ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року Справа № 924/677/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

позивача - адв. Роєнко Є.В.

відповідача - адв. Сташук М.О.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.12.2021 р. ухвалене у м. Хмельницькому, повний текст складено 08.12.2021 р.

у справі № 924/677/21 (суддя Грамчук І.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до відповідача Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"

про стягнення 6803789,65 грн., з яких 5382231,39 грн. заборгованості, 243206,20 грн. 3% річних, 541175,62 грн. інфляційних нарахувань, 637176,44 грн. пені

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.12.2021 р. у справі № 924/677/21 задоволено позов Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" про стягнення 6803789,65 грн., з яких 5382231,39 грн. заборгованості, 243206,20 грн. 3% річних, 541175,62 грн. інфляційних нарахувань, 637176,44 грн. пені.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 3 грудня 2021 року по справі № 924/677/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ "Укртрансгаз" відмовити повністю.

Зазначає, що суд не наводить жодних міркувань, з яких відхиляє доводи відповідача і фактично обґрунтовує неприйняття доводів відповідача тим, що докази позивача на підтвердження обсягів відібраного відповідачем у період жовтень, листопад, грудень 2019 року природного газу в межах договірних відносин по договору про транспортування природного газу № від 19.09.2018 р., та на підтвердження обсягу газу, який склав обсяги щодобового небалансу, є більш вірогідним, ніж докази надані на їх спростування.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме допустив неправильне тлумачення закону та не застосував закон, який підлягав застосуванню, що призвело до неправильного вирішення спору в частині наявності підстав для задоволення позовних вимог. Неправильне застосування закону полягає в наступному: були проігноровані ряд правових норм, які розтлумачують юридичну природу послуги балансування, що надається оператором газотранспортної системи, зокрема не застосовано ст.4, ст.23, ст.35 Закону України «Про ринок природного газу», ст. 179, ч.ч.3, 4 ст.180, ч.ч.1,8 ст.181,ст.306 ГК України, ст.177, ч.1 ст. 638, ст. 655, ст.901 ЦК України.

Також висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи, та є недоведеними обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також - не з`ясувані обставини, що мають значення для справи.

Пояснює, що послуги з транспортування природного газу і послуги з балансування є пов`язаними одна з одною і надаються на підставі єдиного договору про транспортування природного газу. Договір про транспортування природного газу передбачає надання різних послуг, пов`язаних із транспортуванням природного газу. Оскільки сторони не підписали додаток 1 та додаток 2 договору, то такий договір в частині надання послуг балансування має невизначеність, що дає підставу стверджувати про відсутність погоджених договірних умов щодо регулювання надання послуг балансування.

Посилається на практику Верховного Суду щодо того, що передбачений Кодексом ГТС порядок оплати послуг з балансування діє лише у випадку укладення сторонами договору про надання послуг з балансування. Якщо такий договір не є укладеним, то позивач - Оператор ГТС має надати суду не лише односторонні акти та розрахунки, але й докази фактичного надання ним послуг з балансування.

Тому висновок суду першої інстанції відносно того, що в матеріалах справи достатньо доказів виникнення цивільних обов`язків щодо оплати вартості щодобових негативних небалансів не відповідають обставинам справи та сформованій практиці Верховного Суду.

Звертає увагу, що позивачем не подано доказів фактичного надання ним послуг з балансування, розрахунку їх вартості, реальних витрат, та доказів наявності відповідного ресурсу для цієї мети, за відсутності цих доказів суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо доведеності факту надання послуг з балансування.

Заперечує твердження позивача, що ним направлено відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів № 10-2019- за жовтень 2019 року, № 11-2019 за листопад 2019 року, № 12-2019- за грудень 2019 року та рахунки на оплату за щодобові небаланси було здійснено через інформаційну платформу, що підтверджується на його думку електронними доказами. Посилаючись на пункт 19 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи та на п.9.3 договору транспортування природного газу, доводить, що такі докази не є належними і допустимими, оскільки позивач мав надіслати акт врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць: за жовтень, листопад, грудень 2019 року, рахунок на оплату на адресу відповідача, вказану в договорі засобами поштового зв`язку, що останнім зроблено не було.

Враховуючи, що на адресу відповідача рахунку на оплату та акту врегулювання добового небалансу не надходило, як передбачено умовами договору, тому вважає, що строк оплати в даному випадку не настав.

Вважає, що оскільки у позивача відсутні допустимі і належні докази на підтвердження надання послуг з добового балансування за спірний період у заявленому розмірі, і як наслідок - підстав для врегулювання таких щодобових небалансів, то позовні вимоги не підлягають задоволенню, як основні так і похідні щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат нарахованих на таку суму боргу. Тому висновок суду першої інстанції про те, що наявні підстави для задоволення позову є помилковим з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Стверджує, що судом першої інстанції не враховано правові позиції Верховного Суду в аналогічних справах, де при подібних обставинах суди у позові відмовляли. Просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 03 грудня 2021 року у справі № 924/677/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ «Укртрансгаз» відмовити повністю.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти доводів ПрАТ «Шепетівкагаз» викладених в апеляційній скарзі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.12.2021 р. у справі № 924/677/21 законним, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на пункт 9 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС і доводить, що замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи нижче наведені послуги, що є складовими послуги транспортування: доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи; замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтвердженої номінації; вчинення дій з врегулювання добового небалансу.

Пояснює, що відповідно до п. 5.1 договору порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірка параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог кодексу та з урахуванням цього договору. Надані суду до справи акти приймання-передачі природного газу є підтвердженням дій позивача та відповідача із узгодження переліку комерційних вузлів обліку газу, які знаходяться на газорозподільних станціях (ГРС), зазначених в актах, та свідчить про вчинення дій сторонами, щодо узгодження обсягів переданого із газотранспортної системи в газорозподільну мережу обсягів природного газу.

Звертає увагу, що враховуючи п.1 глави 7 розділу IX Кодексу ГТС доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору та номінації, підтвердженої оператором газотранспортної системи.

Вказує, що зважаючи на те, що АТ «Укртрансгаз» здійснював відповідачу розподіл потужності на період на добу наперед, були відсутні будь-які об`єктивні підстави для оформлення та підписання сторонами додатків до договору, що не позбавляло відповідача можливості фактичного використання природного газу, підтвердженням чого є підписані акти приймання-передачі природного газу, та не знімає обов`язків з позивача на транспортування природного газу до відповідача та у свою чергу не знімає обов`язків з відповідача щодо оплати рахунків за добові небаланси за листопад, грудень 2019 року.

При цьому, послуги з перевищення замовленої потужності за договором транспортування природного газу № від 19.09.2018 р. прийняті ПрАТ «Шепетівкагаз» та сплачені в повному обсязі на умовах передбачених, договором, і докази з оплати послуг з перевищення замовленої потужності залучені до справи.

Доводить таким чином, що після укладення договору вчинені ПрАТ «Шепетівкагаз» дії свідчать про схвалення й прийняття до виконання вказаного правочину, що узгоджується зі ст. 638 ЦК України.

Вказує, що відповідно до п. 2.8 договору взаємовідносини між замовником та оператором ГТС при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного кодексом.

Зазначає, що наявність в інформаційній платформі інформації, наданої операторами ГРМ є підтвердженням вчинення уповноваженими особами оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), дій, що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо-технологічних витрат такого оператора в зазначених обсягах.

Вважає, що викладене спростовує безпідставні та необґрунтовані твердження відповідача у апеляційній скарзі та свідчить про суперечність пункту 2.8 договору та частині 3 глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи.

Стверджує, що відповідач не дотримувався дисципліни споживання природного газу та не виконував своїх обов`язків по своєчасному врегулюванню небалансів, що передбачені пунктом 2 розділу XIII Кодексу ГТС та пунктом 4.1 договору, і позивач змушений був вчинити дії з врегулювання добових небалансів відповідача, у зв`язку з чим поніс відповідні витрати. Пояснює, що ПрАТ «Шепетівкагаз» з газотранспортної системи фактично було відібрано природний газ в обсязі 1044,732 тис. куб.м, без подання таких обсягів на точку входу до газотранспортної системи, що стало причиною того, що позивач вимушений був придбавати в жовтні, листопаді, грудні 2019 року природний газ для забезпечення здійснення балансуючих дій.

Вказує також, що із форми звітності № 8в-НКРЕКП-газ-моніторннг (місячна), вбачається підтвердження самим відповідачем обсягів природною газу для його фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу.

Щодо доводів відповідача про не врахування судом першої інстанції правової позиції в аналогічних справах зазначає, що посилання відповідача на обставини, встановлені судовим рішенням у справі № 927/1041/19 є помилковим та таким, що не відповідає ст. 75 ГПК України, оскільки до спірних правовідносин застосовувалась інша редакція Кодексу ГТС, яка передбачала місячне балансування в період з липня 2018 року по лютий 2019 року.

Натомість, спірний період у справі № 924/677/21 листопад - грудень 2019 року, у який вже було запроваджено добове балансування, що свідчить про різне матеріально-правове регулювання спірних відносин, що унеможливлює застосування висновків викладених у Постанові Верховного Суду від 28.07.2021 р. у справі № 927/1041/19.

Відповідно, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі висновки не могли і не можуть бути взяті до уваги у справі № 924/677/21.

Просить апеляційну скаргу ПрАТ «Шепетівкагаз» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.12.2021 р. у справі № 924/677/21 - залишити без змін.

В судовому засіданні 29.03.2022 р. представник ПрАТ «Шепетівкагаз» підтримала доводи апеляційної скарги. Представник АТ "Укртрансгаз" проти доводів апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

19 вересня 2018 року Акціонерним товариством "Укртрансгаз" як оператором та Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" як замовником укладений договір транспортування природного газу № /а.с.23-33 у т.1/.

Відповідно до п. 2.1 договору оператор за цим договором надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

В пункті 2.2. договору сторони погодили, що послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Пунктом 2.3. договору визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором, а саме: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (п. 2.4. договору).

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п. 2.5. договору).

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (п. 2.6. договору).

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (п. 2.7. договору).

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору (п.2.8 договору).

У відповідності до п. 2.9 договору взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язаний дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного кодексом.

В пункті 3.2. договору зазначено, що оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

Разом з тим, пунктом 4.1. договору передбачено, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; повідомляти оператора про зміну умов, які стали підставою для укладення цього договору; забезпечити можливість цілодобового зв`язку оператора з представниками замовника, зазначеними в цьому договорі; здійснювати додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору (п. 5.1 договору).

На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу, його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (п. 5.5 договору).

Пунктом 9.1. договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (п.9.2 договору).

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця. Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту. Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період (п. 9.3 договору).

Пунктом 9.4. договору передбачено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє замовника про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю добових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця. Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок замовника у термін до 5 робочих днів з дня повідомлення. За заявою замовника оператор може здійснити зарахування плати за добовий небаланс на користь замовника в якості попередньої оплати за добовий небаланс наступних періодів.

Пунктом 17.3. договору передбачено, що у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього договору.

Договір підписаній та скріплений печатками сторін.

30 листопада 2018 року АТ "Укртрансгаз"/оператор та ПрАТ "Шепетівкагаз"/замовник уклали додаткову угоду № 1 до договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 р. /а.с.34 у т.1/, якою п. 17.1 р.17 договору викладено таким чином: «Цей договір набирає чинності з 01.03.2019 на строк до 31.12.2022. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов».

28 грудня 2018 року АТ "Укртрансгаз"/оператор та ПрАТ "Шепетівкагаз"/замовник було укладено додаткову угоду № 2 до договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 р. /а.с.35 у т.1/, якою пункт 9.3 розділу IX викладено в такій редакції: «9.4. Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період».

Додаткові угоди підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за жовтень-грудень 2019 року доводить наявність у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

- за жовтень 2019 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 300000,00 тис. куб. м (3105000 кВт*год) на загальну вартість 1640855,85 грн.;

- за листопад 2019 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 375000,00 тис. куб. м (3881250 кВт*год) на загальну вартість 2574224,29 грн.;

- за грудень 2019 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 369732,00 тис. куб. м (3826726 кВт*год)* на загальну вартість 2808007,10 грн.

На підтвердження обсягів добових небалансів за жовтень - грудень 2019 року АТ "Укртрансгаз" складені :

- акт № 10-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць за жовтень 2019 року /а.с.46-47 у т.1/,

- акт № 11-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць за листопад 2019 року /а.с.48-49 у т.1/,

- акт № 12-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць за грудень 2019 року /а.с.50-51 у т.1/,

- реєстр файлів відправлених з Інформаційної платформи філії «Оператор ГТС України» АТ «Укртрансгаз» ПрАТ «Шепетівкагаз» за жовтень - грудень 2019 року (акти врегулювання щодобових небалансів за газові місяці спірного періоду, рахунки) /а.с.61-76 у т.1/.

Через інформаційну платформу позивач направив відповідачеві :

- рахунок № 10-2019- від 31.10.2019 р. на оплату за добові небаланси за жовтень 2019 року на загальну вартість 1640855,85 грн. зі строком оплати до 21.11.2019 р. /а.с.52 у т.1/;

- рахунок № 11-2019- від 30.11.2019 р. на оплату за добові небаланси за листопад 2019 року на загальну вартість 2574224,29 грн., строк оплати якого до 20.12.2019 р. /а.с.53 у т.1/;

- рахунок № 12-2019- від 31.12.2019 р. на оплату за добові небаланси за грудень 2019 року на загальну вартість 2808007,10 грн., строк оплати якого до 20.01.2020 р. /а.с.54 у т.1/.

Позивач доводить, що у відповідача виникли зобов`язання, передбачені п.п. 4.1., 9.3 договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, правила якого є обов`язковими для відповідача згідно з п. 2.6 договору, а саме - відповідач зобов`язаний оплатити зазначені вище рахунки на оплату за добові небаланси за жовтень, листопад, грудень 2019 року на загальну вартість 7023087,24 грн.

Вважає, що відповідач в порушення зазначених умов договору та наведених норм законодавства оплатив послуги за добовий небаланс за жовтень 2019 року відповідно до рахунку № 10-2019- від 31.10.2019 р., з порушенням належного строку для його оплати та до цього часу не виконав свої зобов`язання з оплати вказаних рахунків на оплату за добові небаланси за листопад, грудень 2019 року на загальну суму 5382231,39 грн., тим самими порушив умови п.п. 2.6, 4.1, 9.3 договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, а також порушив права та інтереси позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

Також позивач доводить прострочення відповідачем зобов`язань з оплати добових небалансів за жовтень, листопад, грудень 2019 року позивачем і, посилаючись на п.п. 13.1, 13.5 договору, ст. 536, ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.198 Господарського кодексу України, нарахував відповідачу пеню в сумі 637176,44 грн, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 243206,20 грн. та інфляційні втрати в розмірі 541175,62 грн. за період прострочення з 01.10.2019 р. по 25.05.2021 р.

Відповідно до рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.12.2021 р. у справі № 924/677/21 позов Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" про стягнення 6803789,65 грн., з яких 5382231,39 грн. заборгованості, 243206,20 грн. 3% річних, 541175,62 грн. інфляційних нарахувань, 637176,44 грн. пені задоволено. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач правомірно здійснив розрахунки вартості послуг врегулювання добового небалансу за жовтень, листопад, грудень 2019 року, і у відповідача виник обов`язок оплати даних послуг. Здійснивши перевірку нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість, пені, суд встановив, що вони здійснені в межах можливих нарахувань.

Колегія суддів з таким рішення не погоджується, враховуючи наступне.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 р., а також положеннями Закону України «Про ринок природного газу», Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно з абзацом 36 пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи договір транспортування це договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та на умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС, тут і надалі - в редакції, чинній на момент надання позивачем відповідачу послуг балансування), одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної точки, на якій відбувається передача природного газу.

Відповідно до п. 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації. Алокація, згідно з пунктом 5 глави 1 розділу 1 Кодексу, це віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування).

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватися лише в межах газотранспортної системи на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Частинами 2, 3 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Отже, предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання; предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Постанова НКРЕКП) від 30.09.2015 р. № 2497 було затверджено типову форму договору транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Додатком до постанови НКРЕКП № 2497 від 30.09.2015 р. є типовий договір транспортування природного газу та додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Умовами договору (п.п. 2.4., 5.4, 6.1) сторони визначили, що обсяг послуг, що надаються за цим договором (крім послуг балансування), визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування). Окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи /прямим споживачем/ газовидобувним підприємством/ виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного Замовника.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за послуги балансування негативних щодобових небалансів обсягів природного газу за період з жовтня по грудень 2019 року у зв`язку з невиконанням умов договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 р.

Відповідно до п.2.1 договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 р. договором оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватися лише в межах ГТС, на підставі договору, укладеного замовником з оператором ГТС, при цьому вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послугами транспортування природного газу.

Разом з тим, п. 2.8 договору встановлено, що додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору.

Також п. 8.1 договору передбачено, що величина договірної потужності замовника визначається виходячи з величини потужностей, визначених у додатку 1 до цього договору. Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу, та оформлюється додатком 1 до цього договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що додатки 1 та 2 до договору транспортування природного газу від 19 вересня 2018 року № сторонами укладені не були. Відтак сторонами не було визначено розподіл потужності по кожній точці входу/виходу у пунктах приймання-передачі природного газу. Відсутність погоджених умов щодо обсягів та порядку надання послуг унеможливлює виконання договору в частині порядку визначення вартості перевищення замовленої (договірної) потужності.

Правові висновки щодо обов`язкового укладання додатків до договору, обов`язковості документального оформленням факту надання послуг балансування та їх заявленого обсягу при стягненні сум заборгованості за послуги балансування, обов`язковості з доказової точки зору факту понесення витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування обсягів природного газу у заявлені ним періоди, так само як і розміру заявленої до стягнення вартості послуг балансування, викладені у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 р. у справі № 916/2090/16.

При цьому, у постанові від 19.03.2021 р. у справі № 922/3987/19 Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що не вбачає підстав для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 р. у справі № 916/2090/16. Такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст.236 ГПК України.

Так само, у п.38 постанови Верховного Суду від 23.06.2021 р. у справі № 904/2611/18 зазначено, що оскільки сторони не укладали додатки 1, 2, 3 до договору транспортування природного газу, то фактично не погодили предмет договору (потужність та обсяг транспортування газу), що є істотною умовою, не визначили перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника. Неузгодження істотних умов договору свідчить про те, що договір є неукладеним і, відповідно такий договір не створює наслідків для його сторін. Наведене унеможливлювало задоволення попередніми судовими інстанціями заявлених позовних вимог. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.10.2021 р. у справі № 904/2591/20.

Колегія суддів на підставі матеріалів справи дійшла висновку, що подані позивачем докази не містять вихідних даних та формули розрахунку розміру плати за небаланс.

Колегія суддів враховує, що при наданні послуг виконанням вважається і оплатно передається не результат, а саме дія/послуга. Вчинення дій з врегулювання небалансів не є правочином з купівлі-продажу. Відповідно до Кодексу ГТС врегулювання небалансів є складовою послуги транспортування природного газу, тобто наданням послуги, а не товаром.

Відповідно до глави 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор ГТС вчиняє дії з врегулювання добового небалансу виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування ГТС в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій. Згідно п.3 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС оператор ГТС вчиняє балансуючі дії шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

Закон України "Про ринок природного газу" передбачає, що правила балансування як частина Кодексу ГТС (у тому числі методологія визначення платежів, пов`язаних з балансуванням), мають бути справедливими, недискримінаційними, обумовленими об`єктивними чинниками та такими, що створюють економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками (п. 7 ч. 3 ст. 4, ст. 35 зазначеного Закону). Такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи, мають бути засновані на ринкових принципах (ст. 35 Закону "Про ринок природного газу").

Під час здійснення балансуючих дій оператор ГТС враховує: власну оцінку попиту на природний газ за газову добу або протягом газової доби, щодо якої здійснюється(-ються) балансуюча(-і) дія(-ї); інформацію про номінації, алокації та виміряні потоки природного газу; тиск природного газу в газотранспортній системі.

У ч. 2 ст. 35 Закону "Про ринок природного газу" передбачено, що розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора ГТС, пов`язаних із здійсненням балансування.

Таким чином, при встановленні факту наявності чи відсутності врегулювання оператором ГТС добового небалансу та підстав для оплати заявлених вимог, необхідно виходити із доказів, які свідчитимуть про відхилення у функціонуванні ГТС від її звичайного рівня (загроза цілісності ГТС); доказів, які дії були вчинені оператором ГТС з врегулювання небалансу (вчинення балансуючих дій); залежно від результатів вчинення балансуючих дій, оператор ГТС виставляє рахунки за врегулювання небалансів до оплати.

Відповідно до ст.74 ГПК України тягар доведення факту надання послуг покладається на позивача, який звертається до суду з позовом про стягнення оплати за надані послуги.

Отже при встановленні факту наявності чи відсутності врегулювання Оператором ГТС добового небалансу (підстав для оплати заявлених вимог), необхідно виходити із доказів, які свідчитимуть про відхилення у функціонуванні ГТС від її звичайного рівня (загроза цілісності ГТС); доказів, які дії були вчинені Оператором ГТС з врегулювання небалансу (вчинення балансуючих дій); реальних витрат, залежно від результатів вчинення балансуючих дій, Оператор ГТС виставляє рахунки за врегулювання небалансів.

Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року, справа №927/1041/21 та враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Натомість в матеріалах справи відсутні первинні документи та інша інформація на підтвердження відхилення у функціонуванні ГТС позивача у жовтні-грудні 2019 року від її звичайного рівня, власну оцінку ресурсу/попиту на природний газ за газову добу або протягом газової доби, щодо якої здійснюється балансуюча дія у зазначеному періоді, інформацію про номінації, алокації та виміряні потоки природного газу, тиск природного газу в газотранспортній системі, тобто - докази, які дії були вчинені позивачем з врегулювання небалансу (вчинення балансуючих дій), як того вимагають положення розділу XIII та розділу XIV Кодексу ГТС.

Також не надано належних доказів, з яких можна встановити процедуру алокації для визначення обсягів небалансу, та який би підтверджував поділ за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між усіма замовниками послуги транспортування. Позивачем не подано доказів наявності підстав для вчинення дій з врегулювання добового небалансу.

Колегія суддів вважає, що надані позивачем акт НКРЕКП № 77 від 16.03.2020 р., договори купівлі-продажу природного газу для забезпечення здійснення балансуючих дій № від 27 05.2019 р., укладені з ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ», № від 27.05.2019 р. та № 905000389 від 27.05.2019 р., укладені з ТОВ «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД», № -ВТТ від 30.10.2019 р., № -ПСТ від 30.10.2019 р., № -ПСГ від 30.10.2019 р., № -ПСГ від 30.10.2019 р., № -ВТТ від 28.11.2019 р., № -ВТТ від 28 11.2019 р., № -ВТТ від 28.11.2019 р., № -ВТТ від 28.11.2019, № -ПСГ від 28.11.2019 р., № -ПСГ від 28.11 2019 р., № -ПСГ від 28 11.2019 р., № -ПСГ від 28.112019 р., № 911000309-ПСГ від 28.11.2019 р., № -ПСГ від 28.11.2019 р., № -ПСГ від 28.11.2019 р. та № -ПСГ від 28.11.2019 р. /а.с. 136 - 246 у т.1, а.с.1-6 у т.2/, укладені з AТ «HAK «Нафтогаз України», не можуть бути безспірними доказами вчинення балансуючих дій через закупівлю природного газу, оскільки акт НКРЕКП № 77 від 16.03.2020 р. був складений за результатами проведення планової перевірки дотримання суб`єктом господарювання Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" вимог законодавства та ліцензійних умов з розподілу природного газу, а вищезазначені договори не передбачають умов подачі/відбору природного газу виконавцем в режимі кожної доби, що суперечить правовій природі врегулювання добових небалансів.

Окрім того, акти приймання-передачі газу за вказаними договорами відображають передачу газу не тільки для забезпечення балансуючих дій, але й на інші потреби позивача, тому на підставі цих актів неможливо встановити, який конкретно обсяг газу був придбаний саме для здійснення балансуючих дій відносно відповідача.

Відповідно до п.2 гл.1 розділу XIV Кодексу ГТС при розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор ГТС враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до ГТС та відібраного з ГТС.

Оператор ГТС розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до ГТС та алокаціями відбору з ГТС (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень) (п.3. гд.6 розділу XIV Кодексу ГТС). Таким чином, за змістом норм Кодексу ГТС оператор ГТС визначає та розраховує добовий небаланс на підставі попередньо зроблених алокацій усіх замовників послуг транспортування, а не алокації окремого визначеного замовника.

Враховуючи вище викладене, при зверненні до суду з даним позовом, позивач повинен був надати належні докази, які б свідчили про вчинення стосовно відповідача балансуючих дій кожної газової доби шляхом купівлі-продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування, як це встановлено п.3 Глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС.

Однак, надані позивачем до позовної заяви докази закупівлі природного газу у АТ "НАК "Нафтогаз України", ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ЕВРОЕНЕРГОТРЕЙД» за переговорною процедурою не є доказами вчинення балансуючих дій шляхом використанням послуги балансування у жовтні-грудні 2019 року та не підтверджують обґрунтованих та реальних витрат оператора ГТС, пов`язаних із врегулюванням добових небалансів відповідача, як це передбачено Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом ГТС. Укладення таких договорів не є доказами вчинення балансуючих дій (купівля-продаж короткострокових стандартизованих продуктів або отримання послуг балансування) та не відповідають вимогам Кодексу ГТС щодо вчинення балансуючих дій.

Отже, в матеріалах справи відсутня підтверджена первинними бухгалтерськими документами інформація стосовно фактичної наявності у позивача ресурсу природного газу, призначеного саме для врегулювання дисбалансів у жовтні-грудні 2019 року та не надано алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування; не обґрунтовано, як позивачем було сформовано ціну продажу та придбання природного газу в жовтні-грудні 2019 року та за яким методом. Натомість, подані позивачем докази не містять вихідних даних та формули розрахунку розміру плати за небаланс, про що зазначено вище.

За відсутності доказів вчинення балансуючих дій, дотримання порядку визначення небалансу, здійснення алокації, вчинення заходів з врегулювання небалансу, наявність ресурсу природного газу саме для врегулювання добових небалансів, факту понесення реальних витрат на врегулювання добових небалансів саме відповідача, у нього були відсутні підстави для складання актів та направлення відповідачу через інформаційну платформу рахунків до оплати за врегулювання щодобових небалансів за жовтень-грудень 2019 року.

Долучені позивачем до матеріалів справи копії договорів купівлі-продажу природного газу /а.с.136-246 у т.1, а.с.1-6 у т.2/, акти приймання-передачі природнього газу складені між продавцями природного газу та АТ «Укртрансгаз» від 31.10.2019 р., від 30.11.2019 р., від 31.12.2019 р. /а.с. 7-42 у т.2/, часткова оплата відповідачем платіжними дорученнями № 1817 від 27.12.2019 р. на суму 800000 грн. та № 861 від 27.07.2020 р. на суму 840855,85 грн. за добовий небаланс за жовтень 2019 року не спростовують доводів відповідача та не можуть слугувати доказами врегулювання небалансів у заявлених позивачем розмірах.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача, що наявність оплати за добові небаланси за жовтень 2019 року свідчить про визнання відповідачем вартості добових небалансів у сумі, заявленій позивачем у актах і рахунках, що є предметом спору. Враховано пояснення відповідача, що оператор ГТС є адміністратором інформаційної платформи, а тому оплата відбулася для унеможливлення виключення позивачем із вказаної платформи відповідача, тоді як заявлені позовні вимоги оспорюються. Таким чином, колегія суддів вважає, що факт добровільної оплати односторонньо визначеної позивачем заборгованості за договором, в разі наявності заперечень щодо неї у відповідача, не свідчить про визнання такої заборгованості останнім.

Щодо посилань відповідача на необхідність застосування до спірних правовідносин положень законодавства, які регламентують надання послуг перевезення вантажів, то колегія суддів зазначає, що договір на транспортування природного газу за своєю правовою природою є самостійним видом договору про надання послуг, поняття якого визначено спеціальним законодавством, зокрема, у Кодексі газотранспортної системи, Законі України "Про ринок природного газу", та зміст якого, визначений на основі типового договору, затвердженого органом державної влади.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, позивач направляв відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів за жовтень-грудень 2019 року та рахунки через інформаційну платформу, що відображено на цифровому диску DVD-R та паперових копіях електронних доказів - Реєстр файлів завантажених до Інформаційної платформи ПрАТ "Шепетівкагаз" за газові місяці жовтень-грудень 2019 року /а.с.61-75 у т.1/.

Ненадіслання позивачем відповідачу акту та рахунку через засоби поштового зв`язку не може бути підставою для висновку про ненастання строку оплати, оскільки відповідно до пункту 4 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу в електронному вигляді за допомогою інформаційної системи. Аналогічний правовий висновок наданий Верховним Судом у постанові від 17.11.2021 у справі № 924/1135/20 і враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

З огляду на викладене, твердження відповідача про ненастання строку оплати згідно рахунків на оплату та актів врегулювання добових небалансів у зв`язку з їх ненадходженням на адресу ПрАТ "Шепетівкагаз" засобами поштового зв`язку є безпідставними.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову та стягнення 5382231,39 грн. за послуги балансування обсягів природного газу за жовтень-грудень 2019 року. Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення 5382231,39 грн. за послуги балансування обсягів природного газу, колегія суддів також вважає, що відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача 637176,44 грн. пені, 243206,20 грн. три проценти річних, 541175,62 грн. інфляційний втрат, у зв`язку з тим, що вище зазначені вимоги є похідними, а інших підстав для їх задоволення позивач не навів.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.12.2021 р. у справі № 924/677/21 про задоволення позовних вимог ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а тому оскаржуване рішення слід скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги судові витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача у відповідності до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 277, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" задоволити. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.12.2021 р. у справі № 924/677/21 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області (30400 Хмельницька область, м.Шепетівка, вул. Економічна, 29, ) 153085,27 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Хмельницької області видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 924/677/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений 11.04.2022 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.