 40 грн.

Факт поставки товару за специфікацією № 2 підтверджується видатковою накладною № 17 від 04.02.2021 року на суму 25 772, 40 грн. підписаною в двосторонньому порядку.

В специфікаціях №№ 1, 2 сторони домовилися, що поставка продукції здійснюється на умовах ДДР (склад покупця: м. Дніпро згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів INCOTERMS в редакції 2010 р. Оплата здійснюється не пізніше 60 календарних днів з дати поставки продукції. Поставка здійснюється у термін 14-ти календарних днів з моменту отримання заявки (пункти 1-3 специфікацій).

У відповідності до умов пункту 3.3 договору позивач надав відповідачу видаткові накладні; товарно-транспортні накладні, рахунки (рахунки-фактури).

Відповідач частково сплатив заборгованість за отриманий товар - 32 334, 40 грн.

На момент подання позову у відповідача була наявна заборгованість у розмірі 20 000 грн.

Виходячи зі змісту умов договору, відповідач повинен був оплатити вартість отриманого від позивача товару за накладною № 422 від 04.11.2020 року до 04.01.2021 року (включно) та накладною № 17 від 04.02.2021 року до 05.04.2021 року (включно).

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплатив суму заборгованості у розмірі 20 000 грн. за платіжними дорученнями № 13105 від 09.08.2021 року, що є порушенням умов договору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено вище, пунктом 8.1 договору передбачено, що за порушення термінів оплати покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі 0, 5 % від вартості неоплаченої продукції за кожен день прострочення.

Суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що розмір пені позивачем розрахований у відповідності з вимогами ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань". Між тим, такі висновки суду є необґрунтованими, оскільки вказаною нормою права передбачено, що пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

На думку апелянта судом неправильно до спірних правовідносин застосовано пункт 8.2 договору №1210/20 від 12.10.2020 року.

Колегія суддів погоджується з такими доводами та зазначає, що суд першої інстанції провів перерахунок розміру пені, який вказав позивач, і не звернув увагу, що пеня у розмірі 0.5% від вартості неоплаченої продукції за кожен день прострочення перевищує розмір подвійної облікової ставки НБУ за період розрахунку.

Колегією суддів проведено самостійно розрахунок пені з урахуванням сплачених сум заборгованості за допомогою програми ТОВ «Ліга Закон». Відповідний розрахунок долучено до матеріалів справи. Згідно перевіреного розрахунку пеня, належна до стягнення, становить:

- за період з 04.01.2021 року по 25.01.2021 року виходячи з суми боргу 26 562,00 грн. - 192,12 грн.;

- за період з 06.04.2021 року по 08.07.2021 року виходячи з суми боргу 25772,40 грн. - 981,47 грн.;

- за період з 09.07.2021 року по 06.08.2021 року виходячи з суми боргу 20 000,00 грн. - 246,58 грн.

Всього - 1420,17 грн.

Суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що згідно ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегульовувати свої відносини на власний розсуд. Однак, такий висновок суду суперечить положенням ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що зміст правочину не може суперечити вимогам Цивільного кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

В даному випадку погоджений сторонами розмір пені суперечить ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

На думку колегії суддів доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, скарга підлягає задоволенню частково з огляду на право позивача стягнути пеню, однак у розмірі, що відповідає вимогам чинного законодавства, а саме -1420,17 грн.

Враховуючи, що вина відповідача в порушенні умов договору доведена при розгляді даної справи, заборгованість в повному обсязі сплачена після звернення позивача до суду, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат за розгляд апеляційної скарги колегія суддів вважає можливим застосувати положення ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України і покласти ці витрати на відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 277, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2021 року у справі № 904/7258/21 скасувати частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, м. Дніпро, вул.. Сухий Острів, буд. 3; ідентифікаційний код 00168076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" (50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Нікопольське шосе, буд. 55; ідентифікаційний код) пеню у розмірі 1420,17 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Виконання постанови доручити господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков