номер провадження справи 4/159/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 Справа № 908/2989/21

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія (72319, Україна, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175)

до відповідача Приазовської селищної ради, (72401, Запорізька область, Празовський район, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. 31)

про визнання незаконним та скасування рішення

Суддя Зінченко Н.Г.

секретар судового засідання Гасумян М.М.

Представники сторін:

від позивача Кальченко А.В., довіреність №08/1-юр від 08.10.2021;

від відповідача - не з`явився.

18.10.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява б/н від 11.10.2021 (вих. №3203/08-07/21 від 18.10.2021) Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія про визнання незаконним та скасування Рішення Приазовської селищної ради № 8 від 02.06.2009 «Про скасування реєстрації договору».

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду із позовом про визнання незаконним та скасування рішення.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2021 справу № 908/2989/21 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.11.2021, після усунення недоліків позовної заяви, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2989/21 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справі присвоєно номер провадження справи 4/159/21, підготовче засідання призначено на 29.11.2021.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.11.2021, у зв`язку з перебуванням судді Зінченко Н.Г. з 29.11.2021 по 03.12.2021 включно у відпустці, відповідно до наказу 17.11.2021 № 177в, розгляд справи 908/2989/21, призначений на 29.11.2021, перенесено на 08.12.2021.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.12.2021 судове засідання відкладено на 12.01.2022.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.01.2022 закрито підготовче провадження у справі № 908/2989/21, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 01.02.2022. В судовому засіданні 01.02.2022 судом оголошено перерву до 17.02.2022.

У судовому засіданні 17.02.2022 справу розглянуто, прийнято та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Присутній у судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримав позовні вимоги. Позовні вимоги викладені у позовній заяві, відповіді на відзив. Зазначає, що 24.04.2009 Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області № 267 «Про надання в оренду земельних ділянок» ПАТ «Агропромислова компанія» надано в оренду земельну ділянку площею 31,50 га, у т.ч. 31,50 га-ріллі, виділену в натурі в контурі № 126 (не витребувані земельні частки (паї)) та розташовану на території Приазовської селищної ради, згідно додатку, для товарного сільськогосподарського виробництва. 24.04.2009 на підставі зазначеного розпорядження між Приазовською районною державною адміністрацією та Позивачем укладений договір оренди земельної частки (паю) загальною площею 31, 50 га, у т.ч. 31, 50 га - ріллі, виділені в натурі в контурі № 126, згідно Схеми поділу земель колективної власності частки (паї) КСП «Прогрес». 24.04.2009 укладений в письмовій формі Договір був зареєстрований в книзі записів реєстрації договору оренди земельних часток (паїв) Відповідача за № 200. 02.06.2009 рішенням Приазовської селищної ради № 8 від 02.06.2009 «Про скасування реєстрації договору» № 8 від 02.06.2009. Скасовано проведену селищною радою реєстрацію договору оренди земельної ділянки за № 200 від 24.04.2009. Позивач вважає, що Рішення № 8 є незаконним, прийнятим з перевищенням повноважень, з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим Рішення № 8 підлягає скасуванню. Посилаючись на норми ст.ст. 16, 21 ЦК України, ст.ст. 43, 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст. 19 Конституції України, Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 р. № 1021, позивач просить позов задовольнити, визнати незаконним та скасувати рішення Приазовської селищної ради № 8 від 02.06.2009 «Про скасування реєстрації договору».

Відповідач заявлені вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, проти позову заперечив з наступних підстав. Так, зокрема зазначає, що Порядок державної реєстрації договорів оренди землі затверджений Постановою КМУ № 2073 від 25.12.1998 року (яка діяла до втрати чинності 20.07.2011). Відповідно до п.13 Порядку договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Наданий позивачем до суду договір оренди зареєстрований за № 200 в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Приазовської селищної ради, а не в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Приазовського районного відділу земельних ресурсів, як це передбачено законодавством. Разом з тим, виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування (селищної ради за місцем розташування земельної частки (паю) могла здійснюватись виключно реєстрація договорів оренди земельної частки (паю) на підставі такого договору оренди та сертифікату на право на земельну частку (пай) відповідно до п.п.1-4 Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого Постановою КМУ № 119 від 24.01.2000. Оскільки земельна ділянка, яка є предметом договору оренди між Приазовською РДА та позивачем не є земельною часткою (паєм) та право на неї не посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай), реєстрація договору не могла вчинятись Приазовською селищною радою, а повинна була вчинятись Приазовським районним відділом земельних ресурсів. Саме така державна реєстрація може вважатись законною та надавати договору оренди статусу чинного (вчиненого та такого, що має юридичну силу). З огляду на викладене, вважає, що укладений 24.04.2009 між Приазовською районною державною адміністрацією в якості орендодавця та позивачем в якості орендаря договір оренди нерозподіленої земельної ділянки площею 31,5 га на території Приазовської селищної ради в контурі № 126, не набув чинності, не є вчиненим та не має юридичної сили у зв`язку з не проведенням відповідно до вимог законодавства його державної реєстрації Приазовським районним відділом земельних ресурсів. Крім того, просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Зазначає, що позовна заява не містить жодних обґрунтувань неможливості для позивача довідатися про ухвалення відповідачем рішення про скасування (02.06.2009) і незаконної реєстрації договору оренди та отримати його копію. Також позов не містить жодних обґрунтувань щодо існування об`єктивних непереборних обставин, завдяки яким позивач був позбавлений можливості звернутися до суду в межах строку позовної давності. Разом з тим, зауважує, що всі рішення Приазовської селищної ради можуть бути видані за запитом будь-якій зацікавленій особі у порядку, передбаченому законодавством.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд

УСТАНОВИВ

Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області від 24.04.2009 № 267 «Про надання в оренду земельних ділянок» (далі - Розпорядження), районна державна адміністрація вирішила:

- визнати земельні частки (паї) загальною площею 35,00 умовних кадастрових гектар, у т.ч. 35,00 га -ріллі, виділені в натурі в контурі № 126, згідно Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП "Прогрес", як невитребувані, з можливістю надання їх в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку;

- надати в оренду ТОВ "Агропромислова компанія" земельну ділянку площею 31,50 га, у т.ч. 31,50 га - ріллі, виділену в натурі в контурі № 126 (невитребувані земельні частки (паї)) розташовану на території Приазовської селищної ради, згідно додатку, для товарного сільськогосподарського виробництва.

24.04.2009 між Приазовською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія (відповідно до статуту товариства затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів від 11.04.2019 змінило організаційно-правову форму товариства на - Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія) (Орендар, позивач у справі) укладено договір оренди земельної ділянки (далі Договір), згідно з яким (розділ 1) Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду невитребувані земельні частки (паї) площею 31,50 га, у т.ч. 31,50 га - ріллі, виділені в натурі в контурі № 126, згідно Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Прогрес».

Відповідно до п. 2.3 Договору договір оренди на не витребувані земельні частки (паї) укладено до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, але в будь-якому випадку не більш ніж на 49 років.

Згідно із розділом 5 договору, договір набуває чинності з моменту його реєстрації в Приазовській селищній раді.

24.04.2009 Договір зареєстрований в книзі записів реєстрації договору оренди земельних часток (паїв) Приазовської селищної ради за № 200.

02.06.2009 рішенням Приазовської селищної ради № 8 «Про скасування реєстрації договору» селищна рада вирішила:

- скасувати проведену селищною радою реєстрацію договору оренди земельної ділянки за № 200 від 24 квітня 2009 року, який укладений між Приазовською районною державною адміністрацією та ТОВ «Агропромислова компанія» як незаконну відповідно до до ст. ст. 125 п. 2, 96. п. «д» ЗК Украини;

- попередити Приазовську РДА про те, що скасування реєстрації договору тягне собою скасування договору оренди;

- заборонити Виконавчому комітетові Приазовської селищної ради проводити реєстрації договорів оренди землі на території Приазовської селищної ради;

- дане рішення направити до відома Приазовської районної ради та Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області.

Предметом розгляду у даній справі є визнання незаконним та скасування Рішення Приазовської селищної ради № 8 від 02.06.2009 «Про скасування реєстрації договору», оскільки останнє прийнято відповідачем з перевищенням повноважень, з порушенням норм матеріального права.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази та пояснення сторін суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків(ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

Статтею 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключно (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст. 14 Конституції України).

Судом враховано, що акт державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні. Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що стосується актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними певного кола суб`єктів), якому вони адресовані.

З огляду на викладене, оспорюване позивачем у цій справі рішення Приазовської селищної ради № 8 від 02.06.2009 «Про скасування реєстрації договору» є актом ненормативного характеру (актами індивідуальної дії).

При прийнятті актів як нормативного, так і ненормативного (індивідуального характеру) державний чи інший орган повинен бути на це уповноваженим.

Зазначена норма права закріплена ст. 19 Конституцією України, згідно з якою: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно із ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, … селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Статтею 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 34 ст. 26 вказаного Закону, … виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до чинного законодавства.

Статтею 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні унормовано, що рада, в межах своїх повноважень, приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Із вказаного вбачається, що Приазовська селищна рада, в межах своїх повноважень, здійснює місцеве самоврядування на території смт. Приазовське Запорізької області.

У справах щодо оскарження рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування суд повинен перевірити чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з тексту оспорюваного рішення, зокрема, його преамбули Приазовська селищна рада: «Розглянувши колективну заяву мешканців сел. Приазовське щодо вживання заходів Приазовською селищною радою до ТОВ «Мелітопольська агропромислова кампанія», в зв`язку з тим, що ця організація здійснює злив нечистот на території колишнього саду та молодого саду колишнього КСП «Прогрес», враховуючи, що дійсно ТОВ «Мелітопольська агропромислова кампанія» використовує земельну ділянку надану в оренду площеб 31, 5 га розташовану в контурі № 126 колишнього КСГІ «Прогрес» (не витребувані земельні частки, паї) та земельну ділянку, зайняту самовільно площею 31,5 розташовану в контурі № 122 «а» колишнього КСГІ «Прогрес» (сад) не за цільовим призначенням, а саме: провадить злив свинячого гною, що підтверджується доданими до заяви матеріалами (фотографічні знімки та протоколи), керуючись Земельним кодексом України, ЗУ «Про місцеве в Україні», Приазовська селищна рада вирішила:

1. Скасувати проведену селищною радою реєстрацію договору оренди земельної ділянки за № 200 від 24 квітня 2009 року, укладений між Приазовською РДА та ТОВ «Агропромислова компанія» як не законну відповідно до ст. ст. 125 п. 2, 196.п. «д» ЗК України;

2. Попередити Приазовську РДА, про те, що скасування реєстрації договору тягне собою скасування договору оренди…» далі за текстом рішення.

Статтею 12 Земельного Кодексу України врегульовані повноваження сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у га лузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст нале жить:

а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель і ^ комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб від повідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; є) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) викори стання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та на дання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з район ним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встанов лення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Отже, з аналізу приписів наведених норм Законів України Про місцеве самоврядування в Україні та Земельного Кодексу України вбачається, що до повноважень селищних рад не віднесено вирішення питання про скасування реєстрації договорів оренди.

Згідно з п.2 спірного рішення Приазовська селищна рада зазначила, що скасування державної реєстрації Договору тягне скасування Договору оренди. Суд зауважує, що такого поняття як скасування Договору законодавство України не передбачає, а вирішення питання про розірвання Договору або визнання його недійсним є виключною компетенцією суду.

Отже, приймаючи оскаржуване рішення №8 від 02.06.2009р. Приазовська селищна рада діяла не в межах повноважень що надані їй законом.

При цьому в п.1 вказаного рішення Приазовська селищна рада вказала, що реєстрація Договору оренди земельної ділянки за №200 від 24.04.2005, укладеного між Приазовською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія є незаконною відповідно до ст.ст. 125 п.2, 196 п. «д» ЗК України.

Відповідно до п.2 ст. 125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно з ст. 196 п. «д» ЗК України державний земельний кадастр включає державну реєстрацію земельних ділянок.

Таким чином, зі змісту вказаних статей не вбачається на чому ґрунтується висновок відповідача про незаконність реєстрації договору.

Як зазначив відповідач у своєму відзиві з посиланням на Порядок державної реєстрації договорів оренди землі затверджений Постановою КМУ № 2073 від 25.12.1998 року (втратив чинність) спірний договір оренди зареєстрований в в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Приазовської селищної ради, а не в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Приазовського районного відділу земельних ресурсів, як це передбачає вищевказаний порядок.

Суд зазначає, що у свою чергу, для вказаного виду договорів встановлена спеціальна процедура реєстрації, яка визначена у Порядку реєстраці договорів оренди земельної частки (паю), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2000 № 119 (далі - Порядок № 119).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 119 реєстрація договорів оренди земельних часток (паїв) проводиться виконавчими комітетами сільської селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Пунктом 3 Порядку № 119 визначено, що для реєстрації договору оренди земельної частки (паю) орендодавець подає особисто або надсилає поштою до відповідного виконавчого комітету органу місцевого самоврядування договір оренди у двох примірниках, сертифікат на право на земельну частку (пай). Виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради перевіряє у дводенний термін подані документи, реєструє або готує обґрунтований висновок про відмову в реєстрації.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 119 договір оренди земельної частки (паю) реєструється у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв), що ведеться за формою згідно з додатком. Датою реєстрації договору оренди земельної частки (паю) є дата внесення відповідного запису до цієї Книги.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 119 на обох примірниках договору оренди земельної частки (паю) ставиться штамп із зазначенням дати реєстрації та номера запису, а також з підписом особи, яка зареєструвала договір.

Договір оренди від 24.04.2009 зареєстрований в книзі записів реєстрації договору оренди земельних часток (паїв) Приазовської селищної ради за № 200, про що на договорі проставлено штамп із зазначенням дати реєстрації та номеру запису, з підписом особи, яка зареєструвала договір.

Посилання відповідача на те, що реєстрація Договору була проведена Приазовською селищною радою з порушенням вимог Закону, оскільки земельна ділянка не була сформована як частка (пай) та не посвідчена сертифікатом на право на земельну ділянку (пай), суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки в такому випадку відповідач мав звертатись до суду про встановлення відповідних фактів.

Посилання відповідача на клопотання ГУ Держгеокадастру від 31.03.2021р. про протиправність користування позивачем спірною земельною ділянкою є безпідставним, оскільки спірне рішення прийнято 02.06.2009р.

Матеріали справи не містять, а сторонами не надано належних та допустимих доказів припинення, розірвання чи/або визнання судом недійсним договору оренди від 24.04.2009.Позивач надав докази оплати орендної плати за спірним Договором протягом 2019-2021рр.

Скасування державної реєстрації Договору оренди ставить під загрозу дійсність Договору оренди на підставі якого позивач користується земельною ділянкою, суд вважає, що оспорюване рішення порушує права позивача щодо користування земельною ділянкою.

Враховуючи вищенаведене, оспорюване рішення прийнято всупереч ст.ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 Земельного Кодексу України, а тому є незаконним та підлягає скасуванню.

У справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ (рішення від 20.10.2011) "...підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

З огляду на наведене відповідач, який не є стороною спірного Договору, не довів підстав для втручання в договірні відносини з урахуванням того що згідно з п.3 Порядку №119 організація реєстрації договору покладається на орендодавця, а не орендаря.

Відповідач подав заяву про застосування до позову наслідків строку позовної давності.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, проте, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Закон не визначає, з чиєї ініціативи суд визнає причини пропущення позовної давності поважними. Як правило, це здійснюється за заявою (клопотанням) позивача з наведенням відповідних доводів і поданням належних та допустимих доказів. Висновок про застосування позовної давності відображається у мотивувальній частині рішення господарського суду.

Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.07.2021 відкрито провадження у справі № 280/5591/21 за позовом Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія до Приазовської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

20.08.2021 ПАТ Агропромислова компанія отримала від Приазовської селищної ради у справі № 280/5591/21 клопотання від 09.08.2021р. про закриття провадження уданій справі № 280/5591/21.

До зазначеного вище клопотання додано копію Рішення Приазовської селищної ради № 8 від 02.06.2009 «Про скасування реєстрації договору», тобто, копію оскаржуваного рішення Приватне акціонерне товариство Агропромислова компанія отримало лише - 20.08.2021.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів надсилання/надання, або доказів публікації в офіційних друкованих виданнях України - Рішення Приазовської селищної ради № 8 від 02.06.2009 «Про скасування реєстрації договору».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Пунктом «г» ч. З ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним", що в дійсності означає, що будь-яка особа може розраховувати на реальну можливість захистити свої інтереси, оскільки таке право в першу чергу гарантується Конституцією України.

Рішенням Конституційного Суду № 9-зп від 25.12.1997 визначено, що ч. 1 ст. 55 Конституції України треба розуміти так, "що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку і суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод".

Отже, позивачем не пропущений строк на звернення до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача про визнання незаконним та скасування Рішення № 8 від 02.06.2009р. «Про скасування реєстрації договору оренди».

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Витрати щодо стягнення професійної правничої допомоги судом не розглядаються, оскільки представник позивача в судовому засіданні 17.02.2022 повідомив, що докази на надання професійної правничої допомоги будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1.Позов Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія до Приазовської селищної ради задовольнити повністю.

2.Визнати незаконним та скасувати рішення Приазовської селищної ради (72401, Запорізька область, Празовський район, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. 31, ) сорок п`ятої сесії п`ятого скликання № 8 від 02.06.2009 «Про скасування реєстрації договору оренди».

3.Стягнути з Приазовської селищної ради (72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Покровська, буд. 31, ) на користь Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія (72319, Україна, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175, код ЄДРПОУ 31914947) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 09 березня 2022 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.