ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
"04" квітня 2022 р. Справа № 907/877/21
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд, в особі:
головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги 94 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) вих..№14/1758-вих-22 від 15.03.2022 (вх. № 01-05/750/22 від 30.03.2022)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.01.2022 (повний текст рішення складено та підписано 03.02.2022, суддя Ремецькі О.Ф.)

у справі №907/877/21

за позовом: Моторного (транспортного) страхового бюро України, м. Київ

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , м. Чоп

про стягнення суми 45.084,12грн. страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 31.01.2022 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ бульвар Русанівський, 8, Код ) суму 43 484, 12 грн. (сорок три тисячі чотириста вісімдесят чотири гривні 12 коп.) відшкодування, а також суму 2 189,44 грн. (дві тисячі сто вісімдесят дев`ять гривень 44 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) оскаржив таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга надійшла на адресу Західного апеляційного господарського суду 30.03.2022.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Однак всупереч вимогам п.п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги апелянт не додає докази сплати судового збору у встановленому розмірі. Апелянт додатком до апеляційної скарги зазначає платіжне доручення про сплату судового збору, однак, відповідальними працівниками канцелярії Західного апеляційного господарського суду, 30.03.2022 складено та підписано акт про те, що під час відкриття листа, що надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ), у справі №907/877/21 виявлено відсутність додатку, а саме: платіжного доручення про сплату судового збору.

Водночас, в апеляційній скарзі, апелянт заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на введення на території України воєнного стану.

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

За змістом статей 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з статтею 4 Закон України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України „Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, апелянтом не долучено жодних доказів, які б підтверджували неможливість сплати апелянтом судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Також слід зазначити, що положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено право, а не обов`язок суду щодо відстрочення сплати судового збору. При цьому таке право надається суду лише за наявності виключних обставин. Так, у Законі прямо визначений вичерпний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити сплату судового збору на певний строк. Однак апелянтом не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору на певний строк, у відповідності до ч. 1 ст. 8 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Необхідно зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору у цій справі не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З приписів ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI в редакції Закону № 465-IX від 16 січня 2020 року (далі Закон №3674-VI) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, особа, яка подає позовну заяву повинна сплатити судовий збір 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, особа, яка подає апеляційну скаргу повинна сплатити судовий збір 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 складає 2 270 грн.

Відтак, враховуючи ціну позову, за подання апеляційної скарги апелянту належить до сплати судовий збір в розмірі 3 405 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №3674-VI судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що апелянтом при поданні апеляційної скарги не подано доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі та такі відсутні як додатки до апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст оскаржуваного рішення виготовлено 03.02.2022, відтак останнім днем подання апеляційної скарги є 23.02.2022.

Як вбачається з накладної АТ «Укрпошта», апеляційну скаргу надіслано на адресу Західного апеляційного господарського суду 22.03.2022, відтак строк на подання апеляційної скарги є пропущеним.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, а на підтвердження отримання копії оскаржуваного долучає до апеляційної скарги першу сторінку рішення з відміткою Відділення контролю та документального забезпечення (вх..№1086-л від 10.02.2022) про отримання повного тексту судового рішення у справі №907/877/21.

Згідно з пунктом 8 частини другої, пунктом 4 частини третьої статті 258 ГПК України в апеляційній скарзі має бути зазначена дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується. До апеляційної скарги додаються: докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Водночас, суд зазначає, що такими доказами можуть бути поштовий конверт зі штрихкодовим ідентифікатором, у якому копія оскаржуваного рішення надійшла скаржникові.

Додана до апеляційної скарги, копія рішення з вхідним номером №1086-л від 10.02.2022, згідно вхідної кореспонденції Відділення контролю та документального забезпечення, не може вважатися беззаперечним доказом отримання оскаржуваного рішення саме в цей день, тобто дані реєстрації вхідної кореспонденції Відділення контролю та документального забезпечення не можуть підтверджувати чи спростовувати факт отримання оскаржуваного рішення, оскільки реєстрація кореспонденції є внутрішньою діяльністю і відповідний вхідний штамп проставляється самим Відділенням контролю та документального забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 873/91/19.

З огляду на те, що повний текст оскаржуваного рішення складено 03.02.2022, а останнім днем подання апеляційної скарги було 23.02.2020, тобто до введення на території України воєнного стану, то клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, не підтверджено належними доказами, зокрема, апелянтом не надано доказів отримання оскаржуваного рішення суду.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Однак всупереч вимогам п. 3 ч. 3 ст. 258, ст. 259 ГПК України, апелянтом до апеляційної скарги не долучено доказів на підтвердження надсилання іншим учасникам копії апеляційної скарги з доданими до неї документами, листом з описом вкладення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху із встановленням способу та строку для усунення недоліків, а саме: надати суду належні докази на підтвердження доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (докази отримання копії оскаржуваного рішення), надати докази надіслання копії апеляційної скарги іншим учасникам листом з описом вкладення та надати докази сплати судового збору в сумі 3 405 грн, яку слід сплатити на рахунок за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК Львів/Личаківський р-н/22030101; ; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA2013954, код класифікації доходів бюджету 22030101 протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ч. 2 ст. 174, ст. ст. 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу 94 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) вих..№14/1758-вих-22 від 15.03.2022 (вх. № 01-05/750/22 від 30.03.2022) на рішення Господарського суду Закарпатської області від 31.01.2022 у справі №907/877/21 залишити без руху.

2. Апелянту: усунути встановлені недоліки та надати (надіслати) суду:

- належні докази на підтвердження доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (докази отримання копії оскаржуваного рішення);

- докази надіслання копії апеляційної скарги іншим учасникам листом з описом вкладення;

- докази сплати судового збору в сумі 3 405 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. При не усуненні недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику в порядку ч. 4 ст. 174 ГПК України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень:http//reyestr.court.gov.ua.

Суддя-доповідач С.М.Бойко