ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2022 Справа № 917/2013/21

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали

за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Білдінг», 36014, м. Полтава, вул. Європейська, 21, оф. 207,

про стягнення 250 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Білдінг» про стягнення 250 000,00 грн. безпідставно набутих коштів.

Ухвалою від 06.01.2022р. відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено процесуальні строки на подання заяв по суті спору.

03.02.2022р. до суду надійшов відзив на позов. Відповідач вказує, що ухвалу від 06.01.2022р. він отримав 14.01.2022р., що підтверджується трекером з сайту Укрпошти (сам витяг з трекером не надано). Натомість судом з`ясовано, що копію ухвали відповідач отримав 12.01.2022р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали та витягом з сайту Укрпошти, отриманим судом та залученим до матеріалів справи. Відтак, останнім днем подання відзиву є 27.01.2022р., в той час як відзив подано 31.01.2022р. з пропуском встановленого строку на його подання та без клопотання про його поновлення. Згідно ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Викладені у позовній заяві вимоги позивач обгрунтовує тим, що між ним та відповідачем 10.07.2020р. було укладено договір про виконання робіт №10-07-20/2, на виконання умов якого позивачем було сплачено відповідачу авансову оплату у розмірі 250 000,00 грн; у зв`язку з тим, що роботи відповідачем не виконувалися, позивач звертався до нього з вимогою-претензією про виконання робіт, а в подальшому відмовився від договору на підставі ч.4 ст.849 ЦК України та звертався до суду з вимогою про повернення авансового платежу в сумі 250 000,00 грн., а також інфляційних, пені та штрафу, нарахованих на вказану суму авансу. Рішенням господарського суду Полтавської області від 15.03.2021р., залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2021р. у справі №917/1963/20, позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ТОВ «СВ-Білдінг» задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 28 749,49 грн. пені, 159 429,00 грн. штрафу, в іншій частині позову (250 000,00 грн. авансу та 3 254,97 грн. інфляційних) відмовлено. Рішення та постанова у цій частині мотивовані тим, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту у даному випадку. Доказів касаційного оскарження постанови суду не надано.

Відтак, з урахуванням викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 250 000,00 грн. сума, сплачена ним в якості авансового платежу по договору №10-07-20/2 від 10.07.2020р., застосувавши до спірних правовідносин приписи ч.4 ст.849 ЦК України у сукупності з приписами ст.1212 ЦК України.

На підтвердження позовних вимог позивач надає суду: договір на виконання робіт від 10.07.2020р. з додатками, рахунок-фактура від 16.07.2020р., платіжне доручення від 03.08.2020р. №1070, вимога-претензія від 10.09.2020р., гарантійний лист від 07.12.2020р., лист-вимога про розірвання договору від 09.12.2020р., постанова Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2021р. у справі №917/1963/20, рішення господарського суду Полтавської області від 15.03.2021р. у даній справі, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне:

10.07.2020р. між сторонами було укладено договір про виконання робіт №10-07-20/2, предметом якого було виконання робіт, визначених у п.1.2 догвоору за графіком (липень 15 жовтня 2020р.).Вартість робіт та порядок розрахунків встановлено у розд.3 договору: ціна договору згідно кошторису 1594 290,00 грн. з ПДВ; після підписання договору замовник надає підряднику аванс (попередню оплату) у розмірі 50% вартості робіт згідно виставленого рахунку протягом 10 банківських днів, остаточний розрахунок на підставі підписаних сторнами актів виконаних робіт протягом 6 місяців з дня їх підписання. Договір набирає чинності з дати його підписання та скріплення печатками та діє до 31.12.2020р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов"язань за цим договором.

Відповідальність сторін встановлена п.6 договору, зокрема: у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов"язань підрядником при виконанні та здачі робіт, він сплачує Замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла в перід прострочення виконання зобов"язання за кожен день прострочення, а у разі здійснення попередньої оплати, крім сплати штрафних санкцій, повертає Замовнику отримані кошти з урахуванням індексу інфляції. У разі прострочення виконання зобов`язання протягом 30 робочих днів , додатково нараховується штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт (п.6.3, 6.5 договору).

На підставі виставленого підрядником рахунку від 16.07.2020р. (а.с.13), замовником було сплачено на підставі платіжного доручення №1070 від 03.08.2020р. 250 000,00 грн. попередньої оплати(а.с.14). У зв`язку з тим, що роботи відповідачем не виконувалися, позивач звертався до нього з вимогою-претензією про виконання робіт (а.с.15), отримав гарантійний лист-підтвердження заборгованості на вказану суму (а.с.16), а в подальшому відмовився від договору на підставі ч.4 ст.849 ЦК України (лист-вимога про розірвання договору а.с.17) та звертався до суду з вимогою про повернення авансового платежу в сумі 250 000,00 грн., а також інфляційних, пені та штрафу, нарахованих на вказану суму авансу.

Вищевказані обставини (стосовно укладення договору, отримання передоплати в сумі 250 000,00 грн., відмови від договору в односторонньому порядку, факту прострочення виконання зобов`язання підрядником) встановлені рішенням господарського суду Полтавської області від 15.03.2021р., залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2021р. у справі №917/1963/20.

Згідно ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказаним рішенням, яке набрало законної сили 01.11.2021р., позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ТОВ «СВ-Білдінг» задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 28 749,49 грн. пені, 159 429,00 грн. штрафу, в іншій частині позову (250 000,00 грн. авансу та 3 254,97 грн. інфляційних) відмовлено. Рішення та постанова у цій частині мотивовані тим, що позивачем було неправильно обрано спосіб захисту у даному випадку.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на приписи ст.1212 ЦК України у взаємозв`язку з ч.4 ст.849 ЦК України. Судом встановлено, що відмова позивача від договору на виконання робіт за відсутності доказів виконання відповідачем підрядних робіт, стала підставою для припинення зобов`язань сторін по договору, таким чином, сума сплаченого позивачем авансу втратила ознаки авансу та стала майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави. Відповідно до ч. ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом заявлення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого ст.1212 ЦК України (див. постанови ВС КГС України від 19.12.2019р. у справі №911/1570/18, від 15.02.2019р. №910/21154/17 і ін.).

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про те, що у даному випадку позивачем обрано правильний спосіб захисту своїх прав, а позовні вимоги є правомірними, обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідач у відзиві на позов (який, як зазначено вище, поданий до суду з пропуском строку на його подання), акцентує увагу на тому, що гарантійний випадок за гарантією від 08.07.2020р. не настав, і відсутні підстави для сплати гарантійної суми. Проте дана справа за предметом та підставою позову не стосується гарантійних зобов"язань.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з приписів ст.129 ГПК України, за якими у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв"язку з задоволенням позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.129,233-234,238-240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Білдінг» (м.Полтава, вул.Європейська, 21, оф.207, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (36008, м.Полтава, вул.Комарова,2а, ) 250 000,00 грн. заборгованості, 3750,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано 16.03.2022р.

Суддя О.С.Мацко