ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"11" квітня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3148/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
при секретарі судового засідання: Пелехатій А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (вх. ГСОО №2-204/22 від 21.02.2022) ПРАТ «І С К Р А» про ухвалення додаткового рішення
у справі №916/3148/21
про стягнення 3 684 520,43 грн.
18.10.2021 позивач ПРАТ «І С К Р А» звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою (вх. ГСОО №3253/21) до відповідача ТОВ «ХЛІБ ОДЕЩИНИ», в якій просить стягнути з останнього основний борг 3063439,54 грн., пеню - 7134,04 грн., 3% річних 1258,95 грн. та штраф 20% від вартості несплаченої продукції 612687,90 грн., а також судові витрати
Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.02.2022 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «ХЛІБ ОДЕЩИНИ» на користь ПРАТ «І С К Р А» основну заборгованість у розмірі 3063439,54 грн. та 45951,60 грн. витрат по сплаті судового збору, також даним рішенням призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на 25.02.2022.

21.02.2022 до суду від ПРАТ «І С К Р А» надійшла заява (вх. ГСОО №2-204/22 від 21.02.2022) про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з ТОВ «ХЛІБ ОДЕЩИНИ» на користь ПРАТ «І С К Р А» витрати на правничу допомогу в сумі 17000,00 грн.

Між тим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та із введенням на території України воєнного стану, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022, було прийнято рішення зборів суддів Господарського суду Одеської області від 24 лютого 2022 року, оформленого протоколом №916-1/2022, яким рекомендовано суддям з 24 лютого 2022 року, як тимчасовий захід, зняти з розгляду призначені справи, окрім невідкладних.

За вказаних обставин, судове засідання призначене на 25.02.2022 не відбулось.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 14 березня 2022 року, оформленого протоколом №916-2/2022, рекомендовано з 14.03.2022 продовжити розгляд справ раніше знятих з розгляду, зокрема, з участю учасників справ у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, з урахуванням думки учасників справ.

Ухвалою суду від 04.04.2022 було призначено розгляд заяви (вх. ГСОО №2-106/22 від 28.01.2022) ПРАТ «І С К Р А» про ухвалення додаткового рішення по справі №916/3148/21 на 11.04.2022.

11.04.2022 у судове засідання представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, однак були повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно ч.4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судовому засіданні 11.04.2022 суд підписав додаткове рішення.

Розглянувши заяву (вх. ГСОО №2-204/22 від 21.02.2022) ПРАТ «І С К Р А» про ухвалення додаткового рішення у справі №916/3148/21, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке:

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним приписам Конституції України кореспондує стаття 16 Господарського процесуального кодексу України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1, ч.3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч.3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 1-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Так, із матеріалів справи вбачається, що представником позивача у судовому засіданні до закінчення судових 24.01.2022 до суду направлено заяву про надання доказів в порядку передбаченому п.8 ст. 129 ГПК України.

Тобто, судом встановлено, що позивачем виконано вимоги процесуального закону і подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу разом із доказами про розмір понесених витрат у встановлений процесуальним законом строк.

Водночас ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі № 904/1169/17 та від 05.03.2020 у справі № 911/471/19.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

В силу статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі №910/16803/19.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу: як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду згідно додаткової постанови від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, заявник надав суду такі документи:

- Договір про надання правової допомоги №2 від 04.01.2021;

- Додаткову угода №1 від 07.10.2021;

- Акт приймання-передачі виконаних робіт, наданих послуг від 16.02.2022 за Договором про надання правової допомоги №2 від 04.01.2021 №2 від 04.01.2021 та Додаткової угоди №1 від 07.10.2021;

- Рахунок №1 від 16 лютого 2022 року;

- Платіжне доручення №325 від 16.02.2022.

Судом встановлено, що 04.01.2021 між ПРАТ «І С К Р А» (Замовник, Клієнт) та Шик Вікторією Володимирівною (Адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги №2, відповідно до умов якого, Адвокат приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу, а саме: надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво та захист інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, перед фізичними та юридичними особами, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Розділом 2 Договору про надання правової допомоги №2 передбачено повноваження Адвоката щодо представництва інтересів клієнта.

Пунктом 3.1 Договору про надання правової допомоги №2 встановлено, що розмір та порядок сплати гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається Сторонами окремою Додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така Додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін.

Згідно п.п. 4.1, 4.2 Договору про надання правової допомоги №2, у Договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту Договору та додатків (Додаткових угод) до нього. Договір укладається на строк до 31.12.2021.

07.10.2021 Сторонами Договору про надання правової допомоги №2 укладено Додаткову угоду №1, відповідно до умов якої, дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокату за надання правової допомоги під час підготовки та судового розгляду справи в Господарському суді Одеської області у спорі за позовом ПРАТ «І С К Р А» до ТОВ «ХЛІБ ОДЕЩИНИ» про стягнення заборгованості за Договором на поставку сільськогосподарської продукції №30/08-0141 від 30.08.2021.

За п. 2 Додаткової угоди №1, Адвокат зобов`язується: підготувати усі необхідні документи та здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта в Господарському суді Одеської області по справі за позовом ПРАТ «І С К Р А» до ТОВ «ХЛІБ ОДЕЩИНИ».

Як передбачено п. 3 Додаткової угоди №1, вартість послуг Адвоката включає підготовку документів та представництво інтересів Клієнта в Господарському суді Одеської області до винесення рішення по справі та складає 17 000,00 грн. і включає в себе наступний перелік дій: підготовка матеріалів справи; аналіз судової практики; підготовка та подання до суду заяв по суті справи; збирання та подання доказів до суду; представництво інтересів Клієнта у суді, а саме участь у судових засіданнях Господарського суду Одеської області не залежно від їх кількості, надання представницьких та правових послуг; робота з нормативно-правовою базою під час складання заяв по суті справи, підготовка заяв, скарг, клопотань та інших процесуальних документів; складання усіх необхідних процесуальних документів під час підготовки та судового розгляду справи.

Відповідно до п. п. 4.1, 5 Додаткової угоди №1, оплата послуг з представництва інтересів у Господарському суді Одеської області здійснюється шляхом 100% вартості послуги та сплачується після видачі Адвокатом ордеру. Оплата послуг з представництва інтересів у Господарському суді Одеської області здійснюється шляхом 100% вартості послуги та сплачується після видачі Адвокатом ордеру.

Пунктом 8 Додаткової угоди №1 передбачено, що правова допомога вважаються наданою після підписання Акту приймання- передачі наданої правової допомоги, який підписується Сторонами. Адвокат надає Клієнту Акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце). Клієнт зобов`язаний на протязі п`яти днів з моменту отримання Акту приймання-передачі наданої правової допомоги підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного Акту. Якщо протягом строку, вказаного в пункті 8.3 цієї Додаткової угоди Клієнт не підписав Акт приймання-передачі наданої правової допомоги і не надав письмове заперечення, правова допомога вважається наданою та прийнятою Клієнтом і підлягає оплаті протягом 2-х днів після надання (надсилання) Клієнту відповідного рахунку на оплату.

В матеріалах справи наявний ордер від 07.10.2021 виданий Адвокатом Шик В.В. Клієнту ПРАТ «І С К Р А».

16.02.2022 Сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі виконаних робіт, наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №2 від 04.01.2021 №2 від 04.01.2021 та Додаткової угоди №1 від 07.10.2021, відповідно до якого, Адвокат виконала та передала роботи/послуги з надання правової допомоги під час підготовки та судового розгляду справи №916/3148/21 у Господарському суді Одеської області за позовом ПРАТ «І С К Р А» до ТОВ «ХЛІБ ОДЕЩИНИ» про стягнення заборгованості за Договором на поставку сільськогосподарської продукції №30/08-0141 від 30.08.2021, а саме: робота з нормативно - правовою базою. Цивільним та Господарськими кодексами України, вивчення Договору на поставку сільськогосподарської продукції №30/08-0141 від 30.08.2021р. та документів щодо здійснення господарської операції на виконання Договору - 3 години; зібрання матеріалів та підготовка позовної заяви та копій документів, формування правової позиції та консультація, щодо стратегії захисту інтересів Клієнта в суді під час розгляду справи №916/3148/21 - 5 годин; вивчення Відзиву на позовну заяву без дати та доданих до неї документів, заперечень Відповідача по справі, Клопотання про долучення доказів Відповідача від 24.12.2021, письмових пояснень Відповідача від 10.01,2022, підготовка відповіді на відзив від 15.12.2021 та документів до Відповіді, додаткових пояснень Позивача по справі від 10.01.2022, клопотання про надання доказів долучення документів до матеріалів по справі від 17.01.2022, заяви про в порядку передбаченому п.8 ст. 129 ГПК України від 24.01.2022 4 години; участь у судовий засіданнях у якості представника Позивача 17.11.2021, 08.12.2021, 24.12.2021, 17.01.2022, 24.01.2022, 16.02.2022 - без визначення часу.

Згідно п.п. 2, 3 Акту, Клієнт прийняв всі вище перелічені роботи/послуги без зауважень. Загальна вартість робіт/послуг оплачених Клієнтом Адвокату за домовленістю сторін склала 17 000,00 гривень.

Адвокатом Шик В.В. було виставлено Клієнту ПРАТ «І С К Р А» Рахунок-фактуру №1 від 16 лютого 2022 року за надання правової допомоги на суму 17000,00 грн.

16.02.2022 ПРАТ «І С К Р А» перерахувало на користь Шик В.В. 17000,00 грн, про що свідчить платіжне доручення №325, з призначенням платежу «оплата за послуги надання правової допомоги згідно з Договором про надання правової допомоги №2 від 04.01.2021, Додаткової угоди №1 від 07.10.2021, Рахунку №1 від 16 лютого 2022 року».

Отже, з огляду на відсутність зі сторони відповідача заперечень щодо співмірності понесених позивачем витрат, суд оцінюючи правомірність вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, понесених позивачем, керуючись принципами справедливості та верховенства права, враховуючи, доведення заявником факту та обсягу отриманих послуг з правової допомоги, суд дійшов висновку про обґрунтованість суми у розмірі 17000,00 грн., витраченої на послуги адвоката, а також відповідність наданих адвокатських послуг критерію реальності та неминучості.

Між тим, суд звертає увагу, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу разом із іншими судовими витратами та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, оскільки рішенням суду від 16.02.2022 позов було задоволено частково та стягнуто 83,14 % від заявлених позовних вимог, суд встановив, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн. підлягають розподілу між сторонами спору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви (вх. ГСОО №2-204/22 від 21.02.2022) ПРАТ «І С К Р А» про ухвалення додаткового рішення у справі №916/3148/21, на підставі чого витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача становлять 14134,40 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 232, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву (вх. ГСОО №2-204/22 від 21.02.2022) ПРАТ «І С К Р А» про ухвалення додаткового рішення у справі №916/3148/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ ОДЕЩИНИ» (65012, м. Одеса, вул. Гімназична, буд. 21, каб. 36, ) на користь Приватного акціонерного товариства «І С К Р А» (42312, Сумська обл., Сумський р-н, с. Басівка, вул. Тесленка, буд. 6-А, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14134/чотирнадцять тисяч сто тридцять чотири/грн. 40 коп.

3.В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Суддя Ю.М. Невінгловська