Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2022Справа № 910/17413/21

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп"

про стягнення 30 019,48 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» (далі - ТОВ «Хмельницькенергозбут», позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" (далі - ТОВ "Цефей-Груп", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 30 019,48 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив умови договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21701560 від 28.12.2018 в частині своєчасної сплати вартості послуг, наданих позивачем протягом січня-квітня 2019, внаслідок чого у ТОВ "Цефей-Груп" виникла заборгованість.

У позові ТОВ «Хмельницькенергозбут» просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 22 402, 72 грн., пеню у сумі 6 309,06 грн., інфляційні втрати у сумі 672,08 грн., 3 % річних у сумі 635,62 грн., що разом становить 44 089, 44 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2018 між ТОВ «Хмельницькенергозбут» (постачальник) та ТОВ "Цефей-Груп" (споживач) на підставі заяви-приєднання споживача був укладений договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21701560 (далі - договір), який є публічним договором приєднання.

За вказаним договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата зазначена в заяві-приєднанні (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за умовами комерційної пропозиції, яка є додатком до цього договору.

Згідно з комерційною пропозицією розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць; оплата електричної енергії здійснюється споживачем самостійно у формі 100 % попередньої оплати заявленого споживачем обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку, яка здійснюється споживачем самостійно до 25 числа, що передує розрахунковому.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Отже, судом встановлено, що сторони уклали договір постачання електричної енергії шляхом приєднання до умов публічного договору, яким визначені порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції.

Матеріали справи свідчать, що позивач з січня 2019 по квітень 2019 поставив відповідачу електричну енергію у кількості 7 320 кВт на загальну суму 22 402,72 грн., що підтверджується листом Шепетівського РЕМ від 18.03.2021 про споживання ТОВ "Цефей-Груп" кількості електричної енергії, рахунком-фактурою від 12.07.2019.

Проте, відповідач свої зобов`язання виконав неналежним чином, вартість поставленої електричної енергії на вказану суму не сплатив.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів, які б свідчили про повну та своєчасну сплату вартості поставленої електричної енергії не надав, доводів позивача не спростував, вимога ТОВ «Хмельницькенергозбут» про стягнення з відповідача боргу в сумі 22 402,72 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Щодо нарахованої позивачем пені в сумі 6 309,06 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з комерційною пропозицією № 1 у встановленому законом порядку споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, п. 1.9, 2.5 постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. При цьому, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення, оскільки пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення виконання (аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17).

Отже, на підставі наведених правових норм та в силу укладеного сторонами договору суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимоги до ТОВ "Цефей-Груп" на стягнення пені за порушення грошового зобов`язання.

Перевіривши розрахунок штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 3 104,46 грн., тобто у меншій сумі, ніж просить позивач, оскільки ним не враховано норми ч. 6 ст. 232 ГК України щодо обмеження нарахування пені 6-ти місячним строком.

Стосовно стягнення з ТОВ "Цефей-Груп" інфляційних втрат у сумі 672,08 грн. та 3 % річних у сумі 635,62 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Здійснивши перерахунок сум матеріальних втрат, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 672,08 грн. та 3 % річних у сумі 635,62 грн., тобто, у заявлених позивачем сумах.

Отже, з урахуванням встановлених обставин у справі та наданих сторонами доказів суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" про стягнення заборгованості у сумі 30 019,48 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 25 Л, ідентифікаційний код 37529380) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» (29000, м. Хмельницький, вул. Свободи, 57/2, ідентифікаційний код 42035266) основний борг у сумі 22 402 (двадцять дві тисячі чотириста дві) грн. 72 коп., пеню у сумі 3 104 (три тисячі сто чотири) грн. 46 коп., інфляційні втрати у сумі 672 (шістсот сімдесят дві) грн. 08 коп., 3 % річних у сумі 635 (шістсот тридцять п`ять) грн. 62 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 027 (дві тисячі двадцять сім) грн. 68 коп.

У решті вимог - відмовити.

Повний текст рішення складений 11 квітня 2022 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.