ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2022 року м. Дніпро Справа № 904/8364/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.

розглянувши без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кислиці Івана Григоровича

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022р.

у справі № 904/8364/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Кислиці Івана Григоровича, смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області

про відшкодування вартості вантажу, пошкодженого під час перевезення, у розмірі 94 070,12 грн. за договором про перевезення вантажу в міжнародному сполученні

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022р. (повний текст складено - 21.01.2022р., суддя - Назаренко Н.Г., м. Дніпро) у справі № 904/8364/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кислиці Івана Григоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" 94 070,12 грн. вартості вантажу, пошкодженого при перевезенні, судовий збір у сумі 2 270,00 грн.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення, та узагальнені доводи учасників справи.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022р., відмовити в задоволенні позовних вимог.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи;

- документи, на підставі яких розраховані збитки, що заподіяні пошкодженням вантажу під час перевезення за договором про перевезення вантажу в міжнародному сполученні, є неналежними та недопустимими доказами, оскільки в них зазначена різна кількість пошкодженого товару;

- фотознімки, надані позивачем до матеріалів справи, не можуть бути належним доказом, так як вони не підтверджують повний обсяг пошкоджень товару. Також з фото не вбачається номерний знак автомобіля, в якому був пошкоджений товар;

- відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням створити комісію по оформленню документів по прийманню-здачі товару за участю представників відповідача, ТОВ "Заммлер Україна", ТОВ "Керрі Україна", але ці звернення виявились безрезультатними, комісія не була створена;

- наданий позивачем до матеріалів справи Акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2020р. по вересень 2021р. на суму 94 070,12 грн. не містить таких складових як: вартість кожного товару (коробу); кількість пошкодженого товару; дату його складання та підпису відповідача;

- позивачем в порушення ст. ст. 13, 74, 77 ГПК України не було надано до матеріалів позовної заяви належних та допустимих доказів на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди 94 070,12 грн. В матеріалах справи відсутні дефектний акт та висновок експертизи, з яких було б видно: який саме вантаж (товар) пошкоджений під час перевезення, внаслідок чого та в якій кількості, який вантаж (товар) підлягає відновлювальному ремонту, а який знищенню; яка ринкова вартість ремонту пошкодженого вантажу (товару), що був пошкоджений під час перевезення і не підлягав ремонту. Зазначені документи повинні бути складені особами з відповідними на те повноваженнями, в присутності представника відповідача;

- матеріали справи не містять доказів на підтвердження вини водія автомобіля, а, відповідно, і відповідача у завданні пошкоджень товару під час перевезення за договором перевезення у міжнародному сполученні №40-2020-0929 від 29.09.2020р.;

- в порушення п. 2.4, п. 2.5 договору до перевезення у міжнародному сполученні №40-2020-0929 від 29.09.2020р. водій автомобіля не був допущений до завантаження транспортного засобу представниками позивача. Листом позивача від 04.06.2021р. вих. №0406 відповідача було повідомлено про взаємозалік. Отже, складений позивачем Акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2020р. по вересень 2021р. на суму 94 070,12 грн. є безпідставним та незаконним;

- позивачем в порушення ст.ст. 13, 74, 77, 91 ГПК України не було надано до матеріалів позовної заяви належних та допустимих доказів на підтвердження завдання збитків, що заподіяні пошкодженням вантажу під час перевезення за договором про перевезення вантажу в міжнародному сполученні, у розмірі 94 070,12 грн.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивач наданими йому процесуальними правами не скористався та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022р. (головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.) відкрито апеляційне провадження та постановлено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Згідно з розпорядженням керівника апарату суду від 14.03.2022р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі, за результатами якої визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

29.09.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Кислицею Іваном Григоровичем (перевізник) було укладено Договір про перевезення вантажу в міжнародному сполученні № 40-2020-0929 (далі - Договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що замовник доручає, а перевізник на умовах даного Договору надає послуги з виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні згідно заявок замовника, які можуть бути надані як окремим документом, так і шляхом надання інформації щодо необхідності перевезення електронною поштою.

21.04.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Керрі Україна" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" (експедитор) було укладено Договір-заявку на перевезення вантажу в міжнародному сполученні №66 (надалі Договір-заявка).

Пунктом 1.2. договору встановлено, що перевізник зобов`язується доставити зазначений в заявках замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а замовник зобов`язується сплатити встановлену в заявках плату за належне виконання перевізником своїх зобов`язань (п. 1.2. договору).

За умовами п. 2.1 договору перевізник зобов`язаний забезпечити подання транспортного засобу під завантаження в узгоджені Сторонами в заявці строки і в стані, в усіх відношеннях, придатному для автомобільних перевезень вантажу (відповідно до санітарних, технічних, гігієнічних, нормативних та інших вимог), з урахуванням вимог заявки, типу вантажу, а також міжнародним угодам щодо перевезення.

26.04.2021р., на виконання умов Договору, ТОВ "ЗаммлерУкраїна" та ФОП Кислиця І.Г. уклали Заявку на надання транспортно-експедиційних послуг, відповідно до умов якої відповідач у період з 21.04.2021 - 06.05.2021р.р. здійснив перевезення товарів ТОВ "Керрі Україна" на 24 паллетах, вагою 15 448,8 кг, за маршрутом MilleniumLogisticPark, Budunek A3, str. 3 Maja 8, 05-800 Pruszkow TMM EXPRESS - Компресорна, 3, с. Білогородка, Київська обл., 08140 ДП Шенкер, автомобілем Рено Магнум НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що підтверджується Міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) № 1 від 27.04.2021р.

06.05.2021р. під час розвантаження вантажу було виявлено пошкодження частини вантажу, що перевозився відповідачем, на підтвердження чого вантажоодержувачем та водієм відповідача було складено Акт пошкодження № 06.05.2021 від 05.06.2021р. і відмітку про складення такого Акту пошкодження було проставлено в СМR №1 від 27.04.2021р.

У п. 4.1. Договору зазначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань по даному Договору, Сторони несуть взаємну відповідальність згідно чинного законодавства України.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що у випадку покладення однією зі Сторін виконання зобов`язання за цим Договором на третю особу, відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання такою третьою особою несе Сторона за цим Договором. Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за всі діяння третіх осіб, залучених ним для виконання Заявок Замовника, у тому числі водіїв та інших осіб, і за всі спричинені збитки такими особами Замовнику та особам, зазначеним у п. 4.14. цього Договору.

Пункт 4.3. Договору встановлює, що Перевізник відповідає за збереження вантажу у повному обсязі з моменту прийняття його до перевезення і до моменту його видачі вантажоодержувачу.

У п. 4.4. Договору погоджено, що Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за повну або часткову нестачу/втрату вантажу або його пошкодження/псування, що трапилося в проміжок часу між прийняттям вантажу до перевезення та його здачею належному вантажоодержувачу відповідно до чинного законодавства України. Виконавець не може посилатися на дефекти автомобіля, яким він користується для здійснення перевезень, та на вину особи, у якої був орендований автомобіль, та агентів такої особи як на підставу звільнення його від відповідальності.

У випадку втрати/ нестачі/ пошкодження/ псування (підмочки, деформації, розриву і т. і.) одиниць завантаження, Виконавець компенсує Замовнику повну фактурну вартість продукції в пошкодженій/ зіпсованій одиниці завантаження.

Виконавець також зобов`язаний відшкодувати: плату за перевезення, а також інші витрати, пов`язані із перевезенням вантажу, повністю - у випадку втрати всього вантажу, і пропорційно (відповідно до розміру збитків) - при частковій втраті вантажу.

У випадку неналежного виконання Виконавцем своїх обов`язків, враховуючи випадки пошкодження або незбереження вантажу, Виконавець додатково до оплати претензії згідно інвойсної вартості товару сплачує Замовнику 20% ПДВ від вартості пошкодженого/втраченого товару.

Сторони домовились, що вважають одиницею завантаження короб/кейс (продукція, засоби пакування, маркування, етикетки та ін.), що входить в єдине вантажне місце.

Пунктом 4.15. Договору передбачено, що Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за псування майна Замовника/ Вантажовідправника/ Вантажоодержувача/ третіх осіб в розмірі фактично спричинених збитків, відповідно до виставлених претензій зазначених осіб.

28.05.2021р. ТОВ "Керрі Україна" звернулось до позивача з претензією про відшкодування збитків, завданих пошкодженням вантажу, з огляду на той факт, що відповідно до п. 5.2.1. Договору-заявки, ТОВ "Заммлер Україна" несе перед ТОВ "Керрі Україна" відповідальність за втрату вантажу, прийнятого до перевезення, у розмірі вартості втраченого вантажу.

18.06.2021р. позивач виконав свої зобов`язання перед ТОВ "Керрі Україна" у повному обсязі та здійснив оплату пошкодженого вантажу у сумі 94 070,12 грн., згідно з виставленою претензією, що підтверджується платіжним дорученням № 8810 від 18.06.2021р. на суму 94 070,12 грн.

У свою чергу, позивач 03.06.2021р. направив відповідачу претензію №0306 про компенсацію нанесених збитків, завданих пошкодженням вантажу, та було додано претензію ТОВ "Керрі Україна".

17.06.2021р. відповідач надіслав на електронну адресу позивача лист №40-2020-0929/1, в якому зазначив про необхідність надання йому додаткового часу для розгляду претензії.

19.07.2021р. відповідач надіслав на електронну адресу позивача лист №40-2020-0929/2, в якому зазначив, що в претензії позивача наявна помилка у зазначенні кількості пошкоджених коробів з товаром (зазначено 19 коробів замість 79) та про необхідність утворення комісії по оформленню документів на приймання-здачу товару за участю ФОП Кислиці І.Г., ТОВ "Заммлер Україна" та ТОВ "Керрі Україна".

22.07.2021р. позивач надіслав відповідачу лист, в якому зазначив, що в претензії № 0306 від 03.06.2021р. було помилково зазначено невірну кількість коробів, та додав виправлену претензію.

10.08.2021р. відповідач надіслав на електронну адресу позивачу лист №40-2020-0929/2, в якому повторно зазначив про необхідність вжиття заходів, а саме - створення комісії по оформленню документів на приймання-здачу товару за участю ФОП Кислиці І.Г., ТОВ "ЗаммлерУкраїна" та ТОВ "Керрі Україна".

Несплата відповідачем збитків, завданих пошкодженням вантажу, й стала причиною звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору про перевезення вантажу в міжнародному сполученні № 40-2020-0929 від 29.09.2020р. та Заявки на надання транспортно-експедиційних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 929 Цивільного кодексу України).

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ст. 908 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень, зокрема, Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДГІВ) від 19.05.1956р. (далі - Конвенція), яка була ратифікована Україною Законом «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006. (ч. 1 ст. 54 ЗУ «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Конвенції, ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Положеннями ч. 1 ст. 932 Цивільного кодексу України передбачено право експедитора залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору (ч. 2 ст. 932 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 4 Конвенції встановлено, що договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк (ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У пункті 4.4 Договору перевезення від 29.09.2020р. сторони дійшли згоди, що перевізник несе повну матеріальну відповідальність за повну або часткову нестачу/втрату вантажу або його пошкодження/псування, що трапилося в проміжок часу між прийняттям вантажу до перевезення та його здачею належному вантажоодержувачу відповідно до чинного законодавства України. Виконавець не може посилатися на дефекти автомобіля, яким він користується для здійснення перевезень, та на вину особи, у якої був орендований автомобіль та агентів такої особи як на підставу звільнення від відповідальності.

У випадку втрати /нестачі / пошкодження/ псування (підмочки, деформації, розриву і т.і.) одиниць завантаження, виконавець компенсує замовнику повну фактурну вартість продукції в пошкодженій/зіпсованій одиниці завантаження.

Виконавець також зобов`язаний відшкодувати: плату за перевезення, а також інші витрати, пов`язані із перевезенням вантажу повністю - у випадку втрати всього вантажу, і пропорційно (відповідно до розміру збитків) - при частковій втраті вантажу.

У випадку неналежного виконання виконавцем своїх обов`язків, враховуючи випадки пошкодження або незбереження вантажу, виконавець додатково до оплати претензії згідно інвойсної вартості товару сплачує замовнику 20% ПДВ від вартості пошкодженого/втраченого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

З матеріалів справи вбачається, що вантаж за Договором № 40-2020-0929 від 29.09.2020р. було перевезено відповідно до міжнародної накладної CMR №1 від 27.04.2021р. Згідно з відміткою у вказаній міжнародній накладній, що міститься у графі 24, вантаж виданий одержувачу 06.05.2021р.

Міжнародна накладна CMR №1 від 27.04.2021р. містить помітку, поряд з відтиском печатки ДП «Шенкер», про те, що при отриманні зазначеного вантажу було складено акт пошкодження. Таким чином, товар було прийнято із зауваженнями, а саме при вивантаженні транспортного засобу було виявлено пошкодження артикулу 20275612/ у кількості 80 штук (2 палети) мокрі, 6 палет замотані чорною стрейч-плівкою (знизу є висип), що всередині - не видно, причіп машини пошкоджений.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що вантажоодержувачем негайно, в день отримання товару, було заявлено перевізнику про псування частини вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, факт підписання вантажоодержувачем міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №1 із зауваженнями щодо якості вантажу, є первинним доказом того, що він отримав вантаж у такому стані, який описано у вантажній накладній. Крім того, зазначеною статтею Конвенції не визначена форма заяви вантажоодержувача про загальний характер втрат або пошкоджень вантажу, коли втрата або пошкодження є очевидними. Вимога до письмової форми передбачена лише у випадку втрати або пошкодження вантажу, які не є очевидними.

Як вірно було зазначено судом першої інстанції, незважаючи на необов`язковість в даному випадку саме письмової форми заяви про пошкодження вантажу, вантажоодержувач ДП "Шенкер" шляхом проставляння в міжнародній товарно-транспортній накладній помітки про виявлення неякісного товару в момент прийняття вантажу зробив заяву перевізнику про пошкодження частини товару.

Статтею 17 Конвенції встановлено, що перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки. Однак, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

Тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику (ч. 1 ст. 18 Конвенції).

Відповідачем, як перевізником вантажу, не доведено, що пошкодження вантажу викликано обставинами, які звільняють перевізника від встановленої відповідальності.

Згідно зі ст. 23 Конвенції якщо перевізник зобов`язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення.

Відповідно до претензії ТОВ "Керрі Україна", яке є власником пошкодженого вантажу, вартість такого пошкодженого вантажу становила 94 070,12 грн., яка і була відшкодована ТОВ "Заммлер Україна" 18.06.2021р. (платіжне доручення № 8810 від 18.06.2021р.).

З огляду на той факт, що ФОП Кислиця І.Г. не відшкодував ТОВ "Заммлер Україна" 94 070,12 грн., зазначена сума є сумою збитків ТОВ "Заммлер Україна".

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що позивачем доведено належними і допустимими доказами заподіяння йому збитків, протиправну поведінку відповідача та, відповідно, причинного зв`язку між збитками і протиправною поведінкою відповідача, а тому позовні вимоги про компенсацію вартості зіпсованого вантажу підлягають задоволенню у сумі 94 070,12 грн.

Місцевий господарський суд правомірно не прийняв заперечення відповідача щодо його звернення про створення комісії по оформленню документів та приймання-здачі товару, оскільки на час такого звернення товар вже було передано вантажоодержувачу.

Крім того, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач не має обов`язку відповідно до законодавства надавати висновок експертизи щодо кількості пошкодженого вантажу, а достатнім є підпис водія в Акті пошкодження та СМR, з яких вбачається відсутність застережень водія щодо його незгоди з кількістю пошкодженого вантажу.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що Господарський суд Дніпропетровської області дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у даній справі, а саме стягнення вартості вантажу, пошкодженого при перевезенні, в сумі 94 070,12 грн.

З огляду на наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не отримали свого підтвердження та не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кислиці Івана Григоровича - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022р. у справі №904/8364/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ Ю.Б. Парусніков

Суддя _________________ А.Є. Чередко