ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2022м. ДніпроСправа № 904/9773/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону,м. Дніпро в інтересах держави в особі:

Позивач-1: Міністерства оборони України, м. Київ

Позивач-2: Військової частини НОМЕР_1 , м. Новомосковськ, Дніпропетровська область
до Приватного підприємства "БК-Сервісбуд", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованість у розмірі 77 942,27 грн.

ПРОЦЕДУРА:
Дніпровська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону Дніпро в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "БК-Сервісбуд" суму завищення обсягів та вартості виконаних робіт за договором підряду № 136 КЕС/К від 11.12.2020 в розмірі 77 942,27 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами., та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 30.01.2022: відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 20.01.2022: відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію заперечень направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду).

В зазначений строк відповідач не скористалися наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

На адресу Господарського суду Дніпропетровської області повернувся конверт з ухвалою суду від 31.12.2021, яка належним чином направлялися на юридичну адресу відповідача, з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Таким чином, ухвалу господарського суду по справі №904/9773/21 відповідачем за юридичною адресою не отримано, а будь-якої іншої адреси для листування з відповідачем у справі господарському суду не відомо.

Вказані ухвали надсилалися рекомендованими листами з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Згідно з ч. 7 ст.120, п. 5 ч. 6 ст.242 ГПК України судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення відповідача про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Отже, неотримання судової повістки (з ухвалою суду) відповідачем є наслідками діяння (бездіяльності) останнього щодо її належного отримання.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданоюстаттею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 31.12.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.12.2021 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позиція прокурора (позивачів), викладена у позовній заяві.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами виконаних за Договором робіт, 15.12.2020 та 21.12.2020 Позивачем-2 та Відповідачем підписані Акт приймання виконаних будівельних робіт ф. № КБ-2в № 1 з Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2020 року на суму 501512,62 грн. та Акт приймання виконаних будівельних робіт ф. № КБ-2в № 2 з Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2020 року на суму 522 487,38 грн., відповідно, а всього - на загальну суму 1 024 000, 00 грн.

Так, за результатами проведеного аудиту військової частини НОМЕР_1 , за період з 01.01.2018 по 30.04.2021 перевірки вартості виконаних робіт з «Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування № 2, 93 омбр, ОК «Схід», смт. Черкаське, Дніпропетровська обл., військове містечко № 2», за Договором № 136 КЕС/К від 11.12.2020 року, укладеним з ПП «БК-Сервісбуд», встановлено завищення вартості виконаних робіт на суму 77942,27 грн.

Завищення обсягів та вартості виконаних робіт допущені внаслідок невідповідності обсягів фактично виконаних робіт за Договором № 136КЕС/К по улаштуванню покрівлі з обсягами, зазначеними в Актах приймання виконаних робіт форми №КБ-2в № 1 та № 2 за грудень 2020 в яких сума завищених робіт склала 77942,27 грн., чим порушено вимоги п. 6.4. ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва".

Позиція відповідача.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ
11.12.2020 Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - Позивач-2) та ПП «БК-Сервісбуд» (далі - Відповідач) був укладений договір №136 КЕС/К (далі - Договір), за яким Відповідач зобов`язався виконати роботи із влаштування даху по об`єкту: «Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування № 2, 93 омбр, ОК «Схід», смт. Черкаське, Дніпропетровська обл., військове містечко № 2» коригування (ДК 021:2015-45260000-7 - Покрівельні роботи та інші спеціалізовані будівельні роботи) за рахунок коштів Державного бюджету України (п. 1.1.).

Відповідно до п.3.1. Договору, вартість робіт по договору складає 1 024 000,00 грн. без ПДВ. Виконання робіт та розрахунки за виконання робіт буде здійснено за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України (кошторисних призначень і фінансування) на цілі, передбачені умовами цього договору.

Відповідно до п.3.3. Договору, Зазначена Договором ціна є твердою, складається Підрядником (Відповідачем) на підставі наданої ним цінової пропозиції згідно з вимогами нормативних документів у сфері ціноутворення в будівництві.

Відповідно до п.п. 2.3, 2.5 Договору, Підрядник (Відповідач) розпочинає виконання робіт протягом трьох днів з дати підписання Договору. Датою закінчення робіт за Договором вважається дата їх прийняття Замовником, що засвідчується підписанням акта приймання-передачі робіт.

Відповідно до п. 19.1 Договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами умов Договору.

Відповідно до п.10.1 Договору, Підрядник (Відповідач) самостійно організовує всю роботу по виконанню цього Договору відповідно до графіку виконання робіт, що є додатком до Договору та з дотриманням вимог ДБН А.3.1-5-2009 «Організації будівельного виробництва», іншими нормативними документами, які регулюють виконання будівельних робіт і гарантує надійність і якість виконаних робіт з моменту підписання акту прийняття виконаних робіт в гарантійну експлуатацію протягом нормативного терміну.

Відповідно до п. 13.5. Договору визначено, що в разі здійснення перевірки відповідності обсягів виконаних робіт уповноваженими органами та (або) організацією та виявлення завищень обсягів робіт, за умови відсутності спірних питань, Підрядник (Відповідач) повертає суму завищень на рахунок Замовника (Позивач-2).

Відповідно до п. 15.4. Договору, при виявленні у розрахунках за виконані роботи (форми КБ-2в та КБ - 3), які були відповідно оформлені та оплачені, безперечних помилок та порушень, вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок.

Відповідно до п. 15.10. Договору, Підрядник (Відповідач) несе повну відповідальність у разі виявлення уповноваженим органом в ході перевірки невідповідності обсягів і якості виконання робіт проектно-кошторисній документації та зобов`язаний відшкодувати Замовнику (Позивач 2) суму завищень та завданих збитків у повному обсязі.

За результатами виконаних за Договором робіт, 15.12.2020 року та 21.12.2020 року Позивачем-2 та Відповідачем підписані Акт приймання виконаних будівельних робіт ф. № КБ-2в № 1 з Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2020 року на суму 501512,62 грн. та Акт приймання виконаних будівельних робіт ф. № КБ-2в № 2 з Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2020 року на суму 522487,38 грн., відповідно, а всього - на загальну суму 1 024 000, 00 грн.

На виконання умов Договору (п. 13.1.) Позивачем-2, відповідно до Актів приймання виконаних будівельних робіт та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-2в, №КБ-3) були перераховані на користь Відповідача кошти у розмірі 501512,62 грн. - за платіжним дорученням № 31 від 16.12.2020 року та в розмірі 522487,38 грн. - за платіжним дорученням № 37 від 22.12.2020 року, а всього на загальну суму - 1 024 000,00 грн.

30.06.2021 року представниками Позивача-2 та Відповідача проведені контрольні обміри обсягів виконаних робіт, за результатами яких встановлені завищення обсягів та вартості виконаних будівельних робіт за Договором № 136 КЕС/К від 11.12.2020 року - на суму 77942,27 грн., що підтверджується Актом контрольного обміру № 2 та Відомістю перерахунку вартості (завищення обсягів) до Акту від 30.06.2021 року по Договору № 136 КЕС/К на суму 77942,27 грн.

Вказані Акти та Відомості перерахунків підписані Відповідачем - директором ПП «БК-Сервісбуд» Медяником Ю.П. - без спору та зауважень, а отже визнано обов`язок повернути вказані кошти.

Зазначені факти також підтверджені Звітом за результатами внутрішнього аудиту №520/4/23/аз від 15.07.2021 військової частини НОМЕР_1 .

Так, за результатами проведеного аудиту військової частини НОМЕР_1 , за період з 01.01.2018 по 30.04.2021 перевірки вартості виконаних робіт з «Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування № 2, 93 омбр, ОК «Схід», смт. Черкаське, Дніпропетровська обл., військове містечко № 2», за Договором № 136 КЕС/К від 11.12.2020 року, укладеним з ПП «БК-Сервісбуд», встановлено завищення вартості виконаних робіт на суму 77942,27 грн.

Завищення обсягів та вартості виконаних робіт допущені внаслідок невідповідності обсягів фактично виконаних робіт за Договором № 136КЕС/К по улаштуванню покрівлі з обсягами, зазначеними в Актах приймання виконаних робіт форми №КБ-2в № 1 та № 2 за грудень 2020 в яких сума завищених робіт склала 77942,27 грн., чим порушено вимоги п. 6.4. ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва".

Пунктом 15.1. Договору № 136КЕС/К передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань, Сторони несуть відповідальність, передбачену Договором та чинним законодавством України.

16.07.2021 ПП «БК-Сервісбуд» на адресу військової частини НОМЕР_1 направлено листа, в якому той повністю погодився з результатами контрольних обмірів використання матеріальних ресурсів та фактично визнав порушення та факти наявності завищення обсягів виконаних будівельних робіт на об`єктах «Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування № 1, 93 омбр, ОК «Схід», смт. Черкаське, Дніпропетровська обл., військове містечко № 2» та «Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування № 2, 93 омбр, ОК «Схід», смт. Черкаське, Дніпропетровська обл., військове містечко № 2», а також повідомив Позивача-2 про намір відшкодувати заявлені завищення вартості із зобов`язанням перерахувати вищевказані грошові кошти на розрахунковий рахунок військової частини НОМЕР_1 не пізніше 25.08.2021 року. Проте станом на дату подання вказаної позовної заяви Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та кошти не повернув, що стало причіною звернення до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Встановлені вище відносини сторін є відносинами підряду

Відповідно до ч.1,2 ст 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Пртягом грудня 2020 року Відповідачем виконувались роботи з влаштування даху по об`єкту: «Будівництво казарми поліпшеного планування №2, 93 омбр, ОК «Схід», смт Черкасське, Дніпропетровської обл., військове містечко №2»

Згідно з вимогами ст. 853, 854 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповдачем роботи виконані в повному обсязі та приіняті позивачем 15.12.2020, що підтверджено наявним у матеріалах справи актом виконаних робіт. Вартість прийнятих робіт склала 522 487,37грн.

Проведення позивачем оплати за виконані роботи підтверджено наданим до матералів справи платіжним дорученням № 37 від 22.12.2020 на суму 522 487,37грн.

Згідно пункту 6.4.7. ДСТУ Б Д. 1.1 -1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" та Договору, незалежно від виду договірної ціни та способів взаєморозрахунків при виявлені у кошторисах виконаних робіт безперечних помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок з урахуванням термінів позовної давності згідно з законодавством України.

Як встановлено вище, після проведення контрольyих обмірів встановлені завищення обсягів та вартості виконаних будівельних робіт за Договором № 136 КЕС/К від 11.12.2020 року - на суму 77942,27 грн. Акти та Відомості перерахунків підписані Відповідачем - директором ПП БК-Сервісбуд Медяником Ю.П. - без спору та зауважень

Відповідно до ч.1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідач погодився з результатами контрольних обмірів використання матеріальних ресурсів та фактично визнав порушення та факти наявності завищення обсягів виконаних будівельних робіт на об`єктах Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування № 1, 93 омбр, ОК Схід, смт. Черкаське, Дніпропетровська обл., військове містечко № 2 та Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування № 2, 93 омбр, ОК Схід, смт. Черкаське, Дніпропетровська обл., військове містечко № 2.

Отже, 77 942,27грн. вартості завищення обсягів виконаних будівельних робіт є безпідставно набутими відповідачем та підлягають поверненню позивачеві.

Відповідач повідомив Позивача-2 про намір відшкодувати заявлені завищення вартості із зобов`язанням перерахувати вищевказані грошові кошти на розрахунковий рахунок військової частини НОМЕР_1 не пізніше 25.08.2021 року.

З огляду на визначені Договірні відносини та вищеописані вимоги законодавства ПП «БК-Сервісбуд» зобов`язаний повернути Міністерству оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 суми завищення обсягів та вартості виконаних робіт за Договором підряду № 136 КЕС/К від 11.12.2020 року.

Станом на час розгляду справи доказів сплати суми завищення обсягів та вартості виконаних будівельних робіт відповідачем в добровольному порядку в повному обсязі або частково до матеріалів справи не надано.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

За встановлених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі зі стягненням з відповідача на користь позивача-1 суми завищення обсягів та вартості виконаних робіт за Договором підряду № 136 КЕС/К від 11.12.2020 року у розмірі 77 942,27 грн.

ЩОДО ПОВНОВАЖЕНЬ ПРОКУРОРА НА ПРЕДСТАВНИЦТВО ІНТЕРЕСІВ ДЕРЖАВИ У СУДІ

Стосовно вирішення питання про наявність у прокурора повноважень на представництво у суді інтересів держави, суд керувався нормами ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04,1999 року №3-рп/99 суд, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Згідно зі ст. З Закону України "Про Збройні Сили України", п.п. 1, 4 "Положення про Міністерство оборони України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство оборони України забезпечує життєдіяльність Збройних Сил, їх функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань, застосування, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, підтримання справності, технічної придатності та модернізації зазначеного озброєння і техніки, матеріальних, фінансових, інших ресурсів та майна згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил в межах коштів, передбачених державним бюджетом, і здійснює контроль за їх ефективним використанням, організовує виконання робіт і надання послуг в інтересах Збройних Сил.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оборону України" та ст. 15 Закону України "Про Збройні Сили України" фінансування потреб національної оборони держави та Збройних Сил України здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, а відтак порушення зобов`язань за договорами, укладеними зі Збройними Силами України в особі органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій є безпосереднім порушенням інтересів держави.

За п.1 "Положення про міністерство оборони України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба. З метою організації своєї діяльності, Міністерство оборони України забезпечує в установленому порядку самопредставництво Міноборони в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від його імені, у тому числі через посадових (службових) осіб юридичної служби Міноборони або інших уповноважених осіб, а також забезпечує представництво інтересів Міноборони в судах та інших органах через представників (п.п.9 п. 5 Положення про Міністерство оборони України).

Питання діяльності юридичної служби міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих держадміністрацій, а також державного підприємства, установи та організації регулюється "Загальним положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1040 від 26.11.2008 року (далі - "Загальне положення", дія якого поширюється на діяльність юридичної служби державного господарського об`єднання (п.1 "Загального положення").

Відповідно до п. 4 "Загального положення", основним завданням юридичної служби є організація правової роботи, спрямованої на правильне застосування, неухильне дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства, інших нормативних актів органом виконавчої влади, підприємством, їх керівниками та працівниками під час виконання покладених на них завдань і функціональних обов`язків, а також представлення інтересів органу виконавчої влади, підприємства в судах.

Як визначено нормами "Положення про Юридичний департамент Міністерства оборони України", затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 259 від 16.05.2016 року, юридичний департамент Міністерства оборони України є структурним підрозділом апарату Міністерства оборони України, який призначений для організації правової роботи, спрямованої на правильне застосування дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства, а також представництва інтересів Міністерства оборони України в судах.

Згідно з п. 13 "Положення про юридичну службу Міністерства оборони України", затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 259 від 16.05.2016 року, юридична служба Міністерства оборони України зобов`язана організовувати позовну роботу, приймати участь у претензійній та позовній роботі, здійснювати контроль за її проведенням.

За правилами п. 14 цього ж Положення, територіальний юридичний підрозділ (відділ), відповідно до покладених на нього завдань, здійснює представництво в установленому законом порядку інтересів Міністерства оборони України в судах та інших юрисдикційних органах під час розгляду правових питань і спорів у визначеній адміністративно-територіальній зоні відповідальності, взаємодіє з відповідними військовими прокуратурами щодо подачі в інтересах Міноборони позовів та участі їх представників у судових засіданнях.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Збройні Сили України", ст. ст. 2, 10 Закону України "Про оборону України", Збройні Сили України - це військове формування, на яке покладається оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості. Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснює

Міністерство оборони України, яке відповідно до ст. ст. З,4, 6, 7 Закону України "Про Збройні Сили України", ст. ст. 8, 13 Закону України "Про оборону України" та п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від З серпня 2006 року № 1080, Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, оборони і військового будівництва.

Позивач-2 - військова частина НОМЕР_1 - є структурним підрозділом Державної спеціальної служби транспорту (далі за текстом - ДССТ), що діє відповідно до Положення про військову частину, затвердженого 12.07.2019 року головою Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, та призначена для забезпечення стійкого функціонування транспорту, що використовується в інтересах держави.

Згідно ст. 1 Закону України "Про Державну спеціальну службу автотранспорту" (далі - Закону України "Про ДССТ"), Державна спеціальна служба транспорту є спеціалізованим військовим формуванням, що входить до системи Міністерства оборони України, призначеним для забезпечення стійкого функціонування транспорту в мирний час та в особливий період.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про ДССТ", фінансування ДССТ здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в межах обсягів бюджетних призначень, визначених головному розпоряднику - Міністерству оборони України і передбачених окремим рядком у Державному бюджеті України, а також з інших джерел, передбачених законом. Державна спеціальна служба транспорту має службові приміщення та інші споруди, об`єкти охорони здоров`я, навчального, науково-дослідного, господарського та соціально-культурного призначення, житловий фонд.

У разі необхідності забезпечення Державної спеціальної служби транспорту може проводитися підприємствами Міністерства оборони України, а також за окремими угодами, у тому числі із закордонними організаціями, за умов додержання норм і правил використання коштів, визначених законодавством України (ч.ч. 4,5 ст.18 Закону України "Про ДССТ").

Майно, що закріплене за Державною спеціальною службою транспорту, є державною власністю, що перебуває у сфері управління Міністерства оборони України, і належить їй на правах оперативного управління (ст.19 Закону України "Про ДССТ"). Господарська діяльність юридичних осіб, що входять до складу Державної спеціальної служби транспорту, здійснюється відповідно до законодавства України (ст.20 Закону України "Про ДССТ").

Отже, як центральний орган виконавчої влади Міністерство оборони України є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та здійснює керівництво структурними формуваннями, до числа яких відноситься Військова частина Т0320 - 194 понтонно-мостова бригада (м. Новомосковськ).

Невиконання або неналежне виконання суб"єктами підприємницької діяльності умов договорів, укладених з військовими частинами, установами Міністерства оборони України, завдає шкоди економічним інтересам держави, проте, в порушення вимог "Інструкції про організацію претензійної та позовної роботи, представництва інтересів в судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України", затвердженої наказом Міністра оборони України №744 від 30.12.2016 року, ані Міністерство оборони України, ані Військова частина НОМЕР_1 заходи представницького характеру з питань захисту інтересів держави шляхом стягнення коштів з ПП "БК-Сервісбуд" за порушення умов Договорів № 136 КЕС/К від 11.12.2020 року не здійснювали.

На виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону листом за № 5-4-1826вих-21 від 21.10.2021 року повідомлено суб`єкта владних повноважень - Міністерство оборони України та військову частину НОМЕР_1 про порушення інтересів держави та необхідність вжиття заходів захисту. Також даним листом повідомлено, що прокуратурою також опрацьовується дане питання, та у разі встановлення підстав для пред`явлення позовів в інтересах держави, такі позови будуть пред`явлені прокурором.

28 жовтня 2021 року до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері від Військової частини НОМЕР_1 надійшов лист № 927 від 28.10.2021 року, яким прокуратуру повідомлено, що оскільки військова частина фінансується з державного бюджету, на даний час кошторисні призначення для сплати судового збору щоб подати позов відсутні, а також через велику кількість поставлених перед військовою частиною завдань, у тому числі в зоні ООС, на виконання яких задіяний особовий склад частини, самостійно з позовом до суду не зверталась.

З Міністерства оборони України, станом на дату позову відповідь на лист прокуратури № 5-4-1826 вих-21 від 21.10.2021 року не надходила.

Отже, прокурором виконані вимоги ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", тому його звернення до суду з позовом до ПП "БК-Сервісбуд" в інтересах держави є правомірним.

СУДОВІ ВИТРАТИ.
Щодо судового збору
Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства «БК-Сервісбуд» (51400, м. Павлоград, вул. Степового фронту, буд.10/37; ) на користь держави в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6; ) суму завищення обсягів та вартості виконаних робіт за Договором підряду № 136 КЕС/К від 11.12.2020 року у розмірі 77 942,27 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «БК-Сервісбуд» (51400, м. Павлоград, вул. Степового фронту, буд. 10/37; ) на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері (49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, буд. 2; ;ДКСУ, м. Київ, код банку 820172, р/р UА0082762, КЕКВ 2800) судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано -

Суддя В.Г. Бєлік