ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2022м. ДніпроСправа № 904/10/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Бізнес і право", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м.Дніпро

про стягнення грошових коштів у сумі 21 296, 61 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Бізнес і право" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 21 296, 61 грн., що складають суму переплати за договором №14410Х6WROSP016 від 01.01.2016 року на постачання природного газу.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору №14410Х6WROSP016 від 01.01.2016 року на постачання природного газу, в частині не повернення останнім переплати вартості газу.

У відзиві на позов відповідач заперечує проти позовних вимог, з огляду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами (актами приймання-передачі газу) вартість спожитого у вересні-жовтні 2021 газу, що в свою чергу входить до розрахунку заявленої до стягнення суми переплати, у зв`язку з чим відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, не погоджується, з огляду на таке.

У позивача були відсутні правові підстави посилатися на акти приймання-передачі природного газу за вересень 2021 року та жовтень 2021 року, як докази вартості спожитого газу, оскільки останній, керуючись пунктами 2.9.3, 3.3 спірного договору письмово відмовився від їх підписання, що підтверджується листами наявними в матеріалах справи.

Підставою для відмови позивача в підписанні вказаних актів стала невідповідність ціни газу, що була безпідставно визначена відповідачем.

При цьому, обсяг спожитого позивачем газу у вересні-жовтні 2021 року підтверджується актами приймання-передачі природного газу № ДНГ0060655 від 30.09.2021 та № ДНГ0062113 від 31.10.2021, які підписані позивачем та Оператором ГРМ.

Також вказаний обсяг природного газу, спожитий позивачем у вересні-жовтні 2021 року та зафіксований Оператором ГРМ, відповідає обсягу газу, зазначеному відповідачем в актах приймання-передачі природного газу від 30.09.2021 № ДО381019712 та від 31.10.2021 № ДО381021864.

Таким чином, на думку позивача, спір між сторонами стосовно обсягу спожитого природного газу у вересні-жовтні 2021 відсутній.

З огляду на викладене, позивач зазначає про те, що розрахунок суми переплати за спірним договором в розмірі 21 296,61 грн., який наведений останнім в позовній заяві, відповідає умовам спірного договору, підтверджується фактичними обставинами справи та належними доказами.

У запереченнях відповідач заперечує проти наявності переплати у сумі 21 296,61 грн. та вказує про те, що з урахуванням компенсації, що передбачена п. 8.2 спірного договору та яку позивач повинен був сплатити у зв`язку із зміною постачальника, позовна вимога про стягнення переплати у сумі 21 296,61 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

В поясненнях позивач вказує про те, що відповідачем до заперечень не долучено жодного доказу на підтвердження суми фінансової компенсації, передбаченої пунктом 8.2 спірного договору.

На думку позивача, в своїх запереченнях відповідач підтвердив діючу, на період існування договірних відносин, ціну газу в розмірі 19,400001 грн. за один куб.м. з ПДВ, яка узгоджена сторонами відповідно до додаткової угоди № 41 від 27.08.201 до договору, що в сою чергу підтверджує:

- обґрунтованість відмови позивача від підписання актів приймання-передачі газу за вересень-жовтень 2021 року саме через невідповідність ціни газу умовам спірного договору та вказаній у додатковій угоді;

- правильність розрахунку суми переплати за спірним договором в розмірі 21 296,61 грн., який наведений в позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 відкрито провадження у справі № 904/10/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивачем було подано 15.02.2022 клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши подане клопотання, господарський суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3 - 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно положень частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до частини 6 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (21 296,61 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, господарський суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо наявності підстав для стягнення суми переплати за договором №14410Х6WROSP016 від 01.01.2016 року на постачання природного газу.

01.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Бізнес і право" (далі Споживач) укладено договір № 14410Х6WROSP016 на постачання природного газу (далі - договір).

Відповідно до частин 1, 2 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Річний плановий обсяг постачання газу до 72,2 тис.куб.м (п. 1.2 Договору).

Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1 Договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильника газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем.

Ціна газу становить 6 663,60 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1 332,72 грн., всього з ПДВ 7 996,32 грн. (п. 3.2 Договору).

Ціна, зазначена в п. 3.2 Договору, може змінюватися протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору (п. 3.3 Договору).

Згідно з п. 3.4 Договору сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього Договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором.

Відповідно до п. 4.2 Договору оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці;

у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу;

остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (п. 4.3 Договору).

Згідно з п. 4.6 Договору у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок Споживача на його письмову вимогу.

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 Договору).

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляду його умов. При цьому, сторони мають внести зміни до Договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк (п. 11.2 Договору).

Додатковою угодою № 41 від 27.08.2021 до договору №14410Х6WROSP016 від 01.01.2016 року на постачання природного газу сторони визначили, що ціна газу з урахуванням вартості послуг доступу до потужності становить 16,1666675 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 3,2333335 грн., всього з ПДВ 19,400001 грн. (п. 3.2 Договору).

Додатковою угодою № 42 від 08.10.2021 до договору №14410Х6WROSP016 від 01.01.2016 року на постачання природного газу сторони дійшли згоди про призупинення дії Договору в частині постачання природного газу з 31.10.2021.

31.10.2021 є останнім днем постачання природного газу за Договором.

На період призупинення дії Договору з 31.10.2021 включно усі зобов`язання сторін за Договором в частині постачання природного газу призупиняються до моменту відновлення дії Договору шляхом оформлення додаткової угоди.

Звертаючись з даним позовом позивач вказує про те, що станом на 01.01.2021 у споживача була наявна переплата за спірним договором на суму 95 305,06 грн. разом з ПДВ, що підтверджується актом звіряння від 01.01.2021, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Впродовж січня-жовтня 2021 року споживачем на підставі п. 4.2.1 Договору здійснено оплату постачальнику за спожитий газ у сумі 280 862,29 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких залучено до матеріалів справи.

Таким чином, з урахуванням переплати, що складає 95 305,06 грн. загальна сума сплачених коштів становила 376 167,35 грн. разом з ПДВ.

В період з січня по серпень 2021 року між споживачем та постачальником підписано акти прийому-передачі природного газу на суму 325 871,42 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

Крім того, позивач вказує про те, що останнім прийнято від постачальника у вересні 2021 року 611,88 куб.м., загальною вартістю 11 870,47 грн., а в жовтні прийнято 882,93 куб.м., загальною вартістю 17 128,85 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу № ДНГ0060655 від 30.09.2021 та № ДНГ0062113 від 31.10.2021, копії яких долучено до матеріалів справи.

Вартість газу розрахована відповідно до Додаткової угоди № 41 від 27.08.2021.

З огляду на викладене, за період з січня по жовтень 2021 року споживачем прийнято газу на загальну суму 354 870,74 грн. (разом з ПДВ).

Отже, загальна сума переплати за спірним Договором становить 21 296,61 грн. (376 167,35 грн. 354 870,74 грн.).

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 08.12.2021 на адресу відповідача надіслано вимогу про повернення у семиденний строк з дня отримання вказаної вимоги суму попередньої оплати у розмірі 21 296,61 грн.

Вказана вимога отримана відповідачем 10.12.2021, що підтверджується даними з сайту Укрпошта, проте останнім вимога не виконана, сума попередньої оплати у розмірі 21 296,61 грн. позивачу повернута не була, вказане і стало причиною для звернення позивача з даним позовом.

Положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються із положеннями частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів виконання зобов`язання щодо повернення попередньої оплати у розмірі 21 296,61 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У частині третій статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Господарським судом не приймаються доводи відповідача стосовно того, що з урахуванням компенсації, що передбачена п. 8.2 спірного договору та яку позивач повинен був сплатити у зв`язку із зміною постачальника, позовна вимога про стягнення переплати у сумі 21 296,61 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки останнім не надано жодного доказу на підтвердження суми фінансової компенсації, передбаченої пунктом 8.2 спірного договору.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Поля, буд. 2, літ. А-2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Бізнес і право" (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, ) 21 296,61 грн. суму попередньої оплати, 2 270,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 29.03.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко