ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

06 квітня 2022 року Справа № 926/5362/21

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В.,

за участю секретаря судового засідання Максимюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, проспект Перемоги, 14, м. Київ, код 39816845)

до фізичної особи-підприємця Шандро Дмитра Івановича (59111, с. Розтоки, Вижницький район, Чернівецька область, РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 3566,44 грн,

представники:

від позивача - Том`юк О.О.;

від відповідача - не з`явився.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Шандро Дмитра Івановича , в якому просить стягнути з останнього в дохід Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у розмірі 3566,44 грн., що еквівалентно 120 евро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 13.03.2019 Управлінням Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області, відповідно до направлення на перевірку від 12.03.2019, на ділянці автодороги Мукачево-Львів 337 км+900 м проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки Lamberet, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який використовувався ФОП Шандро Д.І. при надання послуг з перевезення вантажу, про що складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №0011012. За результатами проведеного габаритно-вагового контролю виявлено факт перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень. Управлінням Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області проведено розрахунок №07 від 13.03.2019 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано 120 євро, що еквівалентно 3566,44 грн. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на день проведення розрахунку.

13.03.2019 Управлінням Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області відповідачу було направлено лист про необхідність сплатити кошти в сумі 120 євро, однак вказані кошти на даний час перевізником не сплачено.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 29.12.2021 прийнято позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 20.01.2022 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу запропоновано надати відповідь на відзив.

Ухвалою від 20.01.2022 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 08.02.2022 в зв`язку з неявкою представника відповідача.

За наслідками підготовчого засідання суд постановив ухвалу від 08.02.2022 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 24.02.2022.

Ухвалою суду від 24.02.2022 відклав розгляд справи по суті на 17.03.2022, а ухвалою від 17.03.2022 - на 06.04.2022.

У судове засідання 06.04.2022 відповідач явку свого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зауважує, що відповідач отримував усі ухвали суду, проте жодного разу не забезпечив участь свого представника у судовому процесі, не подав відзиву на позов, що розцінюється судом як відсутність інтересу до участі в цій справі, а тому, враховуючи обмеженість процесуальних строків вирішення спору, суд вирішив за можливе розглянути дану справу в цьому судовому засіданні на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд заслухав вступне слово представника позивача, який позовні вимоги підтримав та просила задовольнити. Далі суд перейшов до дослідження матеріалів справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Заслухавши пояснення і доводи позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими обґрунтовуються, суд установив таке.

На підставі затвердженого графіка проведення перевірок від 07 березня 2019 року та направлення на перевірку від 12 березня 2019 року № 006260, а також щотижневого графіка проведення рейдових перевірок у період з 11 по 17 березня 2019 року посадові особи Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області 13 березня 2019 року на автодорозі Мукачево-Львів 337 км+900 м провели габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки Lamberet, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював перевезення вантажу по маршруту с. Тереблече Чернівецька область - м. Львів протяжністю 300 км згідно акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №0011012 від 13.03.2019 та акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0011012 від 13.03.2019.

Відповідно до вказаних документів транспорт використовувався ФОП Шандро Д.І. для надання послуг з перевезення вантажу.

За результатами проведеної перевірки, зважування автомобіля та габаритно-вагового контролю, яке здійснювалось засобами вимірювальної техніки - ваги пересувні автомобільні CHEKLODE FREEWEIGH зав. №008238, (свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки від 29 жовтня 2018 року № 34-00/4338; сертифікат від 21 листопада 2007 року № 004666, виробник: CENTRAL WEIGHING LTD, Англія), посадові особи управління Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль, склали довідку № 0009025, акти № 145311 та № 0011012, чек зважування № 04386 від 13 березня 2019 року, в яких зафіксували повну масу вказаного вище транспортного засобу 40,45 т з фактичним навантаженням: на першу вісь - 6,9 т при нормативно допустимій 11 т, на другу вісь - 10,25 т при нормативно допустимій -11 т, на третю вісь - 23,3 т при нормативно допустимій - 22 т (при цьому, третя, четверта та п`ята вісь є строєною), що є порушенням пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила № 1306), а саме: за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує, зокрема, фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиничну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиничну задню вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т).

Таким чином, результат зважування вказав на перевищення нормативно допустимих габаритів.

Відповідно до розрахунку плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 13 березня 2019 року № 07 із зазначенням перевищення параметрів від нормативу у 5,91 % нарахована плата за проїзд у розмірі 120 євро, що за перерахунком згідно з офіційним курсом Національного банку України євро до гривні станом на 13 березня 2019 року еквівалентно 3566,44 грн.

У матеріалах справи відсутні відомості про оскарження відповідачем дій посадових осіб Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області щодо проведення перевірки габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля марки марки Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки Lamberet, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та/або складення його матеріалів (довідку № 0009025, акти № 145311 і № 0011012, чек зважування № 04386, що датовані 13 березня 2019 року), чи визнання таких дії неправомірними у встановленому законом порядку.

Згідно постанови Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу №124132 від 11 травня 2019 року про порушення Шандро Д.І. законодавства про автомобільний транспорт встановлено, що водієм ОСОБА_2 13.03.2019 (акт 145311) Івано-Франківська область, А/Д Н09, 337км+900м допущено порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та стягнуто з Шандро Д.І. (суб`єкта господарювання), код ЄДРПОУ , ліцензія НОМЕР_4 від 14.04.2010 адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн.

23 травня 2019 року Шандро Д.І. сплачено зазначений штраф в сумі 1700 грн згідно квитанції № 18039-55106-54065 від 23.05.2019.

13 березня 2019 року Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області направило Шандро Д.І. лист № 27/1012-19 (рекомендованим повідомленням), в якому просило в тридцятиденний строк внести плату за проїзд в сумі 120 євро, яку необхідно сплатити в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку (13.03.2019). Відповіді на зазначений лист матеріали справи не містять.

Відповідач не подав суду доказів перерахування до державного бюджету плати за проїзд у сумі, що є предметом цього позову.

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

А. Юрисдикція цього спору.

Вирішуючи питання про підвідомчість цього спору господарському суду, слід зазначити, що відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що позивач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Велика Палата Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 803/3/18 та від 12 лютого 2020 року у справі № 926/16/19 констатувала, що повноваження Укртрансбезпеки щодо плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати.

При цьому, за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Відтак, ураховуючи суб`єктний склад сторін та приватно-правовий (деліктний) характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства відповідно до положень статей 4, 20 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язана з вирішенням питання щодо стягнення коштів у вигляді плати за проїзд.

Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року у справі № 820/1203/17 та від 12 лютого 2020 року в справі № 926/16/19.

Шандро Дмитро Іванович зареєстрований як фізична особа-підприємець, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію НОМЕР_5. Також відповідачу видана ліцензія НОМЕР_4 від 14.04.2010 на внутрішні та міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами.

Згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області №31/24/297-05-2022 від 26.01.2022:

Шандро Дмитро Іванович станом на 13.03.2019 був власником автомобілем марки Iveco Magirus, реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричепа марки Lamberet LVFS-3E, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Б. Розгляд спору по суті.

Щодо суті спору, то належить зазначити, що засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закону № 2344-III передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 20 грудня 2005 року № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 29 Закону № 3353-XII передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні №879 від 27.06.2007 (далі - Порядок №879), пунктом 3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26, 27 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Як було встановлено посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області, перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням транспортним засобом (автомобілем марки марки Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки Lamberet, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який використовувався відповідачем як приватним підприємцем для надання послуг з перевезення вантажу) нормативно вагових параметрів, а саме допустимих параметрів навантаження на строєні осі (в даному випадку третю, четверту та п`яту), маса яких фактично склала 23,3 т (5,7 т + 7,95 т + 9,65) замість дозволених 22 т.

Перевищення допустимих параметрів навантаження на строєні осі склало 5,91 %, тому з урахуванням положень пункту 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затверджені Порядком № 879) розмір плати за 1 км відстані має складати 0,20 євро.

Розмір плати за проїзд визначено правильно, зокрема відстань 300 км, яку вказано у актах від 13 березня 2019 року № 145311 та № 0011012, які чинні на даний момент та відповідачем не оскаржувалися, а також фактично визнано відповідачем добровільною сплатою адміністративно-господарського штрафу за вказане правопорушення, а коефіцієнт збільшення плати за проїзд застосовано у зв`язку з перевищенням нормативу не більше як на 10 відсотків становить 2 (пункт 31-1 Порядку № 879).

За таких обставин у зв`язку з допущенням перевищення допустимих параметрів навантаження відповідачу належало в строк до 13 квітня 2019 року сплатити до державного бюджету 120 євро плати за проїзд, що станом на 13 березня 2018 року за офіційним курсом Національного банку України складало 3566,44 грн (100 євро = 2972,0396 грн).

Згідно з частиною третьою статті 5 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники правовідносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог законодавства. Відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами (стаття 7 ГК України).

Учасники правовідносин у сфері господарювання несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частини перша та друга статті 216 ГК України).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

За частиною першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до частин другої та третьої статті 225 ГК України законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Пунктами 37, 41 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Разом з тим, відповідачем не було надано жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів навантаження транспортного засобу, який ним використовувався, та оскарження в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми збитків.

При цьому, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем суми плати за проїзд, що являє собою предмет цього позову, відтак з нього в дохід державного бюджету слід стягнути 3566,44 грн.

V. Висновки суду.

За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що відповідачем як приватним підприємцем при наданні послуг з перевезення вантажу було перевищено вагові обмеження для його перевезення, внаслідок чого Управлінням Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області нараховано плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в сумі 120 євро, що еквівалентно 3566,44 грн, проте останній не сплатив зазначену плату, внаслідок чого з нього підлягає стягненню 3566,44 грн.

VІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн платіжними дорученнями №2246 від 13.12.2021.

У зв`язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Шандро Дмитра Івановича (59111, с. Розтоки, Вижницький район, Чернівецька область, РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України на р/р UA0009628, отримувач ГУК в Івано-Франківській області/ТГ Галич/22160100 код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні, параметри яких перевищують нормативні в сумі 3566,44 грн (стягувач Державна служба України з безпеки на транспорті (, пр-т.Перемоги, 14 м.Київ 01135)).

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Шандро Дмитра Івановича (59111, с. Розтоки, Вижницький район, Чернівецька область, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, проспект Перемоги, 14, м. Київ, код 39816845) 2270,00 грн відшкодування судового збору.

4. Після набрання рішення законної сили видати накази.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (пункт 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 13 квітня 2022 року.

Суддя І.В. Марущак