ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/15/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, )
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, )
про стягнення 45 323,54грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача пеню в сумі 18 205,78грн, 3% річних в сумі 5 726,38грн та збитки від інфляції в розмірі 21 391,38грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач до теперішнього часу не сплатив заборгованість за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 2-928УП від 01.02.2020р. за період із лютого 2020 по грудень 2020. Заборгованість в розмірі 349 057,84грн визнана рішенням суду від 26.01.2021 у справі № 922/3185/20, заборгованість в розмірі 278 623,24грн визнана рішенням суду від 29.06.2021 у справі № 922/1627/21. В якості правових підстав, позивач посилається на ст.ст.525, 526, 530, 610, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач у відзиві на позов заперечуючи проти заявлених позовних вимог, зазначив, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків є неприбутковою організацією, яка утримується за рахунок коштів державного бюджету. Не виконання відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги сталося внаслідок недостачі бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Для сплати штрафних санкцій у відповідача відсутнє відповідне фінансування. Також відповідач зазначає, що ним було вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, вина відповідача у невиконанні (неналежному виконанні) даних зобов`язань відсутня, що виключає його цивільну (господарську) правову відповідальність. Вказує, що позивачем не надано доказів того, що у зв`язку з простроченням оплати відповідачем позивач зазнав збитків, чи його становище погіршилося іншим чином, проте нарахування і стягнення з відповідача, який є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів державного бюджету, здійснює безпосереднє квартирно-експлуатаційне забезпечення, спрямоване на безпечну експлуатацію, утримання казарменно-житлового фонду, об`єктів соціально культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок забезпечення військових частин квартирним майном, штрафних санкцій та 3 % річних, на оплату яких не має бюджетних асигнувань, призведе до недостачі коштів для виконання основних функціональних обов`язків. Посилаючись на відсутність вини відповідача у затримці оплати за постачання електроенергії, складне економічне становище Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків та покладення непомірного тягаря на відповідача, просить суд зменшити розмір пені на 70%.

Позивач у відповіді на відзив просить суд поновити строк для її подання, посилаючись на те, що відзив на позовну заяву переданий адвокату 01.02.2022, оскільки надходження кореспонденції після проходження реєстрації та накладення резолюцій припало на вихідні дні.

Розглянувши дане клопотання, суд вважає за можливе його задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (ч.2 ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Враховуючи викладене та з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи суд вважає за можливе поновити строк для подання відповіді на відзив.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, та просить позовні вимоги задовольнити повністю. Вказує, що незалежно від того, що стало причиною відсутності у відповідача необхідної суми коштів (об`єктивні обставини чи суб`єктивна недбалість), це не звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. На підставі зазначеного просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від учасників справи не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 01.01.2019, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функції постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, у відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території" Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області.

Позивач, як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії" , затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 та на умовах постачання універсальних послуг.

На виконання п.13 розділу ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", а Акціонерна компанія "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Відповідно до абзацу 5 п.13 р. ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії.

Разом з тим, у відповідності до п.13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті позивача.

01.02.2020 між позивачем та Харківським національним університетом повітряних сил імені Івана Кожедуба укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 2-928УП, що є публічним договором приєднання, на умовах комерційної пропозиції № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, що є невід`ємним додатком до договору, розміщеного на офіційному сайті позивача: zbutenergo.kharkov.ua (далі договір).

За умовами даного договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1 договору).

Відповідно до п. 5.8 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктами 5.9 та 5.13 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника. При цьому, відповідно до пункту 3 комерційної пропозиції № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, що є невід`ємним додатком до договору (далі за - текстом комерційна пропозиція) розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії здійснюється шляхом фактичного обсягу спожитої електричної енергії оформлення між споживачем та постачальником "Акту прийому-передачі електричної енергії", сформованого згідно з даними на останній день розрахункового періоду споживача (пункт 4-5 комерційної пропозиції).

За змістом п.7 комерційної пропозиції, у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених пунктом 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, З% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 10 робочих днів від дня його отримання споживачем. Додатком № 1 до договору слугує заява - приєднання, яка має інформацію щодо об`єктів споживача до яких буде спрямовуватись постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

23.11.2020 між позивачем, Квартирно-експлуатаційним відділом міста Харкова (відповідач) та Харківським національним університетом повітряних сил імені Івана Кожедуба укладено додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої сторони змінили додаток № 3 "Комерційна пропозиція № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів" та визначили, що оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється відповідачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, який надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду, в якому визначається сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений платником протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем (пункт 2, 3 додаткової угоди).

У пункті 7 додаткової угоди встановлено, що дія додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 01.02.2020.

Згідно з переданими даними від Акціонерного товариства "Харківобленерго" проведені нарахування та за результатами розрахункових періодів, сформовані рахунки за електричну енергію по яким не було проведено розрахунок відповідно до умов Договору та комерційної пропозиції з лютого по грудень 2020 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.01.2021 у справі № 922/3185/20, через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним договором з відповідача на користь позивача стягнуто за період з лютого по липень 2020 року заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 349 057,84 грн, пеню в розмірі 27 420,30 грн, 3 % річних в розмірі 5 808,32 грн, збитки від інфляції в розмірі 3 448,53 грн та судовий збір в розмірі 5 786,03 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі № 922/1627/21 через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним договором з відповідача на користь позивача стягнуто за період з серпня по грудень 2020 року заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 278 623,24 грн., пеню у розмірі 10 077,92 грн., 3% річних у розмірі 9 876,89 грн., збитки від інфляції 23 504,88 грн., а також судовий збір в сумі 5 183,97 грн.

Відповідна заборгованість до даного часу є несплаченою.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного здійснення оплати за поставлену позивачем електричну енергію, останній на підставі п.7 комерційної пропозиції нарахував відповідачу пеню в сумі 18 205,78грн, 3% річних в сумі 5 726,38грн та збитки від інфляції в розмірі 21 391,38грн. за несвоєчасну сплату заборгованості за березень, квітень, травень та грудень 2020 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд керується наступним.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

Як вже було встановлено судом, наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 349 057,84грн підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 26.01.2021 у справі № 922/3185/20, у розмірі 278 623,24грн - рішенням господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі № 922/1627/21, яка на підставі ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

За умовами п.7 комерційної пропозиції, у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених пунктом 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

На підставі зазначеного, позивач за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за грудень 2020 року нарахував пеню в розмірі 18 205,78грн за період із 01.02.2021 по 21.07.2021, 3% річних в розмірі 5 726,38грн за період із 01.02.2021 по 19.08.2021, а також збитки від інфляції в розмірі 21 391,38грн за період із лютого 2021 по серпень 2021, що розраховані за несвоєчасну сплату заборгованості, яка виникла за період із березня 2020 по грудень 2020.

Суд вважає за необхідне відзначити, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано повністю або частково в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбаченої частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України плати до повного виконання боржником грошового зобов`язання.

Перевіривши правомірність нарахування 3% річних та збитків від інфляції судом вбачається, що таке нарахування відповідає наданому позивачем розрахунку, передбачено чинним законодавством та умовами договору.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доводи позивача не спростував, доказів сплати грошових коштів у строки, погоджені сторонами, суду не надав, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Враховуючи вказані обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 5 726,38грн за період із 01.02.2021 по 19.08.2021, а також збитків від інфляції в розмірі 21 391,38грн за період із лютого 2021 по серпень 2021, що розраховані за несвоєчасну сплату заборгованості, яка виникла за період із березня 2020 по грудень 2020, є цілком обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 18 205,78грн за період із 01.02.2021 по 21.07.2021 за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за грудень 2020 року, суд зазначає, що нарахування пені проведено позивачем з урахуванням приписів ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Однак, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 70%, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків є неприбутковою організацією, яка утримується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічна норма закріплена в ч.1 ст.233 Господарського кодексу України, згідно з якою у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в країні введено воєнний стан із 05.30год 24.02.2022 на 30 діб, який Указом Президента України № 133/2022 від 13.03.2022 продовжено ще на 30 діб.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що установа відповідача є бюджетною установою, здійснює безпосереднє квартирно-експлуатаційне забезпечення, спрямоване на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним житлом, враховуючи, що кошти з Державного бюджету на даний час переважно спрямовуються на підтримку Збройних Сил України для боротьби із військовою агресією Російської Федерації проти України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та у відповідності до ст.233 Господарського кодексу України, ст.551 Цивільного кодексу України зменшити розмір пені на 70%.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню в розмірі 5 461,73грн. В частині стягнення пені в розмірі 12 744,05грн суд вважає за необхідне відмовити.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладає на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 20, 73, 74, 75, 86, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) пеню в розмірі 5 461,73грн, 3% річних в розмірі 5 726,38грн, збитки від інфляції в розмірі 21 391,38грн та 2 270,00грн судового збору на поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Мегабанк», МФО 351629.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 12 744,05грн відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "10" квітня 2022 р. враховуючи введення в Україні воєнного стану із 24.02.2022 та об`єктивну неможливість складання повного рішення у строки, передбачені ч. 6 ст.233 ГПК України, через активні боєві дії на території м. Харкова.

Суддя Т.А. Лавренюк