ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

28 березня 2022 року Справа № 906/846/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія"

на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12.01.2022

(постановлену о 10:45 год. у м. Житомир)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія"

про відшкодування витрат на правову допомогу

у справі №906/846/21 (суддя Соловей Л.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія"

про стягнення 459 041 грн

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" 459 041 грн попередньої оплати за непоставлений товар.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що на виконання умов договору поставки №2021/03/35 від 25.03.2021 здійснив попередню оплату за виготовлення і поставку залізобетонних колон, однак виготовлений відповідачем товар не відповідає проектним вимогам та не може бути прийнятий до використання на будівництві КРУЕ 110 кВ на ПС 330 кВ Житомирська, внаслідок чого покупець просить повернути суму попередньої оплати у розмірі 459 041грн.

В подальшому, на електронну адресу суду першої інстанції від представника позивача надійшла заява, підписана ЕЦП, про відмову від позову та закриття провадження у справі №906/846/21 у зв`язку з втратою позивачем інтересу до предмета позову.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.12.2021 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" від позову. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" про стягнення 459 041 грн закрито на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України.

16.12.2021 відповідачем подано заяву про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 500 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.01.2022 у справі №906/846/21 було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" про стягнення з ТОВ "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" 18 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

При постановлені вказаної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що для стягнення судових витрат на правничу допомогу, необхідно довести які саме необґрунтовані дії були вчинені позивачем в ході розгляду справи та в чому вони полягали.

Суд вказав, що заява відповідача викладена без урахування вимог положень статті 130 ГПК України, та не містить обґрунтувань того, що позивач діяв недобросовісно пред`явивши позов.

При цьому, суд взяв до уваги, що подання ТОВ "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" заяви про закриття провадження у справі №906/848/21 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, є реалізацією суб`єктивного процесуального права позивача у даній справі, однак не є свідченням необґрунтованості поданої ТОВ "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" позовної заяви та не дає підстави для висновку, що внаслідок саме неправильних дій позивача було ініційовано провадження у справі №906/846/21, оскільки оцінка обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог в цьому випадку судом не здійснювалась.

Суд зазначив, що під час розгляду цієї справи судом не встановлено фактів зловживання процесуальними правами з боку позивача, навпаки позивач у справі належним чином користувався процесуальними правами та виконував обов`язки в господарському процесі, а саме подавав заяви та клопотання по справі брав безпосередню участь у судових засіданнях.

Також, суд вказав, що відповідачем також не доведено та судом не встановлено обставин безпідставного ініціювання провадження у справі, протиправності мети подання такої заяви, зокрема у вигляді ущемлення прав та інтересів відповідача.

Суд звернув увагу, що витрати на правову допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія", в якій просить ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12.01.2022 у справі №906/846/21 скасувати та постановити нове судове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає таке.

Суд не дослідив факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим позбавив права на відшкодування витрат на правничу допомогу в порядку ч. 3 ст.130 ГПК України, які він фактично поніс і які належним чином підтверджені документально в результаті розгляду справи №906/846/21.

На момент звернення позивача до суду із позовною заявою та на момент розгляду справи №906/846/21 зобов`язання, встановлені позивачем і відповідачем шляхом укладеного та підписаного Договору поставки № 2021/03/35 від 25.03.2021, тривали. Строк дії договору поставки, за яким позивач просив стягнути попередню оплату - 31.12.2021.

В пункті 3.6 Договору передбачений обов`язок покупця здійснити перевірку відповідності кількості та якості (комплектності) Товару за правилами Інструкції № П-6, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 та Інструкції № П-7, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966.

Лише в процесі приймання товару в порядку передбаченому Договором позивач вправі був заявляти сумніви щодо якості товару, однак приймання товару між сторонами не відбулось, хоча відповідачем неодноразово вживались відповідні заходи щодо передачі товару.

Відповідно позивач і не вправі був стверджувати, що якість товару не відповідає вимогам договору, нормам та стандартам, встановленим чинним законодавством України.

Пред`явлений позивачем позов був передчасним і безпідставним, про що відповідачем зазначалось у відзиві на позовну заяву, в інших процесуальних документах та неодноразово оголошувалось в судових засіданнях.

Ще одним підтвердженням необґрунтованості дій позивача також були клопотання при призначення судової будівельно-технічної експертизи та клопотання про забезпечення доказів, які містяться в матеріалах справи.

Натомість суд першої інстанції жодного аналізу таких дій позивача не здійснив і в оскаржуваній ухвалі не надав їм повну оцінку, хоча в матеріалах справи містились відповідні докази.

Висновок суду першої інстанції щодо невідповідності заяви відповідача вимогам ст.130 ГПК України є необґрунтованим.

За наведеного, відповідач вважає, що ухвала Господарського суду Житомирської області від 12.01.2022 постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, обставини, що мають значення для правильного вирішення питання судом першої інстанції не з`ясовані в повній мірі, а висновки, викладені в ухвалі помилковими та такими, що не відповідають матеріалам справи.

Позивач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ували суду першої інстанції.

При цьому, суд зазначає, що 02.03.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" надійшла заява про продовження строку на подання відзиву, яка мотивована запровадженням військового стану.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" про продовження строку на подання відзиву. Продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 25.03.2022. Призначено судове засідання у справі №906/846/21 на 28.03.2022 о 10:45 год.

28.03.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" надійшла заява відповідно до якої позивач просить продовжити строк на подання відзиву, встановлений ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 та відкласти розгляд справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2022 у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" про продовження строку на подання відзиву відмовлено.

В судове засідання 28.03.2022 представники сторін не з`явилися.

В той же час, представник відповідача звернувся на електронну адресу суду із заявою про відкладення розгляду справи (т. 1, а. с. 114).

Також, позивач у заяві про продовження строку на подання відзиву просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Розглядаючи такі клопотання суд бере до уваги таке.

Відкладення розгляду апеляційної скарги, визначено статтею 273 ГПК України, по суті є неприпустимим з огляду на те, що це суперечить одному із завдань господарського судочинства, визначених ч. 1 ст. 2 ГПК України (своєчасне вирішення судом спорів). При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що в силу дії ч. 2 ст. 2 ГПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В силу дії ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. ч. 11, 12 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд констатує, що згідно з ч. ч. 1, 2, п. п. 1, 2, 6, 8-11 ч. 3 ст. 2 ГПК України: завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Також, суд бере до уваги, що ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2022, серед іншого було перенесено судове засідання у справі №906/846/21.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановлені ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену ухвалу залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" 459 041 грн попередньої оплати за непоставлений товар (т. 1, а. с. 1-68).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.10.2021 о 11:00 год. (т. 1, а. с. 70-71).

16.08.2021 від позивача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (т. 1, а. с. 72-74).

В подальшому, на електронну адресу суду першої інстанції від представника позивача надійшла заява, підписана ЕЦП, про відмову від позову та закриття провадження у справі №906/846/21 у зв`язку з втратою позивачем інтересу до предмета позову (т. 2, а. с. 14).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.12.2021 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" від позову. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" про стягнення 459 041 грн закрито на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України (т. 2, а. с. 17-18).

16.12.2021 відповідачем подано заяву про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 500 грн (т. 2, а. с. 19-49).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.01.2022 у справі №906/846/21 було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" про стягнення з ТОВ "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" 18 500 грн витрат на професійну правничу допомогу (т. 2, а. с. 67-69).

Суд апеляційної інстанції погоджується із таким судовим рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В силу положень ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У ст. 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом

Вище вказано, що ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.12.2021 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробнича компанія Форвард Плюс" від позову. Закрито провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Системний аналіз норм процесуального законодавства, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17.

З викладеного убачається, що у разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому із закриттям провадження у справі.

Отже, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі закриття провадження у справі можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Разом з тим, Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідно до положень ч. 5 ст. 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, останньому необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі №922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21.

Однак, зі змісту заяви ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" щодо витрат на правничу допомогу судом апеляційної інстанції установлено, що вона не містить належного обґрунтування наявності вищенаведених обставин у діях позивача, а лише відповідач зазначає про подання позивачем заяви про відмову від позову.

Суд бере до уваги, що право позивача відмовитися від позову прямо передбачене п. 1 ч. 2 ст. 46, ч. 1 ст. 191 ГПК України.

В той же час, як зазначалося вище, позивач звернувся із заявою про відмову від позову та закриття провадження у справі, а місцевий суд встановив відповідність цієї заяви вимогам чинного процесуального законодавства, що і стало підставою для її задоволення.

Отже, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що подання заяви про відмову від позову не є проявом необґрунтованих дій позивача, а лише реалізацією, передбачених процесуальним законодавством, прав, якими учасники справи розпоряджаються на власний розсуд.

При цьому, доводи апеляційної скарги, які наводить скаржник на підтвердження необґрунтованих дій позивача, не беруться судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки відповідач не посилався на них у відповідній заяві, поданій суду першої інстанції.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов цілком правомірних висновків про не доведення відповідачем безпідставного ініціювання провадження у справі, зловживання ним своїми процесуальними правами, що, відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду, є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" про відшкодування витрат на правову допомогу.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №917/3/21.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12.01.2022 у справі №906/846/21 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" - без задоволення.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12.01.2022 у справі №906/846/21 - без змін.

2. Справу № 906/846/21 надіслати Господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "30" березня 2022 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Маціщук А.В.