ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року Справа № 926/15/22

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча,

при секретарі судового засідання Рогатинчук О.В.,

за участі представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛВЕР БЮРО» (03187, проспект Академіка Глушкова, буд.44, м. Київ, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКА ВЗУТТЄВА ФАБРИКА «КАЙРОС» (58000, м. Чернівці, вул. Коростишівська, буд.8, );

про стягнення у сумі 29 267,46 грн.

І. Стислий виклад позовних вимог та відзиву на позов.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛВЕР БЮРО» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКА ВЗУТТЄВА ФАБРИКА КАЙРОС» про стягнення 29 267,46 грн заборгованості, у т.ч. 26 010,00 грн основного боргу, 822,92 грн 3% річних та 2 434,54 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов Договору №015-Tz/15 від 04.03.2015 та підписаної сторонами Заявки ТЭО №СА-288 від 04.07.2018 позивач здійснив перевезення вантажу, проте відповідач, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань, за надані послуги перевезення у повному обсязі не розрахувався, що призвело до виникнення боргу в сумі у сумі 26 010,00 грн.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 822,92 грн 3% річних, що нараховані за період з 08.12.2020 по 27.12.2021 та 2 434,54 грн інфляційних втрат, що нараховані за період з 01.01.2021 по 01.12.2021.

Відповідач у свою чергу не скористався своїм законним правом на подачу відзиву на позовну заяву.

ІІ . Процесуальні дії у справі

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.01.2022 позовну заяву передано судді Ніколаєву М.І.

Ухвалою суду від 05.01.2022 відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 26.01.2022.

Ухвалами суду від 26.01.2022 та 15.02.2022 суд відкладав розгляд справи у зв`язку з неявками представників сторін.

Ухвалою суду від 15.02.2022 відкладено судове засідання на 02.03.2022 у зв`язку із неявкою учасників справи.

18.02.2022 від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній позов підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без його участі за наявними в справі документами.

02.03.2022 відповідача у судові засідання не з`явився, причини не з`явлення суду не повідомив, при цьому ухвали суду були направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення на вищезазначену адресу, проте всі ухвали повернулись на адресу суду з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно з частини 1 статті 202 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 251 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався своїми процесуальними правами, суд вважає, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

ІІІ. Фактичні обставини справи встановлені судом.

04.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКА ВЗУТТЄВА ФАБРИКА «КАЙРОС» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІЛВЕР БЮРО» (Експедитор) укладено Договір №015-Tz/15 від 04.03.2015 (далі - Договір), за умовами якого замовник доручає, а Експедитор приймати на себе обов`язок за рахунок Замовника від свого імені виконати послуги з організації транспортно-експедиторського обслуговування вантажів по Україні, країнам СНГ та країн Європи.

Згідно пунктів 8.1, 8.2 Договору, останній набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2015. У разі якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення терміну дії договору не повідомить іншу сторону в письмовій формі про свій намір розірвати укладений договір, термін його дії буде автоматично продовжений на кожен наступний календарний рік.

Відповідно до пункту 1.2 Договору об`єм, вартість послуг за ТЭО, термін та умови їх виконання визначаються в заявці.

Так, у відповідності до умов укладеного договору, 04.07.2018 сторони підписали Заявку ТЭО №СА-288 на виконання перевезення вантажу автомобілем (далі - Заявка).

Як вбачається із тексту підписаної Заявки, сторони дійшли взаємної згоди щодо: місця виконання послуги; об`єму та виду вантажу; вартості послуги перевезення, яка становить 71 010,00 грн. з ПДВ 1 315,00 грн.; оплати, яка здійснюватиметься в строк 14 днів від отримання оригіналів документів та інше.

Згідно пунктів 3.1 та 3.2 Договору, розрахунок за укладеним договором здійснюється за ставками, узгодженими сторонами в додатках, які є невід`ємною частиною договору або заявками. Замовник здійснює передоплату за перевезення і ТЭО Експедитору у відповідності до пункту 3.1 договору. В подальшому Експедитор зобов`язаний надати оригінал рахунку, акт виконаних робіт, податкову накладну, ТТН (CMR). Графа «Вантаж отримано» ТТН (CMR) повинна містити штамп, підпис та дату Отримувача, які підтверджують факт розвантаження товарів у місці призначення.

Докази визнання договору у встановленому законом порядку недійсним в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи наявні підписаний сторонами Акт №СА-213 від 31.08.2018 виконання послуг до договору №015-Tz/15 від 04.03.2015 до рахунку №СА-295 від 31.08.2018 та ТТН (CMR) №305549 від 13.07.2018, який у відповідності до пункту 3.2 Договору містить штамп, підпис та дату Отримувача (ТОО «Интертоп ЦА» Центральний склад г.Алматы). Суд вважає, що дані докази підтверджують факт здійснення позивачем замовдених позивачем послуг з перевезення вантажу.

Також позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру №СА-295 від 31.08.2018 відповідно договору №015-Tz/15 від 04.03.2015 по заявці №СА-288 від 04.07.2018.

Позивач стверджує, що оригінали передбачених п. 3.2 Договору направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією 23.10.2018, що підтверджується фіскальним чеком від 23.10.2018.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем здійснена часткова оплата наданих послуг на загальну суму 45 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: № 161 від 13.11.2018, № 214 від 12.12.2018, № 134 від 12.06.2018, № 203 від 06.08.2019, № 237 від 27.08.2019, № 272 від 12.09.2019, № 297 від 01.10.2019, № 306 від 21.10.2019, № 13 від 20.02.2020 та меморіальними ордерами: № ПН306993 від 20.07.2020, № ПН440723 від 29.07.2020, № ПН101933 від 07.12.2020.

Враховуючи часткове погашення відповідачем боргу, станом на момент вирішення спору сума основного боргу становить 26 010,00 грн.

Окрім цього, у зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано в період з 08.12.2020 по 27.12.2021 - 3 % річних від суми заборгованості у розмірі 822,92 грн та інфляційні нарахування за період з 01.01.2021 по 01.12.2021 у розмірі 2 434,54 грн.

IV. Позиція суду по суті спору

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Згідно статті 3 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність, відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України Про транспорт, Про зовнішньоекономічну діяльність, Про транзит вантажів, цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до частини 1 статті 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно частини 1 статті 930 ЦК України, договір транспортного-експедирування укладається у письмовій формі. При цьому, частиною 2 статті 639 ЦК України унормовано, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України також передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України)

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 931 ЦК України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно частини 1 статті 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважаться таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Частиною 2 статті 625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, в порушення вимог статті 526 ЦК України та статті 193 Господарського кодексу України, відповідач неналежним чином виконав свій обов`язок щодо оплати наданої послуги, а тому з нього слід стягнути на користь позивача 26 010,00 грн. основного боргу.

Також, судом перевірено, що розрахунок позивача вірний, а відтак з відповідача стягується 2 434,54 грн. інфляційних за період з 01.01.2021 по 01.12.2021 та 822,92 грн. 3% річних за період з 08.12.2020 по 27.12.2021.

V. Щодо розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовною заявою до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1425 від 27.10.2021.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір у розмірі 2270,00 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 86, 123, 129, 210, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКА ВЗУТТЄВА ФАБРИКА «КАЙРОС» (58000, м. Чернівці, вул. Коростишівська, буд.8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛВЕР БЮРО» (03187, проспект Академіка Глушкова, буд.44, м. Київ, ) 26 010,00 грн заборгованості, 822,92 грн- 3% річних, 2 434,54 грн - інфляційних втрат та 2 270,00 грн. судового збору.

3. Після набранням рішенням суду законної сили видати наказ.

Повний текст рішення складено та підписано 10.03.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.І. Ніколаєв