ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2022 р. Справа№ 911/3171/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

на рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2021

у справі №911/3171/21 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс»

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на

стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про стягнення 222 941, 44 грн,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

У жовтні 2021 року Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (далі - ТОВ «Аеро Ресторантс»), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, про стягнення 222 941, 44 грн, з яких: 178 535, 19 грн основного боргу з орендної плати за період травень - вересень 2021, пені у сумі 4 886, 51 грн, інфляційних втрат 1 139, 23 грн, 3 % річних 888, 12 грн та штрафу 37 492, 39 грн. Також заявник просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані що, у спірний період травень - вересень 2021 відповідач не виконував зобов`язань із сплати орендної плати, у зв`язку з чим утворилась стягувана заборгованість, на яку позивач нарахував передбачені договором пеню, штраф 21%, а також інфляційні втрати та проценти річних.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.12.2021 у позові ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» відмовлено повністю.

Рішення суду обґрунтовано тим, що, починаючи з дати встановлення карантину, нарахування орендної плати за договором підлягає здійсненню у розмірі 25 відсотків суми нарахованої орендної плати. Відтак, належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача, є орендна плата у розмірі 30 %, розрахована відповідно до визначеної Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, із зменшенням до 25 % відповідно до положень пп. 2 п. 1 Постанови № 611 та додатку № 3 у спірний період травень-вересень 2021. Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідну суму відповідач сплатив до відкриття провадження у справі.

Також суд першої інстанції виходив з того, що факт прострочення виконання грошового зобов`язання відсутній, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

У січні 2022 року ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», не погодившись з ухваленим рішенням, звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати судове рішення господарського суду Київської області від 20.12.2021 і ухвалити нове, яким задовольнити повністю позовні вимоги і стягнути з ТОВ «Аеро Ресторантс» на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 222 941, 44 грн, у тому числі 178 535, 19 грн основного боргу, 4 886, 51 грн пені, 1 139, 23 грн інфляційних витрат, 888, 12 грн 3 % річних, 37 492, 39 грн штрафу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено учасникам справи строк для подачі відзивів, заяв та клопотань. Також було витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Указану ухвалу скаржник отримав 25.01.2022, відповідач - 28.01.2022, а третя особа - 21.01.2022, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення відправлень, наявними в матеріалах справи.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд, враховуючи те, що учасники справи були обізнані про апеляційне провадження до введення воєнного стану та мали можливість скористуватися своїми процесуальними правами (подачі відзиву, заявлення клопотань, тощо), вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав з урахуванням Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 133/2022 від 14.03.2022.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що відповідачем до листа від 14.06.2021 № 235-06-21 не було додано жодних належних, допустимих і достовірних доказів на підтвердження об`єктивних обставин наявності правових підстав для перерахунку орендної плати в бік зменшення, оскільки у спірний період жодних змін до умов договору в частині зміни розміру орендної плати його сторонами не вносилось.

Також, на переконання скаржника, при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не було враховано висновки, викладені в постановах Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі № 3-19г 15, від 29.03.2017 у справі №916/1689/15, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.02.2018 № 916/1578/15-г. Скаржника вважає помилковим незастосування указаних постанов, оскільки правовідносини у наведених актах є подібними до правовідносин, що склалися у даній справі.

Скаржника зазначає, що відповідно до норм матеріального права України та умов договору, розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін договору і Міністерства інфраструктури України з обов`язковим укладенням письмового договору. Зміни до умов договору в частині зменшення розміру орендної плати на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 611 і додатку 3 до неї у наведеному вище порядку і з дотриманням умов п. 10.3. договору його сторонами не вносились.

5. Вимоги відзиву на апеляційну скаргу та короткий зміст наведених в ньому доводів

Відповідач та третя особа не скористалися процесуальним правом на подачу відзивів на апеляційну скаргу. Клопотань про продовження строку для вчинення процесуальної дії не надходило. Про апеляційне провадження повідомлені належним чином в порядку, передбаченому ст. 120 ,242 ГПК України.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2014 між РВ ФДМУ по Київській області (орендодавець) та ТОВ «Росінтер Аеро Україна», яке у подальшому змінило назву на ТОВ «Аеро Ресторантс», (орендар) було укладено договір оренди № 1608 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - договір), відповідно до розділу 1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частина приміщення № 3.1.4 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 60, 0 кв. м., яке розміщене за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, Бориспіль-7 на 3-му поверсі термінального комплексу «D», загальною площею 107 850, 5 кв. м., що перебуває на балансі ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.04.2014 і становить 3 078 387,00 грн без ПДВ.

Майно передається в оренду з метою використання за цільовим призначенням для розміщення та експлуатації бару, що здійснює продаж товарів підакцизної групи (пункт 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати державної реєстрації договору та підписання акта приймання-передавання майна.

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, і становить за базовий місяць розрахунку квітень 2014 суму в розмірі 38 479,84 гривень, згідно розрахунку орендної плати, який додається (пункт 3.1 договору).

Орендна плата сплачується щомісяця, не пізніше 15 числа звітного місяця (пункт 3.1.1 договору).

Згідно з п. 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекс інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністру України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (пункт 3.6 договору).

Відповідно до п. 3.7 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному у пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 21% від суми заборгованості (пункт 3.8 договору).

Згідно з п. 3.9 договору надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню орендарю. Для забезпечення повернення зазначених коштів сторони керуються вимогами Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, та постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 10 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету» (зі змінами).

Пунктам 5.8, 5.20 договору сторони узгодили, що орендар зобов`язується на вимогу орендодавця та балансоутримувача проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння. До числа місяця, наступного за звітним:

- самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача акт приймання-передавання виконаних послуг. Підписаний акт орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом п`яти днів з дати його фактичного отримання або ж надати в цей же строк мотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом зазначеного п`ятиденного строку, акт приймання-передавання виконаних послуг не було повернуто балансоутримувачу та/ або не надана мотивована відмова від його підписання - відповідний акт вважається підписаним сторонами;

- самостійно надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць оренди (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України);

- забезпечувати безперервний режим роботи об`єкту оренди. Тимчасове припинення комерційної діяльності допускається з підстав, що не залежать від волі орендаря, знаходяться поза його контролем та не могли бути ним усунені внаслідок звичайної господарської діяльності орендаря.

Орендодавець зобов`язується передати орендарю за участю балансоутримувача в оренду майно згідно договору за актом приймання-передавання майна (пункт 7.1 договору).

Згідно з п. 10.1, 10.3 договору, останній укладено на 10 років - з 30.07.2014 по 29.07.2024 включно. Зміни до договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін та уповноваженого органу управління об`єктами державної власності. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання. Необґрунтована відмова щодо внесення змін не допускається.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором за умови наявності дозволу уповноваженого органу управління об`єктами державної власності, наданого на запит орендодавця (пункт 10.4 договору).

Договір посвідчено приватним нотаріусом Рогачем В.В. та зареєстровано в реєстрі за №1322.

Сторонами погоджено також Розрахунок плати за базовий місяць оренди державного нерухомого майна квітень 2014 в сумі 38 479, 84 грн та схему розташування орендованого майна.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між сторонами склалися орендні правовідносини з найму індивідуально визначеного нерухомого майна. Спір у справі стосується наявності або ж відсутності обставин для стягнення заборгованості з орендної плати.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 179 Господарського кодексу України та ст. 627 Цивільного кодексу України майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 759, ч. 1 ст. 761, ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до преамбули статуту ДП «МА «Бориспіль» є державним комерційним підприємством цивільної авіації, яке засноване на державній власності та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України.

Згідно з п. 4.2 статуту ДП «МА «Бориспіль», майно аеропорту є державною власністю і належить йому на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, аеропорт володіє, користується та розпоряджається закріпленим за ним майном відповідно до вимог, передбачених законодавством України та цим статутом.

Відносини сторін даного договору регулюються також Законом України «Про оренду державного та комунального майна», який є спеціальним законом з питань оренди державного майна та, відповідно до частин першої та другої ст. 1, регулює організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Згідно з ч. 1 ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2021 між балансоутримувачем ДП «МА «Бориспіль» та орендарем ТОВ «Аеро Ресторантс» складено та підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності. За квітень 2021 року відповідач сплатив орендну плату балансоутримувачу платіжним дорученням від 13.05.2021 № 2525 на суму 770, 25 грн.

У спірний період травень - вересень 2021 ДП «МА «Бориспіль» склав акти приймання-здачі виконаних послуг згідно з договором № 1608 від 30.07.2014 та сформував відповідні рахунки-фактури за надані послуги, а саме:

за травень 2021: Акт від 31.05.2021 та рахунок-фактуру № 76/1370 від 31.05.2021 на загальну суму 112356,58 грн з ПДВ, з них балансоутримувачу 46815,24 грн (30% орендної плати без ПДВ плюс вся сума ПДВ, що є правомірним, оскільки орендодавець не є платником ПДВ, а орендна плата є об`єктом оподаткування ПДВ повністю). Згідно з поданою копією реєстру виданих/отриманих оригіналів документів рахунок з актом орендар отримав 11.06.2021;

за червень 2021: акт та рахунок-фактуру №76/1677 від 30.06.2021 на загальну суму 112581,29 грн з ПДВ, з них балансоутримувачу 46908,87 грн. В якості доказів направлення вказаних документів подано роздруківку з електронного листування від 15.07.2021. Разом із тим, лист направлений невідомою особою Пісоцька Ірина Петрівна невідомій особі Vitaliy Yakubenko; відомостей про повноваження вказаних осіб вчиняти дії від імені позивача та відповідача матеріали справи не містять;

за липень 2021: акт та рахунок-фактуру № 76/1773 від 31.07.2021 на загальну суму 112693,87 грн з ПДВ, з них балансоутримувачу 46955,78 грн. В якості доказів направлення вказаних документів подано роздруківку з електронного листування від 12.08.2021;

за серпень 2021: акт та рахунок-фактуру №76/2143 від 31.08.2021 на загальну суму 112468,48 грн з ПДВ, з них балансоутримувачу 46861,87 грн. В якості доказів направлення вказаних документів подано роздруківку з електронного листування від 13.09.2021;

за вересень 2021: акт та рахунок-фактуру №76/2384 від 30.09.2021 на загальну суму 113818,10 грн з ПДВ, з них балансоутримувачу 47 424, 21 грн. В якості доказів направлення вказаних документів подано роздруківку з електронного листування від 12.10.2021;

Вищеназвані акти приймання-здачі виконаних послуг згідно з договором з боку орендаря не підписані. Загальний розмір орендної плати за спірний період на користь балансоутримувача згідно із вказаними рахунками визначений в сумі 234 965, 97 грн.

Орендарем була надана відмова від підписання акту за травень 2021 від 14.06.2021 № 235-06-21 (вручена позивачу 16.06.2021 згідно з вхідною відміткою №01-16-3176) із посиланням на те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 орендар РВ ФДМУ по Київській, Черкаській та Чернігівській областях листом від 21.05.2021 повідомив про своє рішення щодо нарахування орендної плати за користування майном у розмірі 25 % від суми нарахованої орендної плати за весь період карантину.

До справи долучено лист-відповідь від 13.07.2021 №19-22/1-215, у якому позивач вказував, що до внесення змін у належному порядку до договору оренди в частині істотної умови - орендної плати відсутні підстави для застосування постанови Кабінету Міністрів України щодо зменшення орендної плати. Доказів направлення або вручення вказаного листа орендарю матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив оплату орендної плати балансоутримувачу, а саме сплатив за спірний період всього 58 741, 50 грн:

39 313, 17 грн платіжним дорученням від 13.05.2021 №2528 (попередня оплата за 2 міс);

7 572, 28 грн платіжним дорученням від 13.09.2021 №3257 (за серпень 2021);

11856,05 грн платіжним дорученням від 12.10.2021 №3440 (за вересень 2021).

Так, звертаючись з позовом, позивач просив стягнути з відповідача залишок основного боргу за спірний період у сумі 178 535, 19 грн.

Постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин продовжено з 22.05.2020 по 31.07.2020, та з 1 серпня по 19 грудня 2020.

У подальшому Кабінет Міністрів України постановою від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із наступними змінами) установив з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19.12.2020 до 31.12.2021 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого вищевказаними постановами Кабінету Міністрів України №211, №392, №641.

Згідно із ч. 4, 6 ст. 762 Цивільного кодексу України наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» від 16.06.2020 № 692-IX, який набрав чинності 16.07.2020, пункт 14 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: 14. Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

Як вбачається з умов п. 1.1 та 1.2 договору, предметом оренди є державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, що перебуває на балансі ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», яке передане в оренду з метою використання за цільовим призначенням для розміщення та експлуатації бару, що здійснює продаж товарів підакцизної групи. При цьому п. 5.20 договору орендаря зобов`язано забезпечити безперервний режим роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» (далі - постанова № 611) врегульовані деякі питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном.

Відповідно до п. 1 постанови № 611 на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, здійснюється у розмірі:

50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;

25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

За змістом додатку № 3 до постанови № 611 «Перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 25 відсотків» до цього переліку включено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення на території аеропортів кафе, барів, кафе-барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення та експлуатації бару, що здійснює продаж товарів підакцизної групи. Наведене не заперечується учасниками справи. А тому відповідно до п. 2 постанови № 611, мав право на зниження орендної плати до 25 відсотків.

Оскільки постанова № 611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається. Відповідно, заперечення скаржника про необхідність укладення додаткової угоди щодо розміру орендної плати визнаються необґрунтованими.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 26.08.2021 у справі 910/13397/20, від 20.10.2021 у справі №911/3067/20.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції неправомірно врахував наведені позиції суду касаційної інстанції та не врахував висновки, викладені в постановах Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі № 3-19г 15, від 29.03.2017 у справі №916/1689/15, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.02.2018 № 916/1578/15-г є необґрунтованими з огляду на таке. Правовідносини у запропонованих скаржником справах не є подібними до правовідносин даної справи та справах № 910/13397/20, № 911/3067/20 та здійснені за фактично різних обставин справи, що виключає можливість застосування таких позиції до даної справи. Такої форс-мажорної обставини як запровадження обмежень у зв`язку із введенням карантину на момент ухвалення запропонованих стороною судових актів (2015 - 2018 роки) не існувало. А тому такі доводи відхиляються судом.

Крім того, на виконання положень постанови № 611 орендодавець РВ ФДМУ по Київській, Черкаській та Чернігівській областях видав наказ №461 від 21.05.2021 «Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину», відповідно до якого установив, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, здійснюється у розмірі 25 відсотків суми нарахованої орендної плати орендарю ТОВ «Аеро Ресторантс» (договір від 30.07.2014 №1608, заява від 13.05.2021 3226-05-21).

Копію вказаного наказу орендар направив балансоутримувачу з листом від 11.08.2021 №255-08-21 рекомендованим листом із повідомленням. Відповідно до копії вказаного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №062, позивач лист із копією наказу отримав 13.08.2021.

За таких обставин, правомірним є висновок суду першої інстанції про те, що починаючи з дати встановлення карантину, нарахування орендної плати за договором підлягає здійсненню у розмірі 25 відсотків суми нарахованої орендної плати. Відтак, належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача, є орендна плата у розмірі 30 %, розрахована відповідно до визначеної Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, із зменшенням до 25 % відповідно до положень пп. 2 п. 1 постанови № 611 та додатку № 3 у спірний період травень - вересень 2021.

Відповідно до вказаного висновку з відповідача на користь позивача як балансоутримувача належить до сплати орендна плата у такому розмірі: за травень 2021 - 11703,81 грн, за червень 2021 - 11727,22 грн; за липень 2021 - 11738,95 грн; за серпень 2021 - 11715,47 грн; за вересень 2021 - 11856,05 грн, а всього 58 741,50 грн.

Вказану суму відповідач сплатив до відкриття провадження у справі, за наведеними вище платіжними дорученнями, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимога про стягнення з відповідача 178535,19 грн основного боргу з орендної плати не підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені, штрафу, процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих на дату розрахунку 22.10.2021, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За таких обставин, умовою застосування до відповідача відповідальності у вигляді неустойки (пені та штрафу) є порушення (прострочення) господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Хоча за правовим змістом проценти річних та інфляційні втрати не є санкціями, а мають компенсаційний характер, однак у боржника в силу закону виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3% річних від простроченої суми, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, факт прострочення виконання грошового зобов`язання відсутній за травень кінцевий строк оплати 15.06.2021, фактично сплачено - 13.05.2021, за червень кінцевий строк оплати 15.07.2021, фактично сплачено - 13.05.2021, за липень кінцевий строк оплати 16.08.2021, фактично сплачено - 13.05.2021, за серпень кінцевий строк оплати 15.09.2021, фактично сплачено - 13.05.2021 і 13.09.2021, за вересень кінцевий строк оплати 15.10.2021, фактично сплачено - 12.10.2021. А тому заявлені до стягнення пеня, штраф, 3% річних та інфляційні втрати є безпідставними. Наведене скаржником не спростовано в розумінні ст. 76-80, 269 ГПК України.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати та похідних вимог, у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю заявлених вимог.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2021 у справі №911/3171/21 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2021 у справі №911/3171/21 - залишити без змін.

3. Судовий збір, у зв`язку з переглядом рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич