УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

04.04.2022м.ХарківСправа № 922/774/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест трейдінг компані" (м. Дрогобич Львівської обл)
боржник фізична особа-підприємець Череватенко Артем Борисович (смт Пісочін Харківської обл)
про стягнення 15158,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест трейдінг компані" (надалі - заявник) надало Господарському суду Харківської області заяву до фізичної особи-підприємця Череватенка Артема Борисовича (надалі - боржник) про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника на свою користь 15158,59 грн, з яких: заборгованість за поставлений товар за договором поставки №06082021-1 від 06.08.2021 у сумі 12602,00 грн, інфляційні витрати у сумі 550,28 грн, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 858,32 грн, штраф у розмірі 25% річних у сумі 1147,99 грн, а також судовий збір у сумі 248,10 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

Заяву обґрунтовано невиконанням боржником своїх зобов`язань за договором поставки №06082021-1 від 06.08.2021 щодо несвоєчасної сплати заборгованості за отриманий товар. В обґрунтування стягнення з боржника витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн заявник посилається на укладений ним з Адвокатським об`єднанням «Курницький, Жидачівська та партнери» договір №21/03/22 про надання професійної правничої допомоги від 21.03.2022.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд встановив наступне.

Згідно з ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Заявник у наданій заяві просить стягнути з боржника на свою користь не тільки заборгованість за договором поставки, а ще й штрафні санкції - штраф та пеню.

Вимоги заявника про стягнення з боржника пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 858,32 грн та штрафу у розмірі 25% річних у сумі 1147,99 грн не відповідають приписам ст. 148 ГПК України, оскільки не відносяться до заборгованості, з якими він має право звернутися до суду в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

До того ж грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто, в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

З огляду на викладене наказне провадження передбачає можливість стягнення неоспорюваної заборгованості за заявою особи, якій належить таке право вимоги.

Разом з тим, процесуальними нормами не передбачено стягнення з боржника у наказному провадженні сум, відмінних від неоспорюваної заборгованості та витрат зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, що вбачається з такого.

Частинами першою та третьою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Частини друга і третя зазначеної статті встановлюють, що повинно бути зазначено в заяві і що до заяви додається.

Так, розділ II ГПК України не передбачає подання будь-якої заяви по суті спору, що унеможливлює подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Проте, враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, виходячи з приписів у тому числі статті 126 ГПК України, у боржника відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення заявником, що суперечить приписам частини першої статті 13 ГПК України.

Отже, стягнення заявником з боржника витрат на професійну правову допомогу за договором про надання професійної правничої допомоги №21/03/22 від 21.03.2022, укладеним з Адвокатським об`єднанням «Курницький, Жидачівська та партнери» суперечить самій суті наказного провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 ГПК України.

Частинами другою і третьою статті 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення з боржника пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 858,32 грн, штрафу у розмірі 25% річних у сумі 1147,99 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

Керуючись ст. 230 ГК України, ст. 524, 533 - 535, 549, 625 ЦК України, ст. 13, 123, 124, 148, 152, 153, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вест трейдінг компані" у видачі судового наказу в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Череватенка Артема Борисовича пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 858,32 грн, штрафу у розмірі 25% річних у сумі 1147,99 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк її оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 04.04.2022.

Суддя В. І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.