ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" березня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/553/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н. В., розглянув заяву керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області (вх.№2-250/22 від 28.03.2022р.) про забезпечення позову у справі №916/553/22

За позовом: керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності, буд.39, код ЄДРПОУ - 03528552, електронна адреса: ) в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (67844, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, буд.1, код ЄДРПОУ - 04527307, електронна адреса: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОТЛОН» (67772, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, смт Затока, б. Золотий беріг, буд. 41/14А, код ЄДРПОУ - 44584204)

про витребування земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію, припинення права власності

ВСТАНОВИВ:

Керівник Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОТЛОН» про витребування на користь Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «КОТЛОН» земельної ділянки, номер 103, запис про право власності №44926908) за Товариством з обмеженою кадастровий номер :02:012:0226, площею 0,1860 га за адресою: бульвар Золотий беріг, 41/14А, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область; скасування Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за №61455533 від 09.11.2021р. з одночасним припиненням права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:012:0226 (реєстраційний відповідальністю «КОТЛОН».

Разом з позовною заявою до Господарського суду Одеської області надійшла заява керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області (вх.№2-250/22 від 28.03.2022р.) про забезпечення позову, відповідно до якої прокурор просить суд накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :02:012:0226, реєстраційний номер 103, запис про право власності №44926908, площею 0,1860 га за адресою: бульвар Золотий беріг, 41/14А, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «КОТЛОН» та будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії та дії щодо відчуження земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0226, реєстраційний номер 103, запис про право власності №44926908, площею 0,1860 га за адресою: бульвар Золотий беріг, 41/14А, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область.

Звертаючись до суду з позовом в інтересах Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області прокурор зазначив, що право власності на земельні ділянки набуто третіми особами з порушенням вимог діючого законодавства, вказані земельні ділянки підлягають витребуванню на користь законного володільця - Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Так, прокурор зазначає, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 23.10.2017р. у справі №495/9130/16-ц, яке набрало чинності 03.04.2019р., задоволено позов виконуючого обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та визнано незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29.12.2014р. №2685 «Про передачу гр. ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0.0930 га (кадастровий номер :02:012:0177) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 »: визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії, індексний номер 32216710 щодо земельної ділянки площею 0.093 га дня індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:012:0177).

На виконання вказаного рішення суду рішенням державного реєстратора Комунального підприємства «Будинок юстиції» Бардаковим Є.В. від 25.02.2019р. №45685498 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасовано право власності за ОСОБА_1 та зареєстровано право комунальної власності за Затоківською селищною радою на вказану земельну ділянку.

Крім того, прокурор зазначає, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 23.10.2017р. у справі № 495/9132/16-ц, яке набрало чинності 03.04.2019р., задоволено позов виконуючого обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача -виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та визнано незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29.12.2014р. №2685 «Про передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 0.0930 га (кадастровий номер :02:012:0178) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 »; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії, індексний номер 32219352 щодо земельної ділянки площею 0.093 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:012:0178).

На виконання вказаного рішення суду рішенням державного реєстратора Комунального підприємства «Будинок юстиції» Хоміною М.І. від 25.02.2019р. №45687508 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасовано право власності за ОСОБА_2 та зареєстровано право комунальної власності за Затоківською селищною радою на вказану земельну ділянку.

У подальшому, державним реєстратором Комунального підприємства «Юридичний департамент реєстрації» Кротовою С.О., на підставі рішення Затоківської селищної ради від 20.02.2019р. №1042 «Про передачу гр. ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0.093 га (кадастровий номер :02:012:0177) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 » внесено запис про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0.0930 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер 51 10300000:02:012:0177) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: 31076222 від 05.04.2019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 03.

Також, державним реєстратором Комунального підприємства «Юридичний департамент реєстрації» Кротовою С.О. на підставі рішення Затоківської селищної ради від 20.02.2019р. №1043 «Про передачу гр. ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0.093 га (кадастровий номер :02:012:0178) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 » внесено запис про право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0930 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:012:0178) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: 31075730 від 05.04.2019р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 03.

Пізніше, право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0930 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:012:0177) згідно договору купівлі-продажу від 17.04.2019р., серія та номер: 345, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Кушнір І.В., передано на користь ОСОБА_6 (номер запису про право власності 31218432 ).

Крім того, ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку площею 0.0930 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:012:0178) згідно договору купівлі-продажу від 23.04.2019р. серія та номер: 359, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Кушнір І.В., передано на користь ОСОБА_6 (номер запису про право власності 31318417).

Надалі, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Кушнір І.В. на підставі заяви ОСОБА_6 від 23.04.2019р., серія та номер: 360, та технічної документації на спірні земельні ділянки здійснено об`єднання земельних ділянок площею 0.0930 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:012:0177) та площею 0.0930 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:012:0178), внаслідок чого утворено нову земельну ділянку площею 0,1860 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер 51 10300000:02:012:0226).

Прокурор зазначає, що у подальшому ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку площею 0,1860 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:012:0226) згідно договору купівлі-продажу від 03.05.2019р. серія та номер: 397, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Кушнір І.В., передано на користь ОСОБА_7 (номер запису про право власності 31411316).

Пізніше, ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку площею 0,1860 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:012:0226) згідно договору купівлі-продажу від 07.08.2019р. серія та номер: 1561, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., передано на користь приватного підприємства «Готельний комплекс «Авокадо» (номер запису про право власності 33385876).

У подальшому, приватним підприємством «Готельний комплекс «Авокадо» та ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладено іпотечний договір від 07.12.2019р. серія та номер: 2392, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., відповідно до якого за рахунок предмету іпотеки - земельної ділянки площею 0.1860 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:012:0226). забезпечено виконання зобов`язання, передбаченого договором позики, укладеного між Приватним підприємством «Готельний комплекс «Авокадо» та ОСОБА_8 від 27.12.2019р. за № 2390.

Після цього, за результатами проведення електронних торгів від 19.05.2020р. на підставі заяви ОСОБА_9 про державну реєстрацію прав та обтяжень від 02.07.2021р. за реєстраційним номером 46542000, державним реєстратором Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотним О.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень земельної ділянки площею 0.1860 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:012:0226) за № 59068591 від 02.07.2021.

Як наслідок, державним реєстратором - нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Садановим О.В. ОСОБА_9 видано свідоцтво про реалізацію на електронних торгах предмету іпотеки, серія та номер: 1091 від 07.07.2021р. щодо земельної ділянки площею 0.186 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:012:0226), яке зареєстровано згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.07.2021р. №59157385.

У подальшому, на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1285, 1286, виданого 08.11.2021р., складеного ОСОБА_9 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОТЛОН» (посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М.) державним реєстратором Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотним О.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень земельної ділянки площею 0.1860 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:012:0226) за № 61455533 від 09.11.2021р. (номер запису про право власності 44926908).

З позиції прокурора, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7, Приватним підприємством «Готельний комплекс «Авокадо», ОСОБА_9, Товариством з обмеженою відповідальністю «КОТЛОН» право власності на вказані земельні ділянки набуто з порушенням вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, на думку прокурора, земельні ділянки підлягають витребуванню на користь Кароліно- Бугазької сільської ради з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «КОТЛОН».

Крім того, прокурор вважає, що у разі, якщо під час розгляду справи ТОВ "КОТЛОН" буде відчужено спірну земельну ділянку на користь третіх осіб, будуть проводитися роботи з будівництва на вказаній земельній ділянці, захист інтересів держави в особі Короліно-Бугазької сільської ради, за яким звернувся із позовом прокурор, не буде ефективним.

Враховуючи викладене та очевидність порушення інтересів позивача внаслідок незаконного набуття права власності ТОВ "КОТЛОН", з метою ефективного захисту інтересів позивача у даному судовому процесі, прокурор вважає, що необхідним є вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1860 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:012:0226), а також шляхом заборони ТОВ "КОТЛОН" () та будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії та дії щодо відчуження земельної ділянки площею 0,1860 га за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:012:0226 (реєстраційний номер 103, номер запису про право власності 44926908).

В якості нормативного обґрунтування прокурор посилається на ст.136, 137 ГПК України, п.6 Постанову Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову».

Прокурор також зазначив про недоцільність застосування зустрічного забезпечення, оскільки відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатніх на те правових підстав, у зв`язку із чим не може зазнати збитків внаслідок застосування вказаних заходів забезпечення позову.

Розглянув матеріали справи, заяву про забезпечення позову, виходячи з матеріалів справи, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з загальних положень законодавства, суд вважає за необхідне зауважити, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вирішуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

При цьому, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру (позовні вимоги щодо витребування майна мають майновий характер) є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому, обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004р. № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003р. № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Слід зауважити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, поза як це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує, зокрема, висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23.03.2020 року по справі № 910/7338/19, згідно якого невжиття наведених позивачем у заяві про забезпечення позову заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі (у разі задоволення позову), ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи відповідач здійснить розпорядження своїм майном або частиною майна у будь-який спосіб, зокрема відчужить своє майно (частину майна) на користь інших осіб (у тому числі шляхом продажу, дарування, передачі в управління або оренду, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, найм, передачі в іпотеку та/або заставу, будь-якого іншого обтяження), то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся з позовом у цій справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018р. по справі №183/1617/16 дійшла висновку, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Отже, судове рішення про витребування майна із незаконного володіння відповідача може бути виконано лише у випадку, якщо на дату його виконання право власності буде зареєстровано за відповідачем.

Таким чином, у випадку відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю «КОТЛОН» спірної земельної ділянки позивач буде позбавлений можливості виконати судове рішення у даній справі, а, отже, і захистити порушені права без нових звернень до суду.

Приписами п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (з наступними змінами та доповненнями) підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

В силу вимог ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі:

1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав за особою, щодо якої або щодо майна якої наявні обтяження у спеціальному розділі Державного реєстру прав, чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав;

3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону;

4) державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно (крім іпотеки);

5) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна - у разі якщо обтяженням є заборона відчуження нерухомого майна, що виникла на підставі договору, або податкова застава;

6) державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину;

7) державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем;

8) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі нотаріально посвідченого договору - у разі якщо обтяженням є вимога нотаріального посвідчення договору, встановлена власником майна.

На підставі зазначеного вище, оцінюючі обставини щодо неодноразового відчуження спірної земельної ділянки, суд доходить висновку про наявність обґрунтованих підстав для накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :02:012:0226, реєстраційний номер 103, запис про право власності №44926908, площею 0,1860 га за адресою: бульвар Золотий беріг, 41/14А, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «КОТЛОН» та будь-яким суб`єктам реєстраційних дій вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0226, реєстраційний номер 103, площею 0,1860 га за адресою: бульвар Золотий беріг, 41/14А, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область.

В частині заяви щодо накладення заборони на дії щодо відчуження земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0226, реєстраційний номер 103, площею 0,1860 га за адресою: бульвар Золотий беріг, 41/14А, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область слід відмовити, адже, за загальним правилом, арештом є накладення заборони на право розпоряджатися вкладами, цінностями та іншим майном до визначення його подальшої долі.

За таких обставин, на думку суду, відсутня необхідність додаткового застосування такого заходу забезпечення позову як заборона ТОВ "КОТЛОН" () та будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки площею 0,1860 га за адресою: бульвар Золотий беріг, 41/14а, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область з кадастровим номером :02:012:0226 (реєстраційний номер 103, номер запису про право власності 44926908).

Згідно з ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5, 6 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню. Частиною 8 ст.140 ГПК України встановлено, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також, не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладеного, враховуючи матеріали справи, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області (вх.№2-250/22 від 28.03.2022р.) про забезпечення позову у справі №916/553/22

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234, 333 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області (вх.№2-250/22 від 28.03.2022р.) про забезпечення позову у справі №916/553/22 - задовольнити частково.

2. Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :02:012:0226, реєстраційний номер 103, запис про право власності №44926908, площею 0,1860 га за адресою: бульвар Золотий беріг, 41/14А, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область.

3. Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0226, реєстраційний номер 103, запис про право власності №44926908, площею 0,1860 га за адресою: бульвар Золотий беріг, 41/14А, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область.

4. В решті заяви відмовити.

5. За даною ухвалою стягувачем є: Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області (67844, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, буд.1, код ЄДРПОУ - 04527307);

Боржником є: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОТЛОН» (67772, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, смт Затока, б. Золотий беріг, буд. 41/14А, код ЄДРПОУ - 44584204)

Ухвала підлягає виконанню відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строк, передбачений ст.12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Рога Наталія Василівна