РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022Справа № 910/14001/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Верщиніної Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДОНІНВЕСТ"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення

Представники:

від позивача: Аксаітова М.Ю.;

від відповідача: Пащенко М.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРДОНІНВЕСТ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі-відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 47-р/тк від 11.06.2021 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення АМК прийнято з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, оскільки, як зазначає позивач, ним було надано інформацію на вимогу голови Комітету у повному обсязі, а саме у тому обсязі, яким позивач об`єктивно володіє.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДОНІНВЕСТ" залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРДОНІНВЕСТ" строк для усунення недоліків позовної заяви.

15.09.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДОНІНВЕСТ" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.10.2021. Зокрема, зобов`язано Антимонопольний комітет України надати суду у строк до 19.10.2021 належним чином засвідчені копії матеріалів справи № 126-26.13/5-21 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" на електронному носії.

22.10.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Антимонопольного комітету України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, зокрема, зазначає, що відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення вимога Вимога №126-26.13/01-12667 була отримана представником позивача 21.09.2021, в свою чергу листом №5/9 від 28.09.2021 позивач звернувся до Комітету з клопотанням про продовження терміну надання інформації на вимогу, яке, відповідно, було задоволено Комітетом та продовжено позивачу строк до 19.10.2021, проте станом на дату прийняття рішення у справі №12626.13/5-21 про вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, позивачем не було надано інформації на пункти 2.2-2.4 Вимоги №126-26.13/01-12667. Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 21.09.2021 Антимонопольний комітет України надав копії матеріалів справи № 126-26.13/5-21.

Судове засідання призначене на 21.10.2021 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Щербакова С.О. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 призначено підготовче судове засідання на 25.11.2021.

23.11.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав відповідь на відзив, в якій, зокрема зазначає, що листом № 05/10 від 19.10.2020 позивачем було повідомлено відповідача про неможливість надання інформації на пункти 2.3., 2.4. вимоги, оскільки запитувана інформація відсутня у позивача, а також повідомлено відповідача, що діяльність ТОВ «Краснолиманське» фактично було припинено в 2014 році внаслідок незаконного заволодіння майном товариства, знищення усіх документів первинного бухгалтерського обліку.

У судовому засіданні 25.11.2021 представник позивача надав клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків інформацію про те, чи подавалася фінансова звітність ТОВ «Краснолиманське» в 2014-2017 роках. Якщо звітність подавалась, позивач просить витребувати копії фінансової звітності за 2016 рік.

Також, у судовому засіданні 25.11.2021 оголошено перерву до 16.12.2021.

13.12.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме лист-відповідь Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на запит позивача.

16.12.2021 відповідач через відділ автоматизованого документообігу суду подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що лист № 05/10 від 19.10.2020, на який посилається позивач на адресу Комітету не надходив, а надані докази про його направлення не є належними.

У судовому засіданні 16.12.2021 представник позивача просив суд не розглядати раніше подане клопотання про витребування доказів (інформацію), оскільки така інформація була надана на запит позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/14001/21 призначено на 27.01.2022.

27.01.2022 до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи (надіслане на електронну пошту суду), в якому позивач у зв`язку з зайнятістю представника ТОВ "УКРДОНІНВЕСТ" в іншому судовому процесі в Київському апеляційному суді, просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 27.01.2021, розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд відмовив у його задоволенні, оскільки юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді, а зазначені в клопотанні обставини не є підставою для його задоволення.

Також, у судовому засіданні 27.01.2022 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 17.02.2022.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 17.02.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.06.2021 тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 47-р/тк «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ» вчинило порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Комітету - державного уповноваженого від 17.09.2020 № 126-26.13/01-12667 у встановлений ним строк.

За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ» штраф у розмірі 609 707, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що рішення АМК прийнято з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, оскільки позивачем у відповідь на вимоги Комітету надано інформацію саме у тому обсязі, яким позивач об`єктивно володіє. Крім того, позивач вказує, що 19.10.2020 ним було надіслано на адресу відповідача лист з інформацією на пункти 2.1. та 2.2. вимоги Комітету.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" унормовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як визначено статтею 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також зазначено і у п. 12 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правил розгляду справ), які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 р. № 5, доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

Пунктом 32 Правил розгляду справ встановлено, що у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення. Під час вирішення питання про накладення штрафу у резолютивній частині рішення вказується розмір штрафу. Резолютивна частина рішення, крім відповідних висновків та зобов`язань, передбачених статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у необхідних випадках має містити вказування на дії, які відповідач повинен виконати або від яких утриматися для припинення порушення та усунення його наслідків, а також строк виконання рішення.

Відповідно до п.п. 13-15 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання недостовірної інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов`язок з надання інформації передбачено статтею 22 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.

Судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з`ясовувати, чи було повідомлено суб`єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 13.01.2021 № 01/10-р розпочато розгляд справи № 126-26.13/5-21 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Листом від 11.03.2021 № 126-26.13/01-3738 Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ» надіслано подання від 05.03.2021 № 126-26.13/5-21/93-спр з попередніми висновками у справі та запропоновано надати пояснення причин подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Комітету - державного уповноваженого від 17.09.2020 № 126-26.13/01-12667 у встановлений ним строк.

Листом від 26.03.2021 № 8/03 (зареєстрованим у Комітеті 29.03.2021 за № 8-01/4146) позивач звернувся із клопотанням про продовження терміну надання зауважень стосовно викладених у поданні висновків. Комітет задовольнив клопотання повністю та листом від 08.04.2021 № 126-25/01-5396 продовжив строк надання інформації до 23.04.2021.

Листом від 23.04.2021 № 17/04 (зареєстрованим у Комітеті 26.04.2021 за № 8-01/5634) позивач вдруге звернувся із клопотанням про продовження терміну надання зауважень стосовно викладених у поданні висновків.

Комітет листом від 25.05.2021 № 126-26.13/01-7837 повідомив про відсутність підстав продовження позивачу строку надання інформації та відмовив у задоволенні клопотання.

На подання з попередніми висновками у справі № 126-26.13/5-21 ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» не надало заперечень та зауважень.

Пунктом 5 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

В абз. 4-5 п. 13.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що системний аналіз наведених норм свідчить про те, що хоча вони й не містять вичерпного переліку підстав вимагати надання певної інформації, але направлення органом Антимонопольного комітету України відповідного запиту буде правомірним лише у випадку, прямо передбаченому законом.

Наявність таких підстав входить до предмета доказування у справах зі спорів, пов`язаних з визнанням недійсними рішень органів названого Комітету. Відтак, господарські суди у розгляді відповідних справ мають з`ясовувати, зокрема, чи відбувся збір інформації органом Антимонопольного комітету України в межах розгляду заяви або справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, чи мало місце проведення таким органом необхідної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» було надіслано вимогу Голови Комітету - державного уповноваженого про надання інформації від 17.09.2020 № 126-26.13/01-12667 (далі - Вимога), в якій вимагалось у 10-денний строк з дня її отримання надати Антимонопольному комітету України інформацію, пояснення та копії документів щодо дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» під час набуття ним контролю над Товариством з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі - ТОВ «Краснолиманське»).

У Вимозі ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» було повідомлено, що відповідно до статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України є обов`язковими для виконання у визначений строк. Відповідно до статті 22-1 цього ж закону суб`єкти господарювання зобов`язані на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання територіальним відділенням завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Крім того у Вимозі зазначалося, що у разі відсутності можливості надання запитуваної інформації у визначений вимогою строк, не пізніше кінцевої дати на надання відповіді, визначеної в цій Вимозі, ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» може звернутися до Комітету з обґрунтованим клопотанням про продовження строку на надання інформації на вимогу, із поясненням причин неможливості надання запитуваної інформації у визначений у Вимозі строк.

Також, у Вимозі зазначено, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» дії з неподання інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації Комітету визнаються порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність у вигляді штрафу у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітній рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Отже, позивач був поінформований про правові наслідки неподання інформації, подання недостовірної інформації або інформації в неповному обсязі.

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 720 Вимога була отримана представником ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» 21.09.2020.

Листом від 28.09.2020 № 4/9 (зареєстрованим у Комітеті 28.09.2020 за № 8-01/12500) ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» надало інформацію на Вимогу № 126-26.13/01-12667 в неповному обсязі (а саме не надало інформацію на пункт 2 Вимоги).

Разом із цим, ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» листом від 28.09.2020 № 5/9 (зареєстрованим у Комітеті 28.09.2020 за № 8-01/981-кі) звернулось із клопотанням про продовження терміну надання інформації на пункт 2 Вимоги № 126-26.13/01-12667.

Комітет листом від 07.10.2020 № 126-25/01-13613 продовжив строк надання інформації на Вимогу до 19.10.2020.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, лист із штрих-кодовим ідентифікатором № 981 ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» одержало 12.10.2020.

Після отримання подання з попередніми висновками позивач листом від 26.03.2021 № 10/03 (зареєстрованим у Комітеті 29.03.2021 за № 8-01/4147) надав інформацію про відносини контролю ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» до набуття ним контролю над ТОВ «Краснолиманське».

Однак вся інформація на питання 2 Вимоги щодо відносин контролю ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» і ТОВ «Краснолиманське» та їх вартісних показників не була надана Комітету.

Згідно із частиною сьомою статті 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений Комітету є органом Комітету.

Згідно з частиною восьмою статті 9 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Голова Комітету має статус державного уповноваженого, передбачений цим Законом.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений Комітету має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно приписів ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Інформація, що становить банківську таємницю, надається у порядку та обсязі, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до п.п. 13, 14, 15 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання недостовірної інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до пункту 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» подання інформації в неповному обсязі Комітету у встановлені органом Комітету строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, вимога Комітету для суб`єктів господарювання є обов`язковою, ненадання інформації є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, незалежно від суб`єктивного ставлення позивача щодо доцільності такої інформації для розгляду справи Відділенням.

Разом з цим, за змістом статті 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції» саме на Комітет покладено обов`язок щодо здійснення збору та аналізу доказів необхідних для винесення рішення у справі.

При цьому, частиною четвертою статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, що здійснення іншими органами державної влади повноважень Антимонопольного комітету України, передбачених пунктами 1 - 4 і 11 частини першої, пунктами 1, 2 і 4 частини другої, пунктами 11 - 13, 15 і 16 частини третьої цієї статті, не допускається.

Системний аналіз вищевказаних норм свідчить про виключність повноважень Комітету, зокрема, в частині визначення обсягу інформації, необхідної для розгляду справи.

Отже, оскаржуваним рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 47-р/тк від 11.06.2021 встановлено, що позивачем не надано у повному обсязі відповіді на вимогу голови Комітету - державного уповноваженого від 17.09.2020 № 126-26.13/01-12667 у встановлений ним строк.

Разом з тим, як зазначає позивач, 19.10.2020 ним було надіслано на адресу Комітету лист № 05/10, яким було надано інформацію за пунктами 2.1., 2.2. вимоги Комітету від 17.09.2020 № 126-26.13/01-12667, відповідно до якого позивач стверджує він звертався до продавців часток у статутному капіталі ТОВ «Краснолиманське» із запитами про надання запитуваної у Вимозі інформації, проте відповіді позивач не отримав.

Як вказує Комітет, лист позивача від 19.10.2020 № 05/10 на адресу Комітету не надходив.

Так, на підтвердження направлення на адресу відповідача вказаного листа від 19.10.2020 позивачем надано фіскальний чек від 19.10.2020 та опис вкладення.

Проте, суд не приймає до розгляду вказані докази, як належні та допустимі, оскільки останні не підтверджують направлення (надіслання/вручення) Комітету листа від 19.10.2020 № 05/10, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, на описі вкладення має міститися штрихкодовий ідентифікатор - штрихова позначка, побудована за певними правилами і призначена для автоматичної ідентифікації реєстрованих поштових відправлень.

Так, описи вкладення на відправку цінних листів мають бути із зазначенням назви адресатів, їх місцезаходження (поштові адреси) та штрихкодових ідентифікаторів для відстеження поштового відправлення із відмітками відділення поштового зв`язку (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 № 910/9139/19).

Суд зазначає, що належним доказам на підтвердження того, що позивачем було надіслано на адресу Комітету лист № 05/10 від 19.10.2020 є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором та підписом уповноваженої особи Комітету про вручення відправлення.

Проте, у даному випадку позивачем не надано суду ані рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, ані поштовий конверт, що повернувся на адресу позивача, у разі не отримання Комітетом листа № 05/10 від 19.10.2020, ані відстеження пересилання поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором здійснене позивачем на офіційному сайту АТ «Укрпошта» з якого вбачався б весь шлях відправлення.

Відтак, суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження направлення (надіслання/вручення) Комітету листа від 19.10.2020 № 05/10.

Крім того, суд зазначає, що 11.03.2021 на адресу позивача було надіслано нову вимогу № 126-25/01-3740, яка дублювала питання 2.1-2.4. вимоги від 17.09.2020 № 126-26.13/01-12667 та була доповнена відповідачем питанням, яке стосувалося причин подання позивачем інформації Комітету в неповному обсязі на вимогу у встановлений головою Комітету строк.

Листом від 26.03.2021 № 10/03 позивач надав інформацію на пункт 1 вимоги-2 (який дублював пункт 2.1. вимоги-1) про відносини контролю ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» до моменту набуття ним контролю над ТОВ «Краснолиманське», однак інформація на питання 2 вимоги-2 щодо відносин контролю ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ» і ТОВ «Краснолиманське» та їх вартісних показників в повному обсязі Комітету не надано.

Таким чином, доказами, зібраними у антимонопольній справі доводиться, а запереченнями та поясненнями позивача не спростовується висновок Комітету про те, що дії позивача, які полягали: у неподанні інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України на вимогу голови - державного уповноваженого Комітету від 17.09.2020 № 126-26.13/01-12667 у встановлений ним строк, становлять порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; оприлюднення відповідачем за власні кошти офіційної інформації Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення стосовно рішення, прийнятого у справі про порушення, в тому числі опублікування рішень у повному обсязі (за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), у строк і спосіб, визначені цим рішенням або законодавством; закриття провадження у справі.

Як встановлено судом вище, доказів на підтвердження того, що позивач надав інформацію у встановлені строки та в необхідних обсягах, яка вимагалась державним уповноваженим Антимонопольного комітету України у вимозі від 17.09.2020 № 126-26.13/01-12667, матеріали справи не містять, а позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження наведеного суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що Антимонопольний комітет України діяв у межах наданих повноважень щодо витребування у позивача відповідної інформації, а позивач в свою чергу зобов`язаний був надати таку інформацію у встановлені строки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.12.2012 у справі №5023/599/12.

Отже, рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 47-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 11.06.2021 прийнято у межах визначених законом повноважень.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи Комітету та повноту їх встановлення в оскаржуваному Рішенні, суд дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги Закону України "Про захист економічної конкуренції", Правил розгляду справ, які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДОНІНВЕСТ" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 04.04.2022

Суддя С. О. Щербаков