ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

18.03.2022м. ДніпроСправа № 910/13099/21

за позовом ОСОБА_1 , м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Синельниківський ресорний завод", м.Синельникове

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: без участі сторін

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Синельниківський ресорний завод" (далі - Відповідач) про визнання дій товариства неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

За змістом позовної заяви, Позивачка просила суд зобов`язати Відповідача надати відповідь на запит нотаріальної контори про акції ПрАТ Синельниківський ресорний завод, які належать померлій ОСОБА_2 , спадкоємцем якої являється Позивачка.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідна інформація була витребувана запитом нотаріусу для оформлення спадщини, однак Відповідач безпідставно ухилився від представлення витребуваних даних.

27.01.2022 року від Позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача депозитарну установу ТОВ Україна-Капітал.

За змістом вказаної заяви, Позивач фактично заявив про зміну предмету позову шляхом викладення прохальної частини позову в наступній редакції:

- зобов`язати ПрАТ «Синельниківський ресорний завод» надати всю наявну інформацію стосовно акцій, які належали моїй мамі до 02.08.2010 року, тобто до дня передачі акцій в управління депозитарій установі ТОВ Україна-Капітал;

- зобов`язати депозитарну установа ТОВ Україна-Капітал надати відповідь на запит П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори про акції ПРАТ "Синельниківського ресорного заводу, які належать померлій ОСОБА_2 , для оформлення спадщини.

- зобов`язати депозитарну установа ТОВ Україна-Капітал (код за ) надати мені всю наявну інформацію стосовно акцій, які належали моїй мамі після 02.08.2010 p., тобто з дня передачі ПРАТ "Синельниківський ресорний завод" акцій в управління депозитарній установі ТОВ Україна-Капітал (код за ).

Ухвалою суду від 08.02.2022 року заяву позивача про зміну предмету позову залишено без руху.

14.02.2022 року Позивачка подала заяву про зменшення позовних вимог, за змістом якої зазначила, що єдиною судовою вимогою станом на 14.02.2022 року, є покладення на ПрАТ «Синельниківський ресорний завод» судових витрат в сумі 3251,87 грн.

21.02.2022 року Позивачка звернулась до суду з клопотанням, яким повідомила, що не наполягає на розгляді її заяви про збільшення позовних вимог (фактично заяви про зміну предмету позову) та просила суд залишити її без розгляду.

Крім того, Позивачка підтримала своє клопотання про зменшення розміру позовних вимог від 14.02.2022 року та просила стягнути з Відповідача судові витрати в сумі 3 251,87 грн., справу розглянути без її участі.

Відповідно до приписів п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог). Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога (зменшення ціни позову, зменшення кількості товару тощо). Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Клопотання Позивача про зменшення позовних вимог, по суті не являється, а ні заявою про зменшення розміру позовних вимог, ані заявою про зміну предмета чи підстав позову, оскільки після її подачі у позивача не залишилося жодної матеріально-правової вимог до відповідача. При цьому, вимога про покладення на відповідача судових витрат не є позовною вимогою в розумінні ГПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідну заяву позивача слід розглядати як заяву про відмову від позову.

Відповідно до приписів ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті спору або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

На виконання вимог ч. 2 ст. 191 ГПК України, суд роз`яснює позивачу наслідки відмови від позову, передбачені ч. 3 ст. 231 ГПК України, у вигляді недопустимості повторного звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В силу приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

Зважаючи на те, що письмова заява позивача про відмову від позову подана до початку розгляду справи по суті, на користь останнього з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору в розмірі 1135,00 грн.

Як убачається зі змісту заяви про зменшення позовних вимог (фактично заява про відмову від позову), позивач вимагає стягнення з відповідача судових витрат у сумі 3 251,87 грн., які становлять витрати зі сплати судового збору, поштові витрати, витрати на проїзд до місця проведення судового засідання та у зворотному напрямку. Зазначена вимога мотивована посиланням на положення ч. 9 ст. 129 ГПК України.

Розглянувши відповідне клопотання слід зазначити, що положення ч. 9 ст. 129 ГПК України застосовуються судом за результатами вирішення справи, тобто, за наслідками ухвалення рішення по суті спору. У разі закриття провадження у справі внаслідок відмови позивача від позову, підлягають застосуванню положення ст. 130 ГПК України.

Так, частиною 3 статті 130 ГПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Зважаючи на те, що відмова позивача від позову не пов`язана із задоволенням відповідачем заявлених вимог після пред`явлення позову, у суду відсутні правові підстави для присудження стягнення з відповідача понесених позивачем витрат.

Керуючись ст. 130, ч. 1 ст. 191, п. 4 ч. 1 ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача від позову.

Закрити провадження у справі №910/13099/21

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 135,00 грн., сплачений згідно квитанції № 7 від 10.08.2021 року, яка міститься в матеріалах справи.

Клопотання про покладення на ПрАТ «Синельниківський ресорний завод» судових витрат відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Ліпинський