ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 Справа № 917/1792/21

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали

за позовною заявою Управління майном комунальної власності міста, 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36

до Приватного підприємства "СІМАРТ", 04112, м. Київ, вул. Гонти Івана, будинок 3 А.

про стягнення 58 804,57 грн. заборгованості, розірвання договору оренди та повернення з орендного користування об`єкту оренди

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради" ( 36002, м. Полтава, провулок Гончарова, 17)

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники:

від позивача: Мельніченко І.С.

від відповідача та третьої особи: відсутні

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди та зобов"язання повернути об"єкт оренди.

Ухвалою від 22.11.2021р. суд відкрив провадження у справі, залучив до участі у справі третю особу, встановив строки для подання заяв по суті спору, призначив проведення підготовчого засідання. Ухвалою від 23.12.2021р. підготовче засідання відкладено на 25.01.2022р.

Ухвали суду, направлені відповідачу на наявну в справі та Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду без вручення адресату (ухвала від 22.11.2021р. - з відміткою поштової установи про закінчення строку зберігання, що відповідно до ст.242 ГПК України не є підтвердженням належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи; ухвали від 23.12.2021р. та від 25.01.2022р. - з відміткою про відсутність адресата за місцезнаходженням ).

Третя особа повідомлялася судом про час і місце розгляду справи належним чином, ухвали від 23.12.2021р. та від 25.01.2022р. повернулися до суду без вручення адресату.

24.01.2022р. від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. Згідно даної заяви, позивач просить збільшити розмір вимог, заявлених до стягнення, до 58 804,57 грн. Зважаючи на те, що дана заява подана з дотриманням приписів ГПК України, суд прийняв її до розгляду ухвалою від 25.01.2022р.

Ухвалою від 25.01.2022р. закрито підготовче проваження та призначено справу до розгляду по суті.

При розгляді справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсзязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, жодних заперечень проти позову не надав.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив наступне:

Полтавська міська рада, делегувавши повноваження Позивачу Управлінню майном комунальної власності міста та Відповідач уклали договір оренди від 09.06.2016 №85/6, до якого в подальшому вносилися зміни і доповнення. Відповідно до п.1.1 договору, з метою підвищення ефективності використання комунального майна орендодавець передає, а орендар приймає на умовах, визначених договором, в оренду нежитлове приміщення підземного переходу за адресою: м.Полтава, вул.Європейська,108 в, яке повинно бути використано під торгівельно-побутовий комплекс і знаходиться на балансі КП «ПМШЕД» ПМР. Передача приміщення була оформлена Актом прийому-передачі.

Згідно з п.3.2.7 договору орендар зобов`язаний вчасно в повному обсязі сплачувати орендну плату, розмір якої та механізм нарахування і індексації встановлено п.5 договору (з подальшими змінами і доповненнями).

Несплата орендарем орендної плати протягом 3 місяців поспіль є підставою для розірвання договору оренди з моменту письмового попередження Орендаря незалежно від того, внесе орендар затриману орендну плату чи ні (п.5.3 договору).

Строк дії договору оренди неодноразово продовжувався, додатковою угодою №296/2 від 16.06.2020р. встановлено строк дії договору до 01.06.2023р.

Як зазначає позивач, відповідачем неналежним чином виконувався обов`язок по сплаті орендної плати, що підтверджується розрахунком суми грошової заборгованості за період з 01.09.2020р. по 31.10.2021р. та Відомістю нарахування та сплати орендної плати за орендоване нежитлове приміщення за адресою: вул.Європейська, 108 в, станом на 15.11.2021р, згідно з яким розмір заборгованості становив 50 858,86 грн. При збільшенні позовних вимог позивачем донараховано заборгованість за листопад та грудень 2021р., її сума становить 58 804,57 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору позивачем направлялися на адресу відповідача та директора відповідача листи з вимогою погасити існуючу заборгованість, з повідомленням про розірвання договору оренди та вимогою повернути орендоване приміщення. Доказів вручення даних листів до справи не подано, натомість позивач сам повідомляє, що дані листи адресатами отримані не були, причини такого невручення встановити неможливо, оскільки поштовою установою зазначено «Інші причини».

Вищевикладене стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач, з у рахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, просить стягнути з відповідача 58 804,57 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, розірвати договір оренди №85/6 та зобов`язати відповідача повернути з орендного користування об`єкт оренди шляхом підписання відповідного Акту приймання-передачі з орендного користування Об`єкту оренди.

Перелік доказів, наданих позивачем: договір оренди від 09.06.2016р. №85/6 з актом прийому-передачі в оренду нежитлового приміщення, зміни та доповнення, додаткові угоди до договору, відомість нарахувань та сплати орендної плати, розрахунок суми заборгованості, лист від 26.10.2021р. з доказами направлення і ін.

При вирішенні спору суд виходить з наступного:

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли зобов`язання з договору оренди. В силу ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). До даних правовідносин підлягають застосуванню також приписи Закону України "Про оренду державного і комунального майна" (у відповідних редакціях).

Відповідно до ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ст.286 ГК України). Приписи щодо обов`язковості внесення орендної плати за користування орендованим майном у строки та у порядку, встановлені договором, містить і Закон України "Про оренду державного і комунального майна".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором . Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України вчасно не вносив орендну плату. Вказане підтверджується доказами, наданими позивачем, та не спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За загальним правилом, згідно ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок

завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно договору, несплата орендарем орендної плати протягом 3 -х місяців поспіль є підставою для розірвання договору оренди з моменту письмового попередження орендаря незалежно від того, внесе орендар затриману орендну плату чи ні (п.5.3 договору).

П.6.6 договору оренди встановлено, що невиконання орендарем певних умов договору, передбачених пунктами 3.1.1, 3.2.1, 3.2.6, 3.2.7, 3.2.8, 3.2.9, 3.2.10-3.2.14,3.2.16 є підставою для розірвання договору оренди, незалежно від усунення порушень. Однією з підстав припинення договору, встановлених п.7.8, є припинення договору за рішенням суду.

Як пояснює позивач, він намагався вчинити дії, спрямовані на розірвання договору в односторонньому порядку (шляхом направлення листа про відмову від договору на адресу відповідача), однак з незрозумілих причин, що не залежать від волевиявлення сторін, даний лист так і не було доставлено відповідачу. Тобто, наразі договір не є розірваним, тож наявні підстави для його розірвання в судовому порядку.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Сімарт" (04112, м. Київ, вул.Гонти Івана,будинок 3 А, ) 58 804,57 грн. заборгованості та зарахувати їх на поточний рахунок :МФО:820172, UA 1049503, Держказначейська служба України, м. Київ, , одержувач: Управління майном комунальної власності міста.

3. Розірвати Договір оренди від 09.06.2016 р. № 85/6, укладений між Полтавською міською радою, шляхом делегування своїх повноважень Управлінню майном комунальної власності міста (36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36) та Приватним підприємством "СІМАРТ" (04112, м. Київ, вул. Гонти Івана, будинок 3 А).

4. Стягнути з Приватного підприємства "Сімарт" (04112, м. Київ, вул.Гонти Івана,будинок 3 А, ) судовий збір в сумі 6810 гр. на користь Управління майном комунальної власності міста () на поточний рахунок: МФО : 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, UA 0049503, , одержувач: Управління майном комунальної власності міста.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано 11.03.2022р.

Суддя О.С.Мацко