ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2022 Справа № 910/18051/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт», м. Львів

про стягнення 49828,58 грн

За участю представників сторін: не викликались

Судові процедури

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 у даній справі постановлено позовну заяву Подільської районної в місті Києві державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» про стягнення 49828,58 грн передати за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Львівської області від 22.12.2021 справу передано для розгляду судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 28.12.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 5-денний строк для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків шляхом подання заяви про усунення недоліків з долученням відповідних доказів на підтвердження.

10.01.2022, в межах встановленого судом строку, позивач усунув допущені недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про усунення недоліків (вх.№400/22).

Ухвалою суду від 13.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та без виклику сторін.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором №6 від 02.03.2021 в частині поставки оплаченого позивачем товару, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати в розмірі 43891,20 грн та 3558,38 грн пені за невчасне виконання зобов`язань за Договором.

Заперечення відповідача

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву чи заяву про продовження строку для подання відзиву у встановлений ухвалою суду від 13.01.2022 п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали не подав, поважності причин пропуску строку для подання відзиву або заяви про продовження встановленого судом строку для подання відзиву не навів.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Обставини справи

02.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (Постачальник) та Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією (Замовник) укладено Договір №6 (Договір), відповідно до п.1.1. якого Постачальник прийняло на себе зобов`язання передати Замовнику у власність дизельне паливо (код ДК 021:200-9 Нафта і дистиляти, (09134200-9 Дизельне паливо), а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити вартість Товару в асортименті, кількості та за цінами, що зазначені у Специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з Специфікацією від 02.03.2021 року Постачальник зобов`язався поставити Дизельне пальне (в талонах) в обсязі 2000 (дві тисячі) літрів на суму 45720,00 грн з ПДВ.

Належне виконання умов Договору в частині оплати вартості товару підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням № 89 від 10 березня 2021 року на суму 45720,00 грн.

У свою чергу Постачальник передав Замовнику талони ТОВ "Інтер кард"( як емітент карток) номіналом 20л та 10л на отримання ТОВАРУ відповідно до п.5.1 договору, що підтверджується актом приймання-передачі талонів на пальне від 03.03.2021, копія додається.

Як зазначив позивач у позовній заяві, з 06.07.2021 року Замовник не мав можливості використовувати талони на отримання ТОВАРУ в зв`язку з тим, що вони перестали спрацьовувати на АЗС «WOG», що перераховані в додатку до договору, який є невід`ємною частиною договору. При цьому, жодної інформації про можливі технічні проблеми та строки їх вирішення Замовнику не надходило, що є грубим порушенням прав Замовника.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено лист-претензію №106-5582 від 04.08.2021 до відповідача. З отриманої відповіді №706/04 від 12.08.2021 вбачається, що Постачальник підтверджує взяті на себе зобов`язання і має намір виконувати умови договору. Станом на 01.10.2021 року зобов`язання не виконуються, Постачальник не відповідає на телефонні дзвінки та обмін талонів на дизельне пальне не здійснюється.

11.10 2021 року позивачем направлено інформаційний запит №106-7425 до ТОВ ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ (як орендарю АЗС WOG) з метою з`ясування причин відмови відпуску пального для службового автомобіля по талонам ТОВ «Інтер кард» (як емітент карток) на АЗС «WOG», що вказані в додатку до договору. З листа-відповіді вбачається, що між ТОВ «Вест Петрол Маркет» та ТОВ «Прайм Лайт», та ТОВ «Інтер кард» (як емітент карток) взагалі відсутні договірні відносини, тому відпуск пального для службового автомобіля на підставі таких талонів неможливий.

Вартість талонів, які залишились у позивача, становить 43891,20 грн (сорок три тисячі вісімсот дев`яносто одна гривна двадцять копійок), що підтверджується службовою запискою начальника відділу-головного бухгалтера Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог окрім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 3558,38 грн пені.

Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між сторонами Договору №6 від 02.03.2021.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Позивачем свої зобов`язання за Договором щодо оплати замовленого товару виконано повністю, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжним дорученням №89 від 10 березня 2021 року на суму 45720,00 грн.

У свою чергу відповідач своїх зобов`язань щодо поставки оплаченого позивачем товару повністю не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до п.3.1. сума цього Договору становить 45720,00 грн (сорок п`ять тисяч сімсот двадцять гривень), в т.ч. ПДВ 7620,00 грн (сім тисяч шістсот двадцять гривень).

Згідно з п.1.2. Договору відпуск Товару з АЗС здійснюється за Талонами на момент їх подання через АЗС.

Пунктом 6.3 Договору передбачено обов`язок Постачальника забезпечити передачу товару через АЗС Замовнику або уповноваженому ним Користувачу в наступному режимі безперервно та цілодобово, за винятком випадків, коли роботу АЗС припинено внаслідок технічної перерви, технічної аварії або дії форс-мажорних обставин, у відповідності до кількості та номенклатури товару, визначеного в пред`явлених бланках протягом терміну дії договору та після його закінчення, якщо пред`явлені бланки були оплачені протягом терміну дії договору, а Товар не отримано Замовником на АЗС.

Судом встановлено, що факт підписання сторонами Акту приймання-передачі талонів на пальне від 03.03.2021 у кількості 140 (сто сорок) шт.: дизельне паливо 80 шт. по 10 л., 60 шт. по 20 л. не свідчив про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджував факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Картка являє собою емітований Покупцем документ встановленого зразку та форми, одноразового використання, що посвідчує право Покупця та/або уповноваженого ним користувача на одержання певної кількості та певної марки нафтопродукту на АЗС Постачальника.

Водночас, як зазначено позивачем, підтверджується матеріалами справи, не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений товар на суму 43891,20 грн

Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за Договором щодо поставки оплаченого позивачем товару не подав.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми сплачених коштів в сумі 43891,20 грн.

За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

У відповідності до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.3. Договору встановлено, що у разі порушення строків поставки товару Постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 43891,20 грн заборгованості та 3558,38 грн пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2379,00 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №594 від 13.10.2021.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Прайм-Лайт» (79044, Львівська обл, м.Львів, вул. Єфремова, 84/1Б; ) на корить Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (04070, м.Київ, Контрактова площа, буд. 2; ) 43891,20 грн (сорок три тисячі вісімсот дев`яносто одна гривня 20 копійок) заборгованості за Договором №6 від 02.03.2021, 3558,38 грн (три тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім гривень 38 копійок) та 2379,00 грн (дві тисячі триста сімдесят дев`ять гривень) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 25.03.2022.

Суддя Кидисюк Р.А.