ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 Справа № 914/326/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Калуської районної ради, м. Калуш Івано-Франківської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс», м. Львів

про стягнення 46623,75 грн заборгованості за Договором на поставку товару ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти (бензин А-92 та бензин А-95) від 18.03.2020 №15

За участю представників сторін: не викликались

Судові процедури

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Калуської районної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» про стягнення 46623,75 грн заборгованості за Договором на поставку товару ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти (бензин А-92 та бензин А-95) від 18.03.2020 №15.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07.02.2022 справу №914/326/22 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 11.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та без виклику сторін.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором №15 від 18.03.2020 в частині поставки оплаченого пального у повному обсязі, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором у розмірі 46623,75 грн., з яких: 41244,10 грн сума попередньої оплати, 1247,00грн 3 % річних, 4 132.65 грн інфляційні втрати.

Заперечення відповідача

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву чи заяву про продовження строку для подання відзиву у встановлений ухвалою суду від 23.12.2021 п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали не подав, поважності причин пропуску строку для подання відзиву або заяви про продовження встановленого судом строку для подання відзиву не навів.

08.04.2022 на адресу суду повернувся скерований на юридичну адресу відповідача (79008, м. Львів, вул. Староєврейська, буд. 7А) з копією ухвали суду від 11.02.2022 про відкриття провадження у справі з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Обставини справи

18.03.2020 між Долинською районною радою (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Транс Ойл Сервіс (Постачальник) у порядку, визначеному Законом України «Про публічні закупівлі», укладено Договір №15 (Договір), відповідно до п.1.1. якого відповідно до умов цього Договору Постачальник зобов`язався передавати у власність нафтопродукти згідно з національним державним класифікатором України ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти, а саме: БензинА-92 та бензин А-95 (Товари або Товар), а Замовник зобов`язався отримувати Товар та повністю оплачувати вартість (ціну) Товару.

У зв`язку із змінами адміністративно-територіального устрою України, які відбулися відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 р., Долинський район Івано-Франківської області ліквідований та утворено Калуський район Івано-Франківської області, до складу якого включено територію Долинського району. Відповідно до п. 6-2 Розділу 5 «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районна рада, яка представляє спільні інтереси територіальних громад новоутвореного району, з дня набуття нею повноважень є правонаступником всього майна, прав та обов`язків районних рад, які представляли спільні інтереси територіальних громад ліквідованих районів, території яких включені до складу новоутвореного району, якщо інше не передбачено цим Законом. В розумінні цієї норми Калуська районна рада є органом місцевого самоврядування, який представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст Калуського району та є правонаступником Долинської районної ради. У зв`язку з цим Калуською районною радою 10 грудня 2020р прийнято рішення №26-1 «Про реорганізацію Долинської районної ради шляхом приєднання до Калуської районної ради», відповідно до якого Долинську районну раду () реорганізовано шляхом приєднання до Калуської районної ради (). В п.2 цього рішення передбачено, що Калуська районна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Долинської районної ради.

Відтак, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінено на іншу особу внаслідок правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування).

Оскільки Долинську районну раду реорганізовано шляхом приєднання до Калуської районної ради, то до останньої в порядку правонаступництва перейшли права і обов`язки, передбачені Договором на поставку товару №15 від 18.03.2020 року.

18 березня 2020 р. Замовник здійснив оплату за паливно-мастильні матеріали на загальну суму Договору 68 492,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №53 від 18.03.2020р. Згідно пунктів 3.2, 3.3 Договору на підставі накладної від 18.03.2020р №38 Замовником проведений розрахунок за Товар (бензин А-95) в обсязі 1600 л (одна тисяча шістсот) та бензин А- 92 в обсязі 1200 л (одна тисяча двісті) та отримано бланків дозволів (талонів) за відповідним номіналом. Таким чином, свої зобов`язання за договором Замовник (позивач) виконав в повному обсязі, кошти за паливо перераховані постачальнику в повному обсязі.

Як зазначив позивач у позовній заяві, протягом березня - грудня 2020р на підставі бланків дозволів (талонів) Замовником отримано Товар в кількості 380 (триста вісімдесят) л бензин А-92 на суму 9 078,2 грн. та бензин А-95 в кількості 730 л на суму 18 169,7 грн.

Відповідно до Акту приймання-передачі (заміни талонів на картки на пальне) 29 грудня 2020р Постачальник здійснив обмін невикористаних талонів та передав Замовнику паливні картки у кількості 2 (дві) штуки:

703187 - Бензин А-92 - 820 літрів;

703179 - Бензин А-95 - 870 літрів.

Отже, станом на 31 грудня 2020р у розпорядженні Замовнику мало б бути 820 л бензину А-92 та 870 л бензину А-95.

Однак, при спробі отримати Товар на автозаправних станціях (АЗС), перелік яких наведений у п.3.8. Договору протягом січня 2021р і по даний час не є можливим. Оператори АЗС відмовлялися відпускати товар за переданими скретч-картами через відсутність коштів на картках. На АЗС «WOG», що у м. Калуші представниками Калуської районної ради складено акти про встановлення факту відмови у здійсненні відпуску бензину для заправлення службового автомобіля (представник АЗС від підпису відмовилася). З метою з`ясування причини відмови та отримання більш детальної інформації про транзакції за вказаними картками, Калуська районна рада звернувся з листом до Івано-Франківського управління АЗК «WOG». Згідно отриманої інформації (лист ТОВ «Вест Кард» від 01.12.2021р. №963) станом на сьогодні операції по паливних картках не відбуваються по причині відсутності коштів на них.

Відтак, за укладеним договором, ТзОВ «Транс Ойл Сервіс» не поставило Замовнику бензину А-92 на суму 19589,80 грн та бензину А-95 на суму 21654,30 грн. Загальна сума заборгованості за договором становить 41244,10 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору Калуська районна рада 30.09.2021 р. надіслала відповідачу претензію, в якій повідомила, що за паливними картками заправка пального на АЗС не може бути проведена, через відсутність на них коштів та запропоновано врегулювати дане питання шляхом відновлення поставки Товару за паливними картками: 703187 в обсязі 820 літрів бензин А-92 та 703179 в обсязі 870 літрів бензин А-95, або повернути Замовнику кошти в сумі 41244,10 грн за недопоставлений товар. Факт відправлення претензії у формі цінного листа з описом та кур`єрською доставкою підтверджується накладною №631 від 30.09.2021р. та фіскальним чеком. Однак, відповідно до довідки підприємства поштового зв`язку 15.10.2020р відправлення повернуто без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Позивач відповіді на претензію не отримав, що і зумовило його звернення до господарського суду.

Таким чином, станом на 01.01.2022р. у Постачальника знаходиться належний Замовнику на праві власності Товар у кількості: бензин А-95 за карткою 703179 - 870 літрів на суму 21654,30 грн. та бензин А-92 за карткою 703187 - 820 літрів на суму 19589,80 грн, яким власник не може розпорядитись належним чином.

Отже, зобов`язання щодо поставки Товару у строки встановлені Договором Постачальником не виконано в повному обсязі.

Факт невиконання Постачальником своїх зобов`язань за Договором підтверджується листом від 15.02.2021р №1312/01, який він направив на адресу Калуської районної ради, в якому просить відтермінувати строки виконання зобов`язань щодо поставки товару та продовжити чинність договору до 31.12.2021р.

Однак, позивач зазначив, що районна рада не вправі продовжувати термін вищезгаданого Договору, оскільки є бюджетною установою та органом місцевого самоврядування, діяльність якого здійснюється в межах і спосіб визначений законами та Конституцією України. Так, відповідно до ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» змінювати істотні умови договору про закупівлю після його підписання до повного виконання сторонами зобов`язань не можна, крім випадків, які передбачені в цій статті. Обставини, на які посилається Відповідач у листі документально не підтверджені і не могли бути підставою для продовження дії Договору

Відповідно до розрахунку розміру позовних вимог окрім суми попередньої оплати за Товар в сумі 41 244,10 грн позивач просить суд стягнути з відповідача 1247,00 грн 3% річних, 4 132.65 грн інфляційних втрат.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, доказів повернення коштів чи поставки оплаченого товару позивачу не надав.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між сторонами Договору №15 від 18.03.2020.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Пунктом 3.2. Договору визначено, що Замовник зобов`язується здійснювати оплату за паливно-мастильні матеріали в межах заявки не пізніше 5 банківських днів з дати отримання рахунка-фактури та накладної. Розрахунок здійснюється в безготівковій формі.

Позивачем виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної оплати за товар, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №53 від 18.03.2020.

У свою чергу відповідач своїх зобов`язань щодо поставки оплаченого позивачем товару повністю не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно з п.3.9. Договору видача (передача) Товару Замовнику підтверджується фактом отоварення Бланку дозволу (талону) (тобто повернення Постачальнику Бланку дозволу (талону) в обмін на виданий (переданий) ним Товар).

Відповідно до п.6.3 Договору Постачальник зобов`язаний:

- забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором.

- забезпечити поставку Товару, якість якого відповідає умовам цього Договору.

- передати Товар Замовнику після укладання Договору та одержання від нього відповідної довіреності.

Таким чином, факт підписання сторонами акту приймання-передачі паливних карток на заміну талонів від 29.12.2020 не свідчить про факт передачі товару Замовнику, а лише підтверджує факт передачі скретч-карток, які надають Замовнику право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому, передача якого, відповідно до п.3.8. Договору здійснюється на АЗС, перелік який наведений у Договорі.

Картка лише посвідчує право Замовника та/або уповноваженого ним користувача на одержання певної кількості та певної марки нафтопродукту на АЗС Постачальника.

Водночас, як зазначено позивачем, підтверджується матеріалами справи, не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений Товар на загальну суму 41244,10 грн у кількості: бензин А-95 за карткою 703179 - 870 літрів на суму 21654,30 грн. та бензин А-92 за карткою 703187 - 820 літрів на суму 19589,80 грн.

Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за Договором щодо поставки оплаченого позивачем товару у повному обсязі не подав.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми сплачених коштів в сумі 41244,10 грн.

За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

У відповідності до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п.74 правового висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладена в Постанові від 22.09.2020 р. № 918/631/19, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 41244,10 грн суми попередньої оплати, 1247,00 грн 3 % річних, 4 132,65 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №4 від 27.01.2022.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» (; 79008, Львівська обл., м. Львів, вул. Староєврейська, буд. 7А) на користь Калуської районної ради (; 77300, Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Шевченка, буд. 6) 41244,10 грн (сорок одна тисяча двісті сорок чотири гривні 10 копійок) суми попередньої оплати за Договором №15 від 18.03.2020, 1247,00 грн (одна тисяча двісті сорок сім гривень) 3 % річних, 4 132,65 грн (чотири тисячі сто тридцять дві гривні 65 копійок) інфляційних втрат, 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 13.04.2022.

Суддя Кидисюк Р.А.