ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1009/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.,

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

вул. Лєскова, буд. 9, м. Київ, 01011адреса для листування: проспект Ушакова, буд. 53, м. Херсон, 73003

до відповідача: Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт"

вул. О. Кисілевської, буд. 41, 76002

до відповідача: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_2

АДРЕСА_2

про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 809 435 грн 41 коп.,

за участю представників:

від позивача: Куриш Василь Іванович;

від відповідачів: представники не з`явилися

встановив: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідачів: Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №011/36160/00822011 від 28.02.2020 в сумі 809 435 грн 41 коп., з яких: 756 156 грн 81 коп. - заборгованість за кредитом, 53 278 грн 60 коп. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями статті 20 ГПК України.

Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Враховуючи, що кредитний договір (основне зобов`язання) укладено між юридичними особами, вказаний спір належить до юрисдикції господарських судів.

Разом з позовною заявою, 19.10.2021 позивачем подано до суду заяву №1114/4-228914 від 21.09.2021 (вх.№17694/21) про забезпечення позову.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 21.10.2021, суд постановив в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" №1114/4-228914 від 21.09.2021 (вх.№17694/21 від 19.10.2021) про забезпечення позову відмовити.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.10.2021, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 24.11.2021, встановив сторонам строк для надання відзиву на позов та відповіді на відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі вручено позивачу 01.11.2021, відповідачу ОСОБА_2 - 30.10.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи. Від відповідача Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" до суду повернулася копія ухвали про відкриття провадження у справі з відміткою Укрпошти: «за закінченням терміну зберігання». Від відповідача ОСОБА_1 до суду повернулася копія ухвали про відкриття провадження у справі з відміткою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

В підготовчому засіданні, яке відбулося в режимі 24.11.2021 відеоконференцзв"язку поза межами приміщення суду з використанням комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon", у якому взяв участь представник позивача, суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 20.12.2021 та проведення судового засідання з використанням системи відеоконференцзв"язку поза межами приміщення суду, про що представника позивача повідомлено в судовому засіданні, відповідачів - ухвалою повідомленням від 24.11.2021.

Копію ухвали від 24.11.2021 відповідачу - ОСОБА_2 вручено 04.12.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Від відповідача - Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" до суду повернулася копія ухвали від 24.11.2021 з відміткою Укрпошти: «за закінченням терміну зберігання», від відповідача - ОСОБА_1 - з відміткою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

20.12.2021 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання (вх.№20388/21) про відкладення розгляду справи у зв"язку з призначенням на цей день іншої справи у Івано-Франківському міському суді.

Отже, відповідач - ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи №909/1009/21 Господарським судом Івано-Франківської області. Враховуючи, що директором Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" є відповідач - ОСОБА_2 , то і відповідач ПП "Карпатнафтопродукт" також є повідомлений про розгляд справи №909/1009/21 Господарським судом Івано-Франківської області.

В підготовчому засіданні 20.12.2021 суд не визнав поважними причини неявки представника відповідача - Романіва М.І. в судове засідання та відмовив в задоволенні клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

За результатами підготовчого засідання 20.12.2021 суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.01.2022 в режимі відеоконференцзв"язку поза межами приміщення суду з використанням комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon", про що представника позивача повідомлено в судовому засіданні, відповідачів - ухвалою повідомленням від 20.12.2021.

21.01.2022 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від відповідача - ОСОБА_1 надійшло клопотання (вх.№1031/22) клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з неможливістю ним з"явитися в судове засідання, мотивуючи тим, що він є контактною особою COVID-19.

В судовому засіданні 24.01.2022 суд задовольнив клопотання відповідача - ОСОБА_1 та постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення судового розгляду справи по суті на 21.02.2022 в режимі відеоконференцзв"язку поза межами приміщення суду з використанням комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon", про що представника позивача повідомлено в судовому засіданні, відповідачів - ухвалою повідомленням від 24.01.2022.

Копію ухвали від 24.01.2022 відповідачу - ОСОБА_2 вручено 08.02.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Від відповідачів - Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 копія ухвали від 24.01.2022 повернулися до суду з відміткою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

З врахуванням приписів п.1, п.5 ч.6 ст.242 ГПК України, сторони належними чином повідомлені про розгляд справи судом.

21.02.2022 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від відповідача -Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" надійшло клопотання (вх.№2710/22) про відкладення розгляду справи, яке підписано директором Кравчук А.П. Клопотання обґрунтовано тим, що чинне законодавство передбачає можливість закінчення розгляду вказаного спору миром у кладення між сторонами мирової угоди, а тому відповідач просить відкласти судове засідання, призначене на 21.02.2022 у зв`язку з наданням можливості врегулювання спору між позивачем та ПП "Карпатнафтопродукт".

В судове засідання 21.02.2022 представники відповідачів не з"явилися, причин неявки представників відповідачі суду не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Приписами статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В судовому засіданні 21.02.2022 суд не визнав поважним причини, наведені відповідачем - ПП "Карпатнафтопродукт" для відкладення розгляду справи та відмовив в задоволені клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, мотивуючи тим, що до вказаного клопотання жодного письмового доказу на підтвердження звернення до позивача з наміром щодо врегулювання спору мирним шляхом відповідачем не приєднано, крім того, мирова угода може бути укладена на стадії виконання рішення або на стадії апеляційного провадження. Таке клопотання розцінено судом як затягування розгляду справи.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

Позиція позивача. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в порушення зобов"язання за договором кредитної лінії, яке забезпечено порукою, відповідачами не повернуто заборгованості у строк, встановлений у вимогах про дострокове виконання грошових зобов"язань за кредитним договором.

Разом з тим, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що подані до матеріалів справи вимоги про дострокове виконання грошових зобов"язань за кредитним договором не стосуються кредитного договору, на підставі якого позивач просить стягнути грошові кошти у цій справі.

Відповідачі правом на надання відзиву на позов не скористалися, доказів погашення заборгованості за кредитом не надали.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

28.02.2020 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", у звязку зі зміною статуту у новій редакції - Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (далі - позивач, кредитор) та Приватним підприємством "Карпатнафтопродукт" (відповідач, позичальник) було укладено Кредитний договір №011/36160/00822011 (далі - кредитний договір), (а.с. 19-25).

Відповідно до п.1.1 кредитного договору, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти у формі невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 800000 грн, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобовязання, визначені договором.

Згідно п.1.3 кредитного договору кінцевий термін погашення кредиту - 28.02.2023 або інша дата, визначена відповідно пункту 5.4 або статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за договором в повному обсязі).

Кредит надається позичальнику на розвиток бізнесу, а саме: фінансування витрат, пов`язаних з введенням господарської діяльності позичальника, за винятком та надання або повернення фінансової допомоги, внесків до статутного фонду, благодійних внесків, виплати дивідентів (п. 1.4 кредитного договору).

Відповідно до п. 2.1 договору протягом строку фактичного користування кредитом до кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного пунктом 1.3. договору включно позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 22% річних. Розмір процентної ставки може змінюватись в порядку та випадках, передбачених цим договором.

Згідно п.2.3 кредитного договору нарахування процентів здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості за кредитом/простроченої заборгованості за договором протягом всього строку користування кредитом/наявності простроченої заборгованості. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту (траншу) та не враховується день погашення кредиту/простроченої заборгованості в повному обсязі.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку визначеному договором.

Позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно з Графіком (п.5.2 кредитного договору).

Згідно п.5.3. кредитного договору позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця 28 числа, та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі. При простроченні погашення ануїтетного платежу проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за кредитом за період прострочення, в тому числі, визначені п.2.2 договору, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених Графіком. При цьому, у разі нездійснення погашення кредиту в кінцевий термін погашення кредиту, проценти передбачені п.2.2 договору, нараховуються та сплачуються позичальником за період з дати кінцевого терміну погашення кредиту (включно) по календарний день, що передує дню фактичного погашення заборгованості за договором в повному обсязі.

Відповідно до п. 8.1.3 кредитного договору у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором та/або договором забезпечення, а також інші обставини, які на думку кредитора свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором не будуть виконані. Кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості.

Згідно пунктів 10.1.1, 10.1.2 кредитного договору позичальник є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим та існуючим згідно з законодавством України, діяльність позичальника (його службових та найманих працівників), у т.ч. операції з використанням отриманих за договором грошових коштів, не пов`язані та не будуть пов`язані з легалізацією злочинних доходів, фінансуванням тероризму, фінансування розповсюдження зброї масового знищення або корупційної діяльності, а також з проведенням Заборонених операцій (зокрема, позичальник не є санкціонованою особою) чи проведенням заборонених Операцій або фінансових операцій, що не мають очевидної економічної доцільності (сенсу) або мають на меті уникнення оподаткування чи уникнення виконання вимог та обмежень, передбачених банківськими валютним законодавством, законодавством з питань фінансового моніторингу. На момент укладення договору позичальник володіє достатнім рівне платоспроможності і кредитоспроможності, необхідної для вчасного виконання ним своїх зобов`язань за договором, та не існує відомих позичальнику обставин, які можуть негативним чином вплинути на рівень його платоспроможності і кредитоспроможності.

Позичальник свідчить, що всі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких позичальник виходив при укладанні договору та/або розірвання позичальником договору, договорів забезпечення, а також для невиконання позичальником зобов`язань за вищезазначеними договорами (п.10.2 кредитного договору).

Згідно п.12.1 кредитного договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором. При підписання документів щодо виконання змін, припинення договору сторони визначають обов`язкове скріплення підписів позичальника/уповноважених осіб печаткою відповідної сторони від імені яких діють такі особи.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 28.02.2020 між Акціонерним товариством Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (позивач, кредитор) та ОСОБА_1 (відповідач, поручитель) укладено договір поруки №011/36160/00822011П (а.с.28-31).

Відповідно до умов п.1.1. договору поруки №011/36160/00822011П поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечення зобов`язань у тому числі тих, що виникають з умов кредитного договору, за умовами якого позичальник зобов`язаний: повернути кредит в розмірі 800 000,00 грн в порядку передбаченому кредитним договором, не пізніше 28.02.2023 або іншої дати, визначеної відповідно до умов кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 22% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим договором, сплатити комісії в розмірах, передбачених кредитним договором, сплатити пені, штрафи, передбачені кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки кредитора, пов`язані з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.

Згідно п. 1.2 договору поруки №011/36160/00822011П поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

У розділі 2 договору поруки №011/36160/00822011П сторони погодили порядок виконання зобов`язань поручителя, серед яких пунктом 2.1 встановлено, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов`язаннями, а пунктом 2.2 встановлено, що поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі визначеному кредитором у вимозі. Кредитор має право направляти вимоги поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання забезпечених зобов`язань.

Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 28.02.2020 між Акціонерним товариством Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (позивач, кредитор) та ОСОБА_2 (відповідач, поручитель) 18.11.2020 укладено договір поруки №Д5-В55/24-119 (а.с.32-34). Відповідно до умов п.1.1. договору поруки №Д5-В55/24-119 від 18.11.2020 поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за цим договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України сум тощо.

Відповідно до умов п.1.2. договору поруки №Д5-В55/24-119 від 18.11.2020 поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки визначені основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Згідно п.2.1. договору поруки №Д5-В55/24-119 від 18.11.2020 у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель - зобов`язаний виконати вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями.

Пунктом 2.2. договору поруки №Д5-В55/24-119 від 18.11.2020 встановлено, що поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання відповідної вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру забезпечених зобов`язань, що підлягають виконанню поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань позичальника перед кредитором за основним договором. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі.

Кредитор має право направляти вимоги поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання забезпечених зобов`язань.

На виконання умов кредитного договору №011/36160/00822011 від 28.02.2020 АТ "Райффайзен Банк Аваль" надав ПП "Карпатнафтопродукт" кредит в сумі 800 000 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку (а.с.27).

Згідно розрахунку заборгованості за ПП "Карпатнафтопродукт" станом на 25.03.2021 заборгованість складала 809435 грн 41 коп., з них: 756156 грн 81 коп. - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 17316 грн 40 коп., 53278 грн 60 коп. - заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 41 884 грн 46 коп. (а.с.13-14).

Наявні в матеріалах справи вимоги про дострокове виконання грошових зобов"язань за кредитним договором №011/36160/00592020/П від 12.07.2019 (а.с.35,36) суд до уваги не бере, оскільки вказані вимоги не стосуються предмету дослідження у вказаній справі щодо стягнення грошових коштів по кредитному договору №011/36160/00822011 від 28.02.2020.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Згідно зі статтею 180 Господарського Кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що на виконання умов договору Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" надав ПП "Карпатнафтопродукт" грошові кошти в сумі 800 000 грн на підставі кредитного договору №011/36160/00822011 від 28.02.2020.

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ст.530 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу.

За умовами кредитного договору сплату кредиту та відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами упродовж строку кредитування (до 28.02.2023 ).

Водночас, згідно 8.1.3 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості.

Пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав.

Разом з тим, в судовому засіданні судом з`ясовано, що до матеріалів справи позивачем помилково подані вимоги про дострокове виконання відповідачем зобов`язань, які не стосуються вказаного договору. Представник позивача зазначив, що вимоги про дострокове повернення кредитних коштів направлено відповідачам вже після звернення з позовом до суду, однак навіть цих вимог матеріали справи не містять.

У постанові від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла до правового висновку, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини 10 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції чинній до 10.06.2017р.), не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього, як у позичальника, відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

Частина 10 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" фактично містить такі ж вимоги, як і частина 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування", яка також встановлює обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

До договорів про надання споживчого кредиту, які були укладені після 10.06.2017, норми Закону України "Про споживче кредитування" є спеціальними.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач, звертаючись до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості, як кредитодавець, дотримався вимоги ч.4 ст.16 Закону України "Про споживче кредитування" щодо обов`язкового досудового врегулювання спору та у письмовій формі повідомив відповідачів про затримку сплати споживчого кредиту із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягає лише та частина заборгованості по кредиту у відповідності до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 25.03.2021.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за ПП "Карпатнафтопродукт" станом на 25.03.2021 заборгованість складала 809435 грн 41 коп., з них: 756156 грн 81 коп. - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 17316 грн 40 коп., 53278 грн 60 коп. - заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 41 884 грн 46 коп. (а.с.13-14).

Отже, за встановлених судом обставин, станом на 25.03.2021 прострочена заборгованість відповідача - ПП "Карпанафтопродукт" перед позивачем за тілом кредиту становить 17 316 грн 40 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 41 884 грн 46 коп.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Сторони у п.2.2 кредитного договору погодили розмір процентів за користування кредитом, який становить 22%.

Відповідач - ПП "Карпанафтопродукт" факту наявності заборгованості не спростував, доказів відсутності заборгованості суду не надав.

Таким чином, з відповідача - ТОВ "Карпанафтопродукт" на користь позивача належить стягнути прострочену станом на 25.03.2021 заборгованість за кредитним договором №011/36160/00822011 від 28.02.2020 у розмірі 59200 грн 86 коп., з них прострочену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17 316 грн 40 коп. та прострочену заборгованість за відсотками - 41 884 грн 46 коп.

В тій частині позовних вимог, яка стосується дострокового стягнення коштів, строк сплати якої не настав на час розрахунку, належить відмовити.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою, як одним із видів забезпечення виконання зобов`язання (частина перша статті 546 ЦК України).

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 547 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

За встановлених судом обставин, за договором поруки №011/36160/00822011П, що укладений між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 , останній ( ОСОБА_1 ) надав поруку по виконанню зобов`язань ПП "Карпатнафтопродукт" за кредитним договором №011/36160/00822011 від 28.02.2020.

Таким чином, ОСОБА_1 , відповідно до умов договору поруки та чинного законодавства України, разом з ПП "Карпатнафтопродукт" несе солідарну відповідальність перед Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" за невиконання кредитного договору №011/36160/00822011 від 28.02.2020.

Крім того, за договором поруки №Д5-В55/24-119 від 18.11.2020, що укладений між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 , останній ( ОСОБА_2 ) надав поруку по виконанню зобов`язань ПП "Карпатнафтопродукт" за кредитним договором №011/36160/00822011 від 28.02.2020.

Таким чином, ОСОБА_2 відповідно до умов договору поруки та чинного законодавства України, разом з ПП "Карпатнафтопродукт" також несе солідарну відповідальність перед Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" за невиконання кредитного договору №011/36160/00822011 від 28.02.2020.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір, у відповідності до п.2 ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" (вул. О. Кисілевської, буд. 41, м. Івано-Франківськ, 76002, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, буд. 9, м. Київ, 01011, ) 59 200 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті) грн 86 коп.заборгованості, з яких: заборгованість за кредитом - 17 316 (сімнадцять тисяч триста шістнадцять) грн 40 коп., заборгованість за відсотками - 41 884 (сорок одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн 46 коп.

Стягнути з Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" (вул. О. Кисілевської, буд. 41, м. Івано-Франківськ, 76002, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, буд. 9, м. Київ, 01011, ) 295 (двісті дев`яносто п`ять) грн 85 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, буд. 9, м. Київ, 01011, ) 295 (двісті дев`яносто п`ять) грн 85 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, буд. 9, м. Київ, 01011, ) 295 (двісті дев`яносто п`ять) грн 85 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції в порядку розділу 4 ГПК України.

Повне судове рішення складено 10.03.2022

Суддя О. В. Рочняк