ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. ОдесаСправа № 923/1256/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області

на рішення Господарського суду Херсонської області від 09.12.2021, прийняте суддею Нікітенком С.В., м. Херсон, повний текст складено 09.12.2021,

у справі №923/1256/21

за позовом: Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області

до відповідача: Виробничого кооперативу "Дар`ївська ПМК 143"

про стягнення 53 556,75 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 р. Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області звернулося з позовом до Виробничого кооперативу «Дар`ївська пересувна механізована колона №143», в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму надміру виплачених коштів у розмірі 53556,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що видача Виробничим кооперативом «Дар`ївська пересувна механізована колона №143» документів з недостовірними відомостями про заробітну плату зумовила неправильність нарахування пенсії та спричинила завдання позивачу матеріальної шкоди, яка полягає у переплаті пенсійних коштів.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 11.10.2021 відкрито провадження у справі №923/1256/21.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 09.12.2021 у справі №923/1256/21 (суддя Нікітенко С.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судове рішення мотивоване недоведеністю позивачем наявності всіх елементів цивільного правопорушення, а саме: причинно-наслідкового зв`язку між видачею довідки із невірними даними та завданням шкоди у вигляді переплати пенсії, що виключає застосування до відповідача деліктної відповідальності.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 09.12.2021 у справі №923/1256/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що саме відповідач надав документи, які містили недостовірні відомості, а тому він повинен нести матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду, при цьому в даному випадку мають місце всі елементи цивільного правопорушення, необхідні для притягнення Виробничого кооперативу «Дар`ївська пересувна механізована колона №143» до такої відповідальності як відшкодування майнової шкоди. Звертає скаржник увагу суду апеляційної інстанції також на те, що жодним нормативним актом не передбачений був обов`язок органу Пенсійного фонду України перевіряти достовірність відомостей, зазначених у документах, які надаються для призначення та/або перерахунку пенсій, а тому на момент призначення пенсії ОСОБА_1 довідки, видані Виробничим кооперативом «Дар`ївська пересувна механізована колона №143», не потребували додаткової перевірки.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною десятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина сьома статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 2270 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік").

Враховуючи викладене та з огляду на ціну позову у даній справі (53556,75 грн), перегляд оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: ОСОБА_2., Поліщук Л.В. вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 09.02.2022.

Виробничий кооператив «Дар`ївська пересувна механізована колона №143» своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Між тим, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку з 17.02.2022 за розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/1256/21. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду для апеляційного розгляду справи №923/1256/21 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2022 у визначеному складі суддів прийнято справу №923/1256/21 до свого провадження.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Херсонської області норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області перебуває ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який з 28.04.1998 отримував пенсію по інвалідності, а на підставі його заяви від 25.12.2009 про переведення на пенсію за віком отримує вказану пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком за його заявою від 25.12.2009 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області було застосовано видані Виробничим кооперативом «Дар`ївська пересувна механізована колона №143» довідки про заробітну плату без номера та без дати за період з 01.01.1990 по 31.12.1994 (а.с.8) та №386 від 25.12.2009 за період з 01.06.1991 по 30.09.1996 (а.с.8- на звороті).

В ході перевірки у 2018 році достовірності записів у вказаних довідках, виданих Виробничим кооперативом «Дар`ївська пересувна механізована колона №143», Управлінням внутрішнього аудиту та фінансового контролю Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виявлено розбіжності з відомостями нарахованої заробітної плати за період з 01.01.1990 по 31.12.1994, а саме: суми заробітку, зазначені у вказаних довідках не відповідають первинним документам, зокрема особовим рахункам з нарахування заробітної плати.

В результаті проведеного позивачем перерахунку та зменшення розміру пенсії встановлена переплата пенсійних коштів (сума переплати складає 53556,75 грн).

06.05.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення №62 про утримання з ОСОБА_1 суми переплати пенсії у розмірі 53556,75 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21.08.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №62 від 06.05.2020.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування надмірно сплаченої пенсії ОСОБА_1 у сумі 53556,75 грн, проте відповідач вказану вимогу не виконав, що стало підставою для звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом.

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача про стягнення з Виробничого кооперативу «Дар`ївська пересувна механізована колона №143» суми надміру виплачених ОСОБА_1 коштів, обґрунтовані з посиланням на приписи статті 1166 Цивільного кодексу України неправомірними діями відповідача, що призвели до наслідків у вигляді переплати пенсії у розмірі 53556,75 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції послався на те, що позивач при здійсненні своїх повноважень при призначенні відповідної пенсії, як уповноважений орган, у встановленому порядку мав право та обов`язок перевірити подані документи своєчасно, остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення та нарахування пенсії приймається органами Пенсійного фонду України, саме працівники цього органу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» зобов`язані були перевірити такі документи та нарахувати й призначити пенсію у відповідному розмірі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду повністю погоджується з таким висновком Господарського суду Херсонської області з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, положеннями частин першої, другої якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

На позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність поведінки її заподіювача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного із зазначених елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку відповідача як правопорушення та, відповідно, унеможливлює застосування до останнього заходів відповідальності.

Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції чинній станом на момент звернення позивача з позовом у даній справі) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до статей 80, 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції цього Закону, чинній на дату призначення ОСОБА_1 пенсії за віком) заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до районного (міського) відділу соціального забезпечення за місцем проживання заявника. Пенсії призначаються районними (міськими) відділами соціального забезпечення.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі -Порядок).

Вказаний порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 17 Порядку (в редакції, чинній на момент звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком) передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не можуть служити документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Згідно з пунктом 38 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 43 Порядку встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, орган, що призначає пенсію, контролює і перевіряє правильність всіх документів, що подаються та, відповідно, у разі обґрунтованих сумнівів має право вимагати як від підприємств, установ та організацій, так і від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення та нарахування пенсії вимогам Закону приймається саме органами Пенсійного фонду. При цьому працівники цих органів Законом зобов`язані перевірити такі документів та нарахувати і призначити пенсію у відповідному розмірі.

Отже, чинним на час набуття ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком законодавством було врегульовано порядок її призначення, обов`язковою і першочерговою умовою якого було подання особою заяви про її призначення. Відповідно, орган, що призначає пенсію, міг прийняти певне рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії лише після її надходження.

Разом з тим, відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відділи соціального забезпечення мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Зазначені вище норми права спростовують доводи апеляційної скарги про те, що жодним нормативним актом не передбачений обов`язок органів Пенсійного фонду України перевіряти достовірність відомостей, зазначених у документах, які надаються для призначення та/або перерахунку пенсій.

На момент подання заяви ОСОБА_1 саме орган, який призначив пенсію, здійснював контрольні функції за дотриманням чинного законодавства при призначенні пенсії і його посадові особи не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість поданих документів, необхідних для обчислення пенсії.

Вказане свідчить про відсутність причинного зв`язку між фактом видачі відповідачем довідок про заробіток ОСОБА_1 для обчислення пенсії та надмірно виплачених останньому сум пенсії у розмірі 53556,75 грн, оскільки остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення пенсії приймається органами Пенсійного фонду України та саме на працівників цих органів покладено обов`язок перевірити такі документи та нарахувати і призначити пенсію у відповідному розмірі.

Саме така правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 14.11.2019 у справі №917/1860/17.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що невідповідності в довідках відповідача про заробітну плату для обчислення пенсії, наданих Виробничим кооперативом «Дар`ївська пересувна механізована колона №143» у 2009 році, не викликали сумнівів у відповідальних осіб Пенсійного фонду України при прийнятті документів та призначенні пенсії, не стали підставою для можливої перевірки цих відомостей, ними не були витребувані пояснення щодо неадекватності та надмірної величини зазначеної заробітної плати. У відповідальних працівників органу не виникло питань щодо можливої помилки в наданих йому довідках та невідповідності дійсності їх даних. Натомість без жодних питань чи зауважень такі документи були прийняті та на підставі них була призначена пенсія ОСОБА_1 .

При цьому лише у 2018 році, тобто через 9 років, органом Пенсійного фонду України було встановлено розбіжності довідок з первинними документами.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд зазначає про те, що матеріальна шкода виникла внаслідок власної недбалості позивача, адже саме ним було прийнято рішення про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , встановлений її розмір та проведена безпосередня виплата грошових коштів.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідно до законодавства, чинного на час набуття ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком, саме орган, який призначив пенсію, здійснював контрольні функції за дотриманням законодавства при призначенні пенсії і посадові особи останнього не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість поданих документів, необхідних для обчислення пенсії, з огляду на недоведеність позивачем всіх елементів, необхідних для покладення на відповідача заходів деліктної відповідальності, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області у даній справі в повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Оскаржене рішення Господарського суду Херсонської області повністю відповідає вказаним вище вимогам, доводи апелянта щодо порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акта колегія суддів не вбачає.

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 09.12.2021 у справі №923/1256/21 - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та у строки, визначені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.03.2022.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук