ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2022м. ДніпроСправа № 904/334/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санойл-Агро", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 51655,11грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санойл-Агро" заборгованість у розмірі 51 655,11грн., з яких:

- основний борг у розмірі 44 160,00 грн.;

- пеня у розмірі 2 101,54 грн.;

- штраф у розмірі 4 416,00 грн.;

- 3 % річних у розмірі 359,33 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 618,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №176/20 від 19 березня 2020 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 18.10.2021 по 24.01.2022 у сумі 359,33 грн. та інфляційні збитки за листопад-грудень 2021 року.

На підставі пункту 6.2 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 2101,54 грн. за загальний період з 18.10.2021 по 24.01.2022 та штраф 10% у розмірі 4 416,00грн.

Відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу, щодо нарахованих штрафних санкцій просить відмовити. До відзиву відповідач надав лист від 18.02.2022 №19 на адресу позивача, в якому просить врегулювати питання погашення заборгованості шляхом повернення спирту ізопропілового на суму 44160,00грн.

Відзив на адресу позивача не направлявся.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 справу №904/334/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Санойл-Агро" (покупець) укладено договір купівлі-продажу №176/20 від 19 березня 2020 року, відповідно до умов якого (п.1.1.) продавець зобов`язується передати у власність покупцю товар згідно видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору.

Загальний обсяг товару визначається як загальний обсяг всіх партій товару, що поставлені за цим договором згідно видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору (п.1.2. договору).

Ціна та порядок розрахунків за товар:

ціна за товар вказана у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору (п.2.1.),

загальна сума договору складається з сум, вказаних у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору (п.2.2.),

покупець зобов`язується здійснити оплату у розмірі 100% вартості кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця впродовж 6 (шести) календарних днів з моменту фактичної поставки даної партії товару (п.2.3.).

Згідно п.3.1. договору продавець зобов`язується поставити товар за погодженням сторін на умовах постачання, вказаних у видаткових накладних згідно з умовами Інкотермс 2010.

Кожна партія товару супроводжується наступними документами: рахунок-фактура, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, сертифікат (паспорт) якості (п.3.4. договору).

У випадку прострочення виконання грошових зобов`язань покупець повинен сплатити продавцю пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення виконання. За прострочення оплати понад 10 днів покупець сплачує продавцю додатковий штраф у розмірі 10% від вартості простроченого грошового зобов`язання. Штрафні санкції припиняються через один рік (п.6.2. договору).

Згідно п.п. 9.1.-9.2. договору, договір складений у двох примірниках, набуває чинності з дня його підписання повноважними представниками продавця та покупця і діє до 31.12.2022.

Згідно видаткової накладної №9 525 від 11.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент" поставило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Санойл-Агро" прийняло спирт ізопропіловий (код згідно УКТ ЗЕД ) у кількості 640,000кг на суму 44160,00грн (з ПДВ) (а.с.6).

Поставка товару підтверджена довіреністю № 4 від 11.10.2021, товарно-транспортною накладною №6780 від 11.10.2021 та не заперечується відповідачем.

Свої зобов`язання за договором щодо оплати поставленої продукції відповідач не виконав, заборгованість складає 44160,00грн.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 44160,00грн, пеню у розмірі 2 101,54 грн., штраф у розмірі 4 416,00 грн., 3 % річних у розмірі 359,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 618,24 грн., що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням сторонами прийнятих на себе договірних зобов`язань в частині поставки й оплати товару, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.3. договору передбачено обов`язок покупця здійснити оплату у розмірі 100% вартості кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця впродовж 6 (шести) календарних днів з моменту фактичної поставки товару.

Товар покупцем отримано 11 жовтня 2021 року, тож строк оплати за поставлений товар настав 17 жовтня 2021, який є вихідним днем (неділя).

З огляду на положення частини 5 статті 254 ЦК України, останнім днем виконання зобов`язання є перший за вихідним робочий день, а саме - 18 жовтня 2021 року.

Таким чином, прострочка виконання зобов`язання настає з 19 жовтня 2021 року, відповідач вважається таким, що прострочив свої зобов`язання з оплати товару.

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у сумі 44160,00грн станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

З урахуванням часткової оплати вартості поставленої продукції, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 44160,00грн заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Крім основного боргу позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у сумі 2 101,54 грн. за період з 18.10.2021 по 24.01.2022, штраф у розмірі 10% у сумі 4 416,00 грн., 3 % річних у сумі розмірі 359,33 грн. за період з 18.10.2021 по 24.01.2022, інфляційні втрати у сумі 618,24 грн за листопад-грудень 2021 року.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ст.546 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.1-3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Установлене статтею 3 названого Закону обмеження розміру пені не стосується неустойки, встановленої іншими законодавчими актами.

У наведених нормах Закону прямо вказано про те, що розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, а відповідно до абз.2 ч.3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який встановлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки НБУ.

Так, за умовами п.6.2. договору, у випадку прострочення виконання грошових зобов`язань покупець повинен сплатити продавцю пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення виконання. За прострочення оплати понад 10 днів покупець сплачує продавцю додатковий штраф у розмірі 10% від вартості простроченого грошового зобов`язання.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що нарахування пені обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ, однак невірно визначено період прострочки, відповідно й кількість днів прострочки в цьому періоді.

За розрахунком суду пеня за період з 19.10.2021 по 24.01.2022 (98 дн) складає 2080,96грн.

Розрахунок штрафу у розмірі 10% у сумі 4416,00грн є вірним.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Позивач заявив до стягнення 3% річних у сумі 359,33 грн. за період з 18.10.2021 по 24.01.2022, інфляційні втрати у сумі 618,24 грн за листопад-грудень 2021 року.

Перевіркою правильності нарахування інфляційних втрат судом помилок не виявлено. При нарахуванні 3% річних позивачем допущено помилку при визначенні періоду прострочки. За період з 19.10.2021 по 24.01.2022 3% річних складає 355,70грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 51630,9грн, з яких: основний борг у сумі 44160,00грн, пеня у сумі 2080,96грн., штраф у розмірі 10% у сумі 4416,00грн, 3% річних у сумі 355,70грн, втрати від інфляції у сумі 618,24 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у сумі 2479,84грн (2481,00х51630,9грн/51655,11грн).

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санойл-Агро" про стягнення 51655,11грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санойл-Агро" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Степового фронту, будинок 10, квартира 76, ідентифікаційний код 38548121) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент" (49041, м. Дніпро, вул. Трудових резервів,6, ідентифікаційний код 19313492) основний борг у сумі 44160,00грн, пеню у сумі 2080,96грн., штраф у розмірі 10% у сумі 4416,00грн, 3% річних у сумі 355,70грн, втрати від інфляції у сумі 618,24 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 2479,84грн, видати наказ.

У решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 29.03.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва