ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.03.2022 Справа № 466/4930/19
Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська Оселя"
за участю у справі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2
за участю у справі третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3
за участю у справі третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4
про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська Оселя" від 16.06.2016р., що оформлене протоколом зборів від 16.06.2016р.
за участю представників:
від позивача не з`явився
від відповідача не з`явився
від третьої особи-1 не з`явився
від третьої особи-2 не з`явився
від третьої особи-3 не з`явився
Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.01.2022р. у справі №466/4930/19 у задоволенні позову відмовлено.

Вказаним рішенням суду за заявою відповідача також було призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу на 03.02.2022р. та встановлено відповідачу строк до 26.01.2022р. для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

25.01.2022р. відповідачем подано заяву (вх.№260/22) про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх стягнення з позивача на користь відповідача. Зокрема в поданій заяві Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська Оселя" просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 9600,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

До вказаної заяви відповідачем долучено такі докази, що стосуються судових витрат на професійну правничу допомогу:

- копію договору-доручення про надання правової допомоги № 741 від 09.12.2016р.;

- копію додатку №1 до договору-доручення про надання правової допомоги;

- копію змін до додатку №1 від 20.07.2020р.;

- копії актів виконаних робіт №53 від 10.08.2021 року, №54 від 29.10.2021 року, №55 від 30.11.2021 року, №56 від 20 січня 2022 року;

- копії платіжних доручень №1478 від 18.08.2021 року, №1550 від 25.11.2021 року, №1570 від 29.12.2021 року, №1586 від 21.01.2022 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правової допомоги від 29.07.2021р.

Судове засідання з розгляду питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу 03.02.2022р. не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Петрашка М.М.

Ухвалою суду від 07.02.2022р., судове засідання з розгляду питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відкладено на 17.02.2022р. Протокольною ухвалою суду від 17.02.2022р. судове засідання відкладено на 24.02.2022р.

У зв`язку із початком військової агресії Російської Федерації проти України, 24.02.2022р. судові засідання в Господарському суді Львівської області не відбувались. Ухвалою суду від 28.02.2022р., судове засідання з розгляду питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відповідача відкладено на 17.03.2022р.

Слід зазначити, що явка учасників справи в судове засідання, яке призначене на 17.03.2022р., визнавалась не обов`язковою.

Сторони та треті особи явку представників в судове засідання 17.03.2022р. для розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не забезпечили.

Представником позивача подано письмові пояснення - заперечення (вх.№5028/22 від 23.02.2022р.) на заяву про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх стягнення з позивача на користь відповідача.

Зокрема позивач зазначає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що зі змісту долученого відповідачем договору-доручення від 09.12.2016р. вбачається, що в даному випадку відсутнє доручення представництва у всіх без виключення справах, а також відсутнє доручення на представництво у справі №466/4930/19.

Отже, як стверджує позивач, вказаний договір не є належним та допустимим доказом представництва відповідача у справі №466/4930/19 адвокатом Кріль О.М.

Також представник позивача посилається на те, що згідно із статутом ОСББ "Львівська Оселя" голова правління ОСББ за відсутності рішення правління не наділений повноваженнями самостійно укладати будь-які договори, визначати розміри оплат за цими договорами. При цьому позивач зазначає, що рішення правління з приводу укладання договору-доручення про надання правової допомоги №741 від 09.12.2016р. та додатків до нього не приймалися.

Крім того, за твердженням позивача, акт виконаних робіт не співпадає з регламентом судових засідань, зафіксованих в журналах судових засідань по справі і є вдвічі завищеним, як і час на підготовки письмових процесуальних документів по справі, наприклад відзиву на позовну заяву, заперечення щодо вступу у справу третьої особи, які не є об`ємними документами і не вимагають на їх виготовлення багато часу.

Враховуючи наведене, позивач заперечує проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим у задоволенні взазаної заяви просить відмовити.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із поданих матеріалів, 04.12.2016р. між Адвокатським об`єднанням "Лемеха та Партнери" (виконавець) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Львівська оселя" (замовник та/або клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №741, відповідно до пункту 2.1. якого за дорученням замовника, виконавець зобов`язується дотримуючись "Правил адвокатської етики" та чинного законодавства України, надати клієнту, зазначену нижче правову допомогу, а замовник зобов`язується виплатити виконавцю гонорар та відшкодувати витрати необхідні для виконання договору.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що правова допомога (адвокатські послуги), що підлягає наданню за цим договором:

2.2.1. надання правової інформації, усних (в т.ч. по телефону) і письмових консультацій та роз`яснень з правових питань, усних і письмових довідок щодо законодавства, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів, недопущення їх порушень, а також сприяння їх відновленню у разі порушення;

2.2.1. здійснення представництва та правового забезпечення захисту прав та законних інтересів клієнта та юридичних осіб, в інтересах яких укладено цей договір, під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, конституційного судочинства в будь-яких судах України в іноземних, міжнародних судових органах, а також в державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

2.2.3. здійснення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у кримінальному провадженні, а також під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

2.2.4. здійснення правового супроводу діяльності клієнта;

2.2.5. надання інших видів правової допомоги.

Згідно із пунктом 2.3. договору, договір вважається чинним з моменту його підписання до його повного виконання.

Пунктом 5.1. договору визначено, що загальна вартість послуг, які надаються виконавцем, обумовлені у додатку № 1 до договору.

09.12.2016р. між Адвокатським об`єднання "Лемеха та Партнери" (виконавець) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Львівська оселя" (замовник та/або клієнт), укладено додаток №1 до договору, відповідно до якого вартість 1 (однієї) години роботи становить 300 (триста) гривень 00 коп.

20.07.2020р. між Адвокатським об`єднання "Лемеха та Партнери" (виконавець) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Львівська оселя" підписано зміни до додатку №1 до договору, відповідно до якого вартість 1 (однієї) години роботи становить 800 (вісімсот) гривень 00 коп.

Згідно із ордером (серія ЛВ №165912) від 29.07.2021р., на надання правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги/доручення №741 від 09.12.2016р., адвокатом Кріль Ольгою Миколаївною (Адвокатським об`єднанням "Лемеха та Партнери") надається правова допомога у Господарському суді Львівської області Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Львівська Оселя".

Відповідно до підписаного між сторонами акту виконаних робіт №53 згідно договору-доручення №741 від 09.12.2016р., до сплати підлягає 4000,00 грн. на професійну правничу допомогу.

Відповідно до підписаного між сторонами акту виконаних робіт №54 згідно договору-доручення №741 від 09.12.2016р., до сплати підлягає 4800,00 грн. на професійну правничу допомогу.

Відповідно до підписаного між сторонами акту виконаних робіт №55 згідно договору-доручення №741 від 09.12.2016р., до сплати підлягає 4000,00 грн. на професійну правничу допомогу.

Відповідно до підписаного між сторонами акту виконаних робіт №56 згідно договору-доручення №741 від 09.12.2016р., до сплати підлягає 4000,00 грн. на професійну правничу допомогу.

Як зазначає відповідач у поданій заяві, згідно актів виконаних робіт №53 від 10.08.2021 року, №54 від 29.10.2021 року, №55 від 30.11.2021 року, №56 від 20.01.2022 року адвокатом було виконано наступний обсяг:

- підготовлено відзив на позовну заяву - 1,5 години;

- взято участь у судових засіданнях - 6 годин;

- підготовлено заперечення на заяву позивача про уточнення позовних вимог - 1,5 години;

- підготовлено заперечення на заяву позивача про збільшення позовних вимог - 1 година;

- підготовлено заперечення на заяву про залучення третьої особи - 1 година;

- підготовлено заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - 1 година.

Тобто, як зазначає відповідач, загалом адвокатом затрачено часу 12 годин, що становить: 12 годин х 800,00 грн. = 9600 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція закріплена у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в своїй постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловив позицію, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Водночас у частині п`ятій наведеної норми встановлено критерії, за якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від зазначеного загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як встановлено судом, відповідач зазначає, що загалом адвокатом затрачено часу 12 годин, що становить: 12 годин х 800,00 грн. = 9600 грн.

З платіжних доручень №1478 від 18.08.2021 року, №1550 від 25.11.2021 року, №1570 від 29.12.2021 року, №1586 від 21.01.2022 року вбачається здійснення оплати ОСББ "Львівська оселя" за надані правничі послуги згідно актів виконаних робіт №53 від 10.08.2021 року, №54 від 29.10.2021 року, №55 від 30.11.2021 року, №56 від 20 січня 2022 року.

При цьому, як вбачається із вищезазначених актів наданих послуг, відповідачем заявлено до стягнення, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу за участь в судових засіданнях 16.09.2021р. (0,5 год.) та 04.11.2021р. (0,5 грн.).

Однак, як вбачається із матеріалів справи, а саме із протоколів судового засідання, у судових засіданнях 16.09.2021р. та 04.11.2021р. протоколом зафіксовано неявку всіх учасників справи.

З огляду на вказане, судові витрати на професійну допомогу на суму 800,00 грн. із заявлених до стягнення 9600,00 грн. не підтверджуються матеріалами справи.

Матеріали справи містять документи, які свідчать про реальність надання правової допомоги на загальну суму 8800,00 грн. (11 годин).

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи в власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 3 та частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, ознайомившись з поданими доказами, оцінивши наявні матеріали справи, беручи до уваги обсяг та вартість наданої адвокатом відповідача правової допомоги, суд дійшов висновку, що відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, стягненню з позивача на користь відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8800,00 грн., які, на думку суду, відповідають критерію реальності таких витрат і мають розумний розмір.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що наявність чи відсутність повноважень голови правління ОСББ "Львівська Оселя" на укладення договорів про надання правової допомоги та визначення розміру оплат за цими договорами тощо, може бути предметом спору у іншій справі, однак не є предметом спору у даній справі про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська Оселя" від 16.06.2016р., що оформлене протоколом зборів від 16.06.2016р., а відтак не може розглядатись при ухваленні додаткового рішення у частині розподілу судових витрат на правничу допомогу за результатами розгляду справи № 466/4930/19.

Керуючись статтями 74, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська Оселя" (79020, місто Львів, проспект Чорновола 67-Б, ідентифікаційний код 35817232) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8800,00 грн.

3. У задоволенні решти вимог за заявою про стягнення судових витрат - відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 28.03.2022р.

Суддя Петрашко М.М.