ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2022м. ДніпроСправа № 904/9660/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРАЛ АДМІКЧЕРЗ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод ЗБК"

про стягнення заборгованості за договором поставки, пені та 3% річних

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг - 119 300,00 грн., пеню - 3 210,36 грн., 3% річних - 558,91 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 справу №904/9660/21 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, про повідомлення Відповідача свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №110. Представник Відповідача ухвалу суду від 17.01.2022 одержав 28.01.2022.

Всупереч вимог суду, викладених в ухвалі від 17.01.2022, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2017 сторони уклали договір поставки № 16-00012 (далі Договір), за п. 1.1. якого відповідно із цим Договором Постачальник (Позивач) зобов`язується поставити Покупцеві (Відповідачеві), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Комплексні добавки "КОРАЛ" (далі Товар), на умовах, викладених у розділах цього Договору.

Найменування, асортимент, кількість Товару встановлюється у відповідних Додатках, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2. Договору).

Ціна Товару вказується у відповідних Додатках до Договору, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.1. Договору).

Покупець проводить розрахунок за придбаний у Постачальника Товар у термін, встановлений в Додатках до цього Договору, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 3.1. Договору).

Сторони несуть майнову відповідальність за неналежне виконання умов Договору відповідно до чинного законодавства (п. 7.1. Договору).

За порушення виконання грошових зобов`язань, Покупець сплачує Постачальнику за кожен день прострочення, пеню в розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми прострочення зобов`язання ( з урахуванням ПДВ) (п. 7.5. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині виконання зобов`язань до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії цього Договору жодна із Сторін письмово не повідомила іншу Сторону про намір розірвати/припинити договір, строк дії Договору автоматично пролонгується на кожний наступний рік (п. 8.9. Договору).

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачеві товар на загальну суму 122 700,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: № ДМ-0000308 від 20.04.2021 на - 18 900,00 грн.; № ДМ-0000354 від 28.04.2021 на - 13 200,00 грн.; №ДМ-0000412 від 11.05.2021 на - 32 100,00 грн.; № ДМ-0000470 від 20.05.2021 на 13200,00 грн.; № ДМ-0000520 від 31.05.2021 на - 32 100,00 грн.; № ДМ-0000639 від 22.06.2021 на 13 200,00 грн.

Відповідно до підписаного Акту звірки розрахунків між ТОВ "КОРАЛ АДМІКЧЕРЗ" та ТОВ "ЗАВОД ЗБК" Відповідач частково сплачував за поставлений товар, однак станом на 18.08.2021 борг Відповідача становить 119 300,00 грн.

06.09.2021 Позивач вручив Відповідачеві претензію вих. № 18/08-2021 від 18.08.2021, якою вимагав протягом семи днів погасити 119 300,00 грн. боргу.

За даними Позивача, претензія залишена Відповідачем без відповіді та виконання, у зв`язку з чим 27.09.2021 позивач повторна направив Відповідачеві претензію № 27/09-2021 від 27.09.2021, у якій вимагав протягом семи днів повернути один кубоконтейнер у справному стані та погасити 119 300,00 грн. боргу. У іншому випадку Позивач буде вимушений донарахувати Відповідачеві штрафні санкції, 3% річних, інфляційні витрати та звернутися за захистом своїх прав до судових органів.

Претензію Відповідач одержав 12.10.2021, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошта.

Претензія залишена Відповідачем без відповіді та виконання.

Відтак, у Відповідача виник борг перед Позивачем у розмірі 119 300,00 грн., на який останній нарахував пеню за період з 22.10.2021 по 15.12.2021 3 210,36 грн., 3% річних з 22.10.2021 по 15.12.2021 558,91 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

Предметом доказування у даній справі є наявність боргу за поставлений товар, період виникнення (існування) боргу, обґрунтованість нарахування основного боргу, штрафних санкцій та компенсаційних платежів.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач відзив на позовну заяву, доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми суду не надав.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази (Договір, видаткові накладні, акт звірки розрахунків), беручи до уваги відсутність заперечень Відповідача, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення основного боргу 119 300,00 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство" суд встановив, що розрахунок пені за період з 20.10.2021 по 15.12.2021 становить 3 190,05 грн., розрахунок 3% річних проведено правильно.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення належать: 119 300,00 грн. основного боргу, 3 190,05 грн. пені, 558,91 грн. 3% річних, решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241,247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " ЗАВОД ЗБК" (49079, м. Дніпро, вул. Курсантська, буд.7, код 38988348) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРАЛ АДМІКЧЕРЗ" (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1 г, код 39608592) 119 300,00 грн. основного боргу, 3 190,05 грн. пені, 558,91 грн. 3% річних, 2 269,63 грн. судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 17.03.2022

Суддя С.Г. Юзіков