УХВАЛА

м. Київ

14.02.2022Справа № 910/4473/21 (910/21355/21)
За позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик,36, ідентифікаційний номер 22883141)

про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

в межах справи №910/4473/21

За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Д.В. Мандичев

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники учасників:

від позивача - Тарасов С.О.,

від відповідача - Поліщук М.В.,

вільний слухач - ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/4473/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київської міської ради про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем чинного законодавства щодо затвердження проекту землеустрою на відведення земельної ділянки у місті Києві та надання такої земельної ділянки безоплатно у власність позивача шляхом винесення відповідного рішення.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 14.02.2022.

24.01.2022 до суду надійшов відзив Київської міської ради на позовну заяву разом із клопотанням про закриття провадження у справі.

27.01.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про продовження процесуальних строків на подання до суду відповіді на відзив.

07.02.2022 до суду надійшла відповідь позивача на відзив.

07.02.2022 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові заперечення ОСОБА_1 щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

У судове засідання, призначене на 14.02.2022, з`явилися представники сторін.

Судом досліджено клопотання відповідача про закриття провадження у справі та встановлено наступне.

Зазначене клопотання вмотивовано тим, що позовні вимоги у даній справі пред`явлено не до боржника (позивача), а боржником (позивачем), у зв`язку з чим, на думку відповідача, в даних правовідносинах не підлягає застосуванню ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, на думку Київської міської ради, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 носять публічно-правовий характер, вони повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно з ч. 10 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками є сторони та треті особи.

Статтею 45 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи зазначені положення Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарському суду підсудні спори, стороною в яких є боржник, незалежно від того виступає боржник відповідачем чи позивачем у такому спорі.

Абзацом 4 частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи. Такі повноваження суду характерні для адміністративного судочинства, яким розглядаються спори осіб із суб`єктами владних повноважень.

Отже, законодавцем наділено господарські суди у справі про банкрутство повноваженнями щодо розгляду спору між боржником та суб`єктом владних повноважень за правилами офіційного з`ясування всіх обставин справи, характерними для розгляду адміністративних спорів (щодо виявлення та витребування доказів з ініціативи суду), що не передбачено загальними нормами ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 по справі № 905/2030/19 (905/1159/20).

Враховуючи зазначене, судом відхиляються твердження Київської міської ради стосовно того, що оскільки позовні вимоги пред`явлено не до боржника, а боржником до Київської міської ради, в даних правовідносинах не підлягає застосуванню ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність майнових спорів, стороною в яких є боржник, одному господарському суду, який акумулює і вирішує усі майнові спори за участю боржника.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Таким чином, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, відносно якого порушено справу про банкрутство, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Вимогою майнового характеру є вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Так, у даній справі вимога про стягнення з Київської міської ради моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. є майновою вимогою та підлягає грошовій оцінці.

Крім того, наслідком подання ОСОБА_1 клопотання до Київської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідності до ст. 118 Земельного кодексу України є набуття земельної ділянки у власність.

Так, стягнення з відповідача моральної шкоди та зобов`язання останнього виконати дії щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 та можливість набуття позивачем земельної ділянки вплине на склад майна боржника, що в подальшому може бути направлене на погашення грошових вимог кредиторів боржника.

Велика Палата Верховного Суду, визначаючи юрисдикцію спорів з майновими вимогами як боржника, так і до боржника, щодо якого здійснюється процедура банкрутства, неодноразово зазначала про необхідність розгляду спорів між боржником та іншими суб`єктами (як органами, наділеними владними повноваженнями, так і суб`єктами приватно-правових відносин) щодо майна боржника в межах процедури банкрутства. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 904/1693/19, від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі № 289/233/18, від 19.06.2019 у справі № 289/718/18, від 19.06.2019 у справі № 289/2210/17, а також у постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18 та від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19.

Згідно з ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; 2) відсутні предмет спору; 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Враховуючи зазначене, з огляду на те, що Київською міською радою не наведено у поданому клопотанні підстав, визначених ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства, суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

За приписами ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Заслухавши пояснення представників сторін, з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства та надання можливості сторонам у справі подати докази на підтвердження своїх правових позицій, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні.

Керуючись ст.ст. 120, 182, 183, 202, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Київській міській раді у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

2. Відкласти підготовче засідання у справі №910/4473/21 (910/21355/21) на 02.03.22 о 12:20 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 7.

3. Повідомити сторін, що додаткові письмові докази, висновки експертів, клопотання, заяви, пояснення, можуть бути подані до суду у строк до 25.02.2022 з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених статтею 170 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 04.04.2022

Суддя Д.В. Мандичев