ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.03.2022 м. ДніпроСправа № 904/31/22

За позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Сервісцентр", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 154 360,55грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У:

Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Сервісцентр" завдані державі збитки, внаслідок засмічення земельної ділянки в розмірі 154 360,55грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що інспекцією 09.01.20219 було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Сервісцентр", адреса: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вул. Тернівська, 7, . Під час обстеження території біля цеху по ремонту та діагностики паливних насосів № 1, було виявлено засмічення земельної ділянки (на ґрунтовому покриві без твердого суцільного покриття) відходами деревини, металобрухту та відпрацьованих шин чим порушено вимоги ст. 35 Закону України 962-ІV "Про охорону земель". Так, власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження. забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям. Площа засміченої земельної ділянки 3 м х12 м, товщина відходів 0,6 м; площа 2 м х 4 м. товщина відходів 0,5 м; площа 3 м х 2 м, товщина 0,4 м. Заміри засміченої земельної ділянки проводилися повіреною рулеткою Р10УЗК (свідоцтво про повірку від 06.12.20218). За результатом проведеного заходу державного нагляду (контролю) складено відповідний акт від 09.01.2019 № 6-3-8/19. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 18.01.2019 № 05843 директора товариства гр. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 52 КУпАП (забруднення земель виробничими та іншими відходами) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Вказану постанову виконано 20.02.2019. Внаслідок засмічення товариством земельної ділянки відходами деревини, металобрухту та відпрацьованих шин державі завдано збитки в розмірі 154360,65 грн., які розраховано за формулою 6 пункту 5 Методики.

Відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав:

- виявлення під час обстеження території деревини, металобрухту та шини на земельній ділянці не підтверджує наявність шкоди у зв`язку з засміченням земельної ділянки. Запчастини, інші металеві конструкції зберігаються в спеціальній ємності і використовуються в господарській діяльності, а тому не можуть вважатися відходами. Деревина зберігається в спеціальній ємності, використовується в якості палива для твердопаливного котла типу КТ-2, а земельна ділянка покрита асфальтовим покриттям. Шина не є власністю відповідача та не використовується в господарській діяльності підприємства;

- факт наявності сміття не є достатнім, щоб вважати землю засміченою. Обов`язковою ознакою засмічення є таке засмічення земель, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього середовища. Такі висновки наведені в постановах Верховного Суду від 13.04.2018 у справі № 904/6886/17, від 27.09.2018 у справі № 909/6/18, від 25.10.2018 у справі № 905/31/17. В акті перевірки відсутні відомості, які б підтверджували висновок про розміщення відходів на відкритому грунті, матеріали грунтових досліджень, акти відбору проб та протоколи вимірювань;

- показник нормативної грошової оцінки земельної ділянки не підтверджений належними доказами - відсутній витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель;

- в акті перевірки не зазначено кадастрового номеру земельної ділянки та площі засмічення, на якій виявлено сміття;

- визнання відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу та сплата штрафу не є достатнім доказом заподіяння відповідачем шкоди навколишньому природному середовищу;

- акт перевірки від 09.01.2019 №6-3-8/19 складений з порушенням законодавства: органом державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якому передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику. Уніфікована форма акта затверджена наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України № 450 від 26.11.2019.

У відповіді на відзив на позовну заяву (а.с.63-65) позивач заперечує проти застосування до спірних відносин висновків Верховного Суду у наведених відповідачем постановах Верховного Суду від 13.04.2018 у справі № 904/6886/17, від 27.09.2018 у справі № 909/6/18, від 25.10.2018 у справі № 905/31/17. Позивач не погоджується з доводами відповідача. що показник нормативної грошової оцінки підтверджується виключно Витягом з технічної документації, оскільки п.5.6. Методики у редакції від 06.05.2007 передбачено надання територіальними органами довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала засмічення.

02.02.2022 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач підтримує свою позицію, викладену у відзиві на позов.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2022 справу №904/31/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.02.2022.

З 08.02.2022 оголошено перерву до 01.03.2022.

Підготовче засідання 01.03.2022 не відбулось у зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану.

Ухвалою суду від 09.03.2022 відкладено підготовче засідання, зазначено про те, що про дату, час та місце проведення наступного судового засідання буде повідомлено сторін додатково.

15.03.2022 до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, якою позивач просить стягнути на користь держави збитки в розмірі 185405,25грн.

Заява мотивована тим, що під час підготовки розрахунку розміру збитків внаслідок засмічення земельної ділянки № 1 у формулі Р шз1=0,5х10х344,94х36х2,0х1,0х1,0 позивачем невірно застосовано коефіцієнт засмічення земельної ділянки, що характеризує ступінь засмічення її відходами, який визначається за додатком 6 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення прикордонного законодавства, замість коефіцієнта 2,5 зазначено коефіцієнт 2,0.

Наведене і стало причиною збільшення розміру заявлених збитків.

В письмових поясненнях на заяву про збільшення розміру позовних вимог відповідач просить відмовити в задоволенні позову та застосувати до спірних правовідносин позовну давність. Відповідач вважає, що заява про збільшення розміру позовних вимог є одночасною зміною предмета і підстав позову. Оскільки позивачем виявлені порушення 15.01.2019, граничний строк для подання позову спливає 16.01.2022. Тож, заявлені позовні вимоги після спливу позовної давності є підставою відмови в позові.

30.03.2022 через систему "Електронний суд" відповідач надав клопотання про зупинення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні.

Клопотання мотивовано введенням в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено до 26.04.2022.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі виникає, зокрема у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п.3. ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

Разом з тим, необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що свідчить про порушення положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку. Про це неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах, зокрема у справах № 910/5425/18, від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18.

Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18.

Відповідач просить зупинити провадження у справі до закінчення воєнного стану в Україні, однак така підстава зупинення провадження не передбачена ст.ст. 227, 228 ГПК України. Інших підстав зупинення провадження у справі клопотання відповідача не містить.

За таких обставин, суд не вбачає підстав задовольнити клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Більш того, в матеріалах справи наявні всі процесуальні заяви учасників справи (відзив на позов, відповідь на відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив та письмові пояснення відповідача на заяву про збільшення розміру позовних вимог), які необхідні для вирішення питання про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Суд зазначає, що порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 42, 227, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Сервісцентр" в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили 31.03.2022.

Оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя Н.М. Євстигнеєва