ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р. Справа № 909/468/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Чудяк Х.,

явка учасників справи:

від позивача: Сем`янків І.М. (довіреністю № 01/01/07-13386/б від 15.12.21);

від відповідача: Григорський З.М.;

від прокуратури: прокурор Максимовська С.С. (посвідчення № 065519);

розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрнафта" б/н від 04.11.2021

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2021, головуючий суддя Кобецька С.М., м. Івано-Франківськ, повний текст рішення складено 18.10.2021

за позовом публічного акціонерного товариства "Укрнафта", м. Київ

до відповідача Долинської міської ради Івано-Франківської області, м. Долина, Івано-Франківська область

за участю Івано-Франківської обласної прокуратури з метою захисту інтересів держави (в порядку ст. 53 ГПК України)

про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог.

У травні 2021 року Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (надалі по тексту ПАТ «Укрнафта») звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Долинської міської ради Івано-Франківської області (з врахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог) про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки площею 15,1993 га, що є частиною земельної ділянки площею 53,1685га, кадастровий номер :01:029:0002 для розміщення та обслуговування трьох об`єктів нерухомого майна ВРБ-301, КНС-7 та ГЗНіГ №2 і 15-ти діючих свердловин: №358, №662, №56-ПД, №672, №259, №661, №249, №303, №213, №227, №770, №909, №304, №214, №902 в редакції викладеній у позовній заяві.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в зв`язку з закінченням 12.11.2017 строку дії договору від 01.07.2005 за № 2/4-1/78-ОР/918/05-ОР оренди земельної ділянки, площею 53,1685 га, за кадастровим номером :01:029:0002 укладеного між орендодавцем - Долинською міською радою та орендарем - ПАТ "Укрнафта", з метою її поділу та отримання в оренду земельної ділянки меншої площі - 15,1993 га необхідної для здійснення виробничої діяльності: розміщення та обслуговування трьох об`єктів нерухомого майна ВРБ-301, КНС-7 та ГЗНіГ №2 і 15-ти діючих свердловин: №358, №662, №56-ПД, №672, №259, №661, №249, №303, №213, №227, №770, №909, №304, №214, №902.

Просить суд захистити порушене відповідачем право позивача шляхом визнання укладеним в судовому порядку договору оренди земельної ділянки площею 15,1993 га, що є частиною земельної ділянки площею 53,1685 га за кадастровим номером :01:029:0002.

Правовою підставою позову зазначає ст.ст. 167, 170, 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2021 в позові ПАТ "Укрнафта" відмовлено з тих підстав, що укладенню договору оренди земельної ділянки передує волевиявлення власника земельної ділянки, яке реалізується шляхом прийняття ним рішення про передачу в оренду земельної ділянки, за умови дотримання особою, яка виявила бажання її одержати, певної процедури, яка визначена законодавством.

Встановивши, що відповідач не приймав відповідного рішення про передачу в оренду позивачу земельної ділянки, місцевий суд дійшов висновку, що у відповідача відсутній обов`язок укладати з позивачем договір в його редакції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розміщення на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна, що належать на праві приватної власності позивачу зобов`язує орган місцевого самоврядування вчинити дії з оформлення за ним права користування земельними ділянками, а тому заперечення відповідача є безпідставними та порушує право позивача.

Зазначає, що місцевий господарський суд не врахував висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 04.12.2018 у справі №910/18560/16, від 16.06.2020 у справі №689/26/17, від 20.01.2021 у справі №318/1274/18, від 22.06.2021 у справі №200/606/18 щодо цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці з такою ділянкою та право особи, яка набула на об`єкт нерухомості право власності вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою тією площею, яка необхідна для обслуговування.

Узагальнені заперечення прокуратури та відповідача.

У відзивах на апеляційну скаргу прокурор та відповідач погоджуються з висновками місцевого господарського суду, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін. Доводи відзивів на апеляційну скаргу аналогічні висновкам місцевого господарського суду, що викладені в оскаржуваному рішенні.

Учасники справи в судове засідання з`явилися.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив задоволити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - скасувати, прийнявши нове рішення про задоволення позову.

Представники прокуратури та відповідача, в судовому засіданні, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Предметом даного спору є вимога ПАТ Укрнафта про визнання укладеним договору оренди землі у редакції, викладеній позивачем, зокрема, у пунктах 1.1 та 2.1 якого передбачено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку промислового призначення площею 22,4647 га (в подальшому уточнено - до 15,1993 га) для обслуговування трьох об`єктів нерухомого майна ВРБ-301, КНС-7 та ГЗНіГ №2 і 15-ти діючих свердловин: №358, №662, №56-ПД, №672, №259, №661, №249, №303, №213, №227, №770, №909, №304, №214, №902, які знаходяться в межах населеного пункту за адресою: м.Долина, вул. Підлівче.

Позивач вважає, що відповідач своїми рішеннями, діями та бездіяльністю порушує його право отримати правовстановлюючий документ на право користування земельною ділянкою для розміщення та обслуговування діючих 10-ох свердловин, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки. Проект договору оренди земельної ділянки позивачем додано до матеріалів справи (том 1, а.с. 10-14).

Судами встановлено, що 01.07.2005 між Долинською міською радою (орендодавець) та ПАТ "Укрнафта" (орендар) укладався договір за №2/4-1/78ОР/918/05-ОР оренди земельної ділянки, строком на 10 років, площею 53,1685 га, кадастровий номер :01:029:0002 для обслуговування трьох об`єктів нерухомого майна ВРБ-301, КНС-7 та ГЗНіГ №2 і 15-ти діючих свердловин: №358, №662, №56-ПД, №672, №259, №661, №249, №303, №213, №227, №770, №909, №304, №214, №902, які знаходяться в м. Долина (п.п.1, 2, 3, 7 договору) (том 1,а.с. 24-25). Додатковою угодою від 15.07.2015 року строк його дії сторонами продовжено на 2 роки (том 1,а.с. 28).

Згідно з витягу Державного земельного кадастру земельна ділянка за кадастровим номером :01:029:0002 зареєстрована 14.07.2005 (том 1,а.с. 31).

Згідно листа №11МГВ-2206 від 31.07.2017 (том 1, а.с. 34), ПАТ "Укрнафта" вбачається, що позивач висловив намір про повернення частини земельної ділянки площею 30,703, за договором оренди земельної ділянки, а також просив надати дозвіл на виготовлення нової технічної документації із землеустрою та укласти новий договір оренди земельної ділянки меншою площею - 15,1993 га.

Рішенням відповідача від 17.08.2017 №843-29/2017 «Про розгляд клопотання ПАТ «Укрнафта» вирішено поновити договір оренди земельної ділянки площею 53,1685 га кадастровий номер :01:029:0002 терміном на 5 років; зобов`язано ПАТ "Укрнафту" укласти угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки з дати прийняття рішення та провести його державну реєстрацію. Позивач відхилив оферту відповідача та повернув примірники угоди без підпису (лист №18юр-3086 від 20.10.2017, том 1, а.с. 37) та 12.11.2017 позивач направив відповідачу акт приймання-передачі земельної ділянки(повернення з оренди), площею 53,1685 га у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди №2/4-1/78ОР/918/05-ОР від 01.07.2005 (лист №11МГВ-3475 від 10.11.2017) (том 1, а.с. 38-39).

ПАТ "Укрнафта" неодноразово зверталось до Долинської міської ради з проханням надати дозвіл на поділ земельної ділянки площею 53,1685 га та надання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку площею 15,1993, для подальшого укладення договору оренди земельної ділянки меншої площі. В підтвердження цього факту приєднав до матеріалів справи листи, направлені на адресу відповідача з відмітками про їх отримання.

11.05.2021 Долинська міська рада направила на адресу позивача лист №18/05-17/1579 (том 1, а.с. 81), відповідно до якого відмовилась від укладення договору оренди та повернула вказаний договір без підпису. Як вбачається із вказаного листа, підставами для відмови в укладенні договору стали: відсутність сформованої земельної ділянки меншої площі.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 наведеного Кодексу передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 вказаного Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною першою статті 640 зазначеного Кодексу встановлено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування, попереднього договору. В інших випадках, спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін. У разі вирішення судом переддоговірного спору з дотриманням вказаних вимог, днем укладення договору вважається день набрання чинності відповідним рішенням суду, враховуючи, що в такому випадку договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 905/889/16.

Згідно частини другої статті 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Частиною другою статті 16 Закону України "Про оренду землі" визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України унормовано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини першої статті 124 вказаного Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

З аналізу наведених норм права слідує, що укладенню договору оренди земельної ділянки передує волевиявлення власника земельної ділянки, яке реалізується шляхом прийняття ним, як відповідним органом рішення про передачу в оренду земельної ділянки, за умови дотримання особою, яка виявила бажання її одержати, певної процедури, яка визначена законодавством.

Судами з`ясовано, що земельна ділянка площею 22,4647 (в подальшому уточнено-до 15,1993 га), щодо оренди якої виник спір у даній справі, є частиною земельної ділянки площею 53,1685га кадастровий номер :01:029:0002, яка орендувалась позивачем до виникнення спірних правовідносин, а саме до 12.11.2017.

Таким чином, 12.11.2017 строк дії договору оренди земельної ділянки № 2/4-1/78-ОР/918/05-ОР від 01.07.2005 закінчився. Спору щодо цього між сторонами немає.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.09.2020 у справі №688/2908/16-ц вказала на те, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди і наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому.

Встановивши, що відповідач не приймав відповідного рішення про передачу в оренду позивачу земельної ділянки, місцевий суд дійшов висновку, що у відповідача відсутній обов`язок укладати з позивачем запропонований ним договір та вважати договір оренди між сторонами укладеним.

Отже, приписи чинного законодавства України не містять норм, які б покладали на відповідача обов`язок укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки. Тобто, прийняття уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення про передачу в користування (оренду) земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є необхідною умовою для передачі такої земельної ділянки в оренду (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №32/563).

Доводи апелянта, щодо порушення його права діями органу місцевого самоврядування не спростовують правильних висновків суду першої інстанції за встановлених обставин по справі та правильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає правильними висновки місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заперечення прокуратури та відповідача викладені у відзиві на апеляційну скаргу відповідають фактичним обставинам по справі, а тому суд враховує їх як обґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишено без змін, то судовий збір в розмірі 3 405,00 грн., сплачений позивачем за подання апеляційної скарги покладається на нього.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрнафта" б/н від 04.11.2021 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2021 у справі №909/468/21 залишити без змін.

Судовий збір у розмірі 3 405,00 грн. за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови складено 14.03.2022.