ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" березня 2022 р. Cправа № 902/1162/21

за позовом: Управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 15А)

до:Міського комунального підприємства "Аварійно-диспетчерська служба" (21030, м. Вінниця, вул. Андрія Первозванного, буд. 17)

про зобов`язання передати виконавчу документацію та підписати акт

Cуддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

за участю представників:

позивача: Білоус В.Є., Сільницький А.В.

відповідач: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

24.11.2021 року Управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Міського комунального підприємства "Аварійно-диспетчерська служба" про зобов`язання передати виконавчу документацію та підписати акт.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи №902/1162/21) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 29.11.2022 р. відкрито провадження у справі №902/1162/21. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 22.12.2021 р.

На визначену дату судом 22.12.2021 р. в судове засідання з`явились представник позивача та представники відповідача.

За наслідками розгляду справи 22.12.2021 р. суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті на 18.01.2022 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом 18.01.2022 р. в судове засідання з`явились представник позивача та представники відповідача.

За наслідками розгляду справи 18.01.2022 р. суд дійшов висновку про відкладення судового розгляду справи по суті на 17.02.2022 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представники позивача.

Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить розписка, яка наявна в матеріалах.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при неявці в судове засідання представника відповідача суд враховує, що відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов`язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідач належним чином був повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Водночас слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, детально дослідивши докази надані сторонами встановив наступні обставини.

В якості заявлених позовних вимог позивачем зазначається наступне: Між Департаментом будівництва, містобудування та обласної державної адміністрації, як Замовником, та Міським комунальним підприємством «Аварійно-диспетчерська служба» (далі - Відповідач, Генпідрядник) як Генпідрядником, 27.03.2019 р. укладено Підрядний договір на виконання робіт по об`єкту: «Реконструкція залу засідань, холу та нежитлових приміщень існуючої адміністративної будівлі під ляльковий театр по вул. Хмельницьке шосе 7 в м. Вінниця» № 9.

Відповідно до розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації «Про припинення Департаменту будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації шляхом поділу на управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації та управління містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації» від 06 березня 2020 року № 174 припинено Департамент будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації шляхом поділу на управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації та управління містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації. Відповідно до розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації «Про утворення управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації» від 17 липня 2020 року № 442 утворено управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації, як юридичну особу публічного права (копії вказаних розпоряджень додаються).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації «Про утворення управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації» від 17 липня 2020 року № 442 управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації є правонаступником майнових прав та обов`язків Департаменту будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації.

Внаслідок чого позивач зазначає, що до Управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації перейшли права і обов`язки Департаменту будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації, котрі виникли в останнього у зв`язку з укладенням договору підряду.

Відповідно до пункту 1.1. договору підряду Генпідрядник в межах договірної ціни, виконує на свій ризик власними та залученими силами і засобами всі передбачені замовленням роботи по об`єкту: «Реконструкція залу засідань, холу та нежитлових приміщень існуючої адміністративної будівлі під ляльковий театр по вул. Хмельницьке шосе, 7 в м. Вінниця» (далі - Об`єкт) здає виконані роботи Замовнику, усуває недоробки в межах гарантійних строків експлуатації об`єкта, що виникли внаслідок неякісно виконаних робіт.

Відповідно до пункту 3.1. договору підряду договірна ціна робіт згідно проведеної процедури закупівлі становить 23313000,00 гривень (двадцять три мільйона триста тринадцять тисяч гривень) з урахуванням ПДВ.

Позивач зазначає, що договір підряду виконано у повному обсязі, відповідачем роботи виконано, а позивачем, в свою чергу, кошти в сумі 23 313 000,00 гривень сплачено йому у повному обсязі.

З врахуванням чого за доводами позивача будівництво Об`єкту, що є предметом договору закінчено, тому відповідач має зобов`язання перед позивачем щодо передачі Виконавчої документації та підписати Акт готовності Об`єкта до експлуатації, без якої ввести Об`єкт в експлуатацію неможливо.

При цьому, позивач звертався до відповідача із претензіями від 20.05.2021 року № 02-10-478, 26.05.2021 року № 02-10-498; 27.05.2021 року № 02-10-502, 14.06.2021 року № 02-10-570, які залишені без задоволення.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, позиція останнього викладена у відзиві на позовну заяву, де зазначено: позивач на обґрунтування своїх позовних вимог вказує на повне виконання сторонами договору підряду №9 від 27.03.2019 р. своїх зобов`язань по об`єкту «Реконструкція залу засідань, холу та нежитлових приміщень існуючої адміністративної будівлі під ляльковий театр по вул. Хмельницьке шосе. 7 в м. Вінниця» (далі - Об`єкт), а саме: замовником - в частині оплати викопаних робіт, підрядником в частині виконання робіт.

При цьому відповідач зазначає, що станом на день подання позивачем позову до суду по об`єкту «Реконструкція залу засідань, холу та нежитлових приміщень існуючої адміністративної будівлі під ляльковий театр по вул. Хмельницьке шосе, 7 в м. Вінниця» наявна скоригована проектно-кошторисна документація, згідно якої первинна проектно- кошторисна документація доповнена додатковими роботами, більша частина яких виконана Підрядником ще в 2019 році в порядку та у відповідності до п.3.3. Договору та згідно погодженого та затвердженого Замовником дефектного акту від 05.11.2019р., однак яка не оплачена Замовником.

Представником відповідача зазначається, що заборгованість Замовника перед Підрядником за виконані додаткові роботи у розмірі 676 316,94 грн, була предметом розгляду судової справи №902/634/21 за позовом МКП «АДС» до УБ ВОДА про стягнення заборгованості.

Крім того представник відповідача акцентує увагу на тому, що позивач за позовом достеменно ще з початку 2020 р. знав про наявність скоригованої проектно-кошторисної документації по Об`єкту , що підтверджується листами наступного, а саме: лист департаменту будівництва, містобудування та архітектури па адресу МКІІ «АДС» від 16.01.2020р. №04.2-22-101 (яким власне Замовник направляє Підряднику вказану відкориговану проектно-кошторисну документацію по Об`єкту) та роздруківка із Реєстру дозвільних документів на сайті https://e-construction.gov.ua згідно якої вбачається, що Замовник 10.03.2020р. здійснив подачу повідомлення про зміну даних в дозволі на будівельні роботи і такі зміни було зареєстровано, з яких вбачається збільшення кошторисної вартості об`єкту будівництва за рахунок додаткових робіт.

Представник позивача з доводами викладеними у відзиві на позовну заяву не погоджується, позиція останнього викладена у відповіді на відзив, де останній повністю підтримав доводи викладені у позовній заяві та з поміж іншого зазначив, що у разі виникнення необхідності проведення додаткових робіт на Об`єкті будівництва, що фінансується за бюджетні кошти необхідно здійснити корегування проектно кошторисної документації, проходження її експертизи, зокрема отримання позитивного експертного звіту, затвердження проектно-кошторисної документації, проведення процедури публічної закупівлі та укладення договору на додаткові роботи (на підставі проведеної переговорної процедури закупівлі) або укладення додаткової угоди до чинного договору (на підставі покращення якості предмета закупівлі). Позивач зазначає, що відповідний договір або додаткова угода, які б наділяли правовими підставами здійснювати оплату додаткових робіт не були укладені, в наслідок чого у генпідрядника не виникло правових підстав для виконання додаткових робіт, а у Замовника не виникло правових підстав для їх оплати.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: 27.03.2019 р. між Міським комунальним підприємством "Аварійно-диспечерська служба" (в договорі Генпідрядник) та департаментом будівництва, містобудування та

архітектури Вінницької обласної державної адміністрації (в договорі Підрядник) укладено підрядний договір №19, згідно п 1.1. якого Генпідрядник в межах договірної ціни виконує на свій ризик власними та залученими силами і засобами всі передбачені замовленням роботи по об`єкту Реконструкція залу засідань, холу та нежитлових приміщень існуючої адміністративної будівлі під ляльковий театр по вул. Хмельницьке шосе ,7, м. Вінниця, здає виконані роботи замовнику, усуває недоробки в межах гарантійних строків експлуатації об`єкта, що виникли внаслідок неякісно виконаних робіт.

Договірна ціна робіт згідно проведеної процедури закупівлі становить 23 313 000,00 грн. (п. 3.1. Договору).

Якщо під час виконання робіт виникла потреба у виконанні додаткових робіт, не врахованих проектною документацією, забезпечення якою покладено на замовника, генпідрядник зобов`язаний протягом 5 днів повідомити замовника про обставини, що призведуть до виконання таких робіт, та подати замовнику пропозиції з відповідними розрахунками. Замовник протягом 5 днів розглядає зазначені пропозиції, приймає рішення по суті та повідомляє про нього генпідрядника. Якщо генпідрядник не повідомив замовника в установленому порядку про необхідність виконання додаткових робіт, він не може вимагати від замовника оплати виконаних додаткових робіт і відшкодування йому завданих збитків, якщо не доведе, що проведення таких робіт було необхідне в інтересах замовника, зокрема, у зв`язку із тим, що зупинення робіт загрожувало знищенням або пошкодженням об`єкта (п. 3.3. та п. 3.4. Договору).

Як встановлено пп. 4.1-4.2 Договору після отримання письмового дозволу від Замовника Генпідрядник, на свій страх і ризик, виконує всі роботи передбачені Договором, а Замовник оплачує ці роботи, згідно з умовами Договору, після отримання відповідного бюджетного призначення (бюджетного асигнування). Розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися на підставі Акту виконаних робіт за формою КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, помісячно проміжними платежами в міру виконання робіт та надходження коштів з джерел фінансування. Генпідрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання Замовнику за 5 робочих днів до завершення звітного періоду. Замовник зобов`язаний підписати подані Генпідрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 5 робочих днів з дня одержання. Оплата фактично виконаних робіт здійснюється протягом 10 робочих днів з дня підписання документів Замовником.

Початком виконання робіт вважати день підписання Договору. Терміном фактичного закінчення виконання робіт вважати дату - акту виконаних робіт згідно проекту та додаткових робіт в разі їх виникнення. Строк виконання робіт до 01.08.2019,але до повного виконання Сторонами зобов`язань. (п.5.1.Договору).

Пунктом 18.1 Договору передбачено, що Приймання - передача закінчених робіт (об`єкта) буде здійснюватися відповідно до вимог діючого законодавства України, загальних умов та інших нормативних актів України, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію.

Строк дії договору передбачено п. 20 договору, у відповідності до якого договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2019. Строком Договору с час, протягом якого Сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки.

Судом встановлено, що згідно розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації №174 від 06.03.2020 р. департамент будівництва, містобудування та архітектури Вінницької ОДА було припинено шляхом поділу на управління будівництва Вінницької ОДА та управління містобудування та архітектури Вінницької ОДА. Правонаступником майнових прав та обов`язків департаменту будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації, що підтверджується розпорядженням голови Вінницької ОДА №442.

Як слідує з матеріалів справи роботи передбачені за договором підряду № 9 від 27.03.2019 р. на загальну суму 23 313 000,00 грн були виконані в повному обсязі та дана сума сплачена зі сторони відповідача, що підтверджується відповідними актами та платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи.

При цьому, судом встановлено, що в травні 2019 р., по Об`єкту представниками замовника та підрядника було виявлено необхідність у виконанні ряду робіт, які не були включені до проектної документації, та без яких неможливо було, як виконати роботи в технологічній послідовності, так і здійснити процедуру введення Об`єкту в експлуатацію в цілому.

Судом встановлено, що згідно кошторисної частини скоригованої проектно-кошторисної документації, вартість додаткових робіт складає 761 200,00грн.

Замовник після отримання відкоригованої проектної документації по Об`єкту, надіслав один її примірник на адресу Підрядника для розгляду та надання зауважень, що підтверджується листом відповідача від 16.01.2020 р. №04.2.22-101 на адресу позивача (т-2 а. с. 11)

Замовник здійснив подачу повідомлення про зміну даних в дозволі на будівельні роботи, такі зміни було зареєстровано, що підтверджується даними із Реєстру дозвільних документів на сайті (том 2: а.с. 12-23).

Судом встановлено, що Підрядник виконавши роботи (демонтажні роботи, роботи з благоустрою, роботи з озеленення та освітлення) надав замовнику на підписання акт виконаних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних робіт за формою КБ-З. Вартість виконаних робіт за актом склала 676 316,94грн.

Крім того, замовником 10.12.2019 р. було підписано актами приймання виконаних будівельних робіт.

Натомість як слідує, з матеріалів справи виконані додаткові роботи не були оплачені зі сторони відповідача.

Судом встановлено, що заборгованість Замовника перед Підрядником за виконані додаткові роботи у розмірі 676 316,94 грн, була предметом розгляду судової справи №902/634/21 за первісним позовом: Міського комунального підприємства "Аварійно-диспечерська служба" до Управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації про стягнення грошових коштів 817 733,84 грн та за зустрічним позовом:Управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації до Міського комунального підприємства "Аварійно-диспечерська служба" про стягнення 424 075,70 грн.

У відповідності до рішення Господарського суду Вінницької області від 07.09.2021 р. у справі № 902/634/21 первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації (вул. Соборна, 15А, м. Віннниця, 21050; ) на користь Міського комунального підприємства "Аварійно-диспечерська служба" (вул. Андрія Первозванного, 17, м. Вінниця, 21030; вул. Андрія Первозванного, 54, м Вінниця, 21030 ) 676 316,94 грн. - основного боргу, 34 140,06 грн. - пені, 77 370,66 грн. - інфляційних збитків, 29 906,18 грн. - 3% річних, 12 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 12 882,96 грн. - витрат на сплату судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі. Дане рішення набрало законної сили у відповідності до Постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 р., якою рішення у справі № 902/634/21 від 09.09.20221 р. залишено без змін.

Крім того, судом встановлено, що протягом 2020-2021 р. між позивачем та відповідачем велось тривале листування, з якого вбачається, що позивач визнає неможливість прийняття Об`єкту в експлуатацію через відсутність коштів необхідних для оплати додаткових робіт та оплати супутніх послуг (здійснення технічного та авторського нагляду, оформлення інвентарної справи).

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором будівельного підряду.

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст. 875 ЦК України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 4 ст. 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Звертаючись з позовом, позивач Управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації просить зобов`язати Міське комунальне підприємство «Аварійно-диспетчерська служба», ідентифікаційний код в , передати Управлінню будівництва Вінницької обласної державної адміністрації, ідентифікаційний код в , виконавчу документацію по об`єкту: «Реконструкція залу засідань, холу та нежитлових приміщень існуючої адміністративної будівлі під ляльковий театр по вул. Хмельницьке шосе, 7 в м. Вінниця», котра складається із: загального журналу робіт; спеціальних журналів з окремих видів робіт; журналу авторського нагляду та звітної документації щодо виконання робіт з науково- технічного супроводу; актів на закриття прихованих робіт; актів проміжного прийняття відповідальних конструкцій; виконавчих схем відповідно до ДБН В. 1.3-2; документів щодо випробувань та лабораторного контролю матеріалів та конструкцій; актів випробування устаткування, інженерних систем, мереж та обладнання; іншої виконавчої документації, розробленої на виконання будівельних робіт; паспортів, сертифікатів та зобов`язати Міське комунальне підприємство «Аварійно-диспетчерська служба», ідентифікаційний код в , здійснити підписання Акту готовності об`єкта: «Реконструкція залу засідань, холу та нежитлових приміщень існуючої адміністративної будівлі під ляльковий театр по вул. Хмельницьке шосе, 7 в м. Вінниця» до експлуатації, в порядку визначеному законодавством, в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.

В обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що всі умови укладеного договору підряду № 9 від 27.03.2019 р. виконані в повному обсязі з обох сторін.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України «Про судоустрій України» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондують з положенням статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначеними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається цією статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема його застосування не повинно бути ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005).

Отже, зрештою ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Предметом спору є об`єкт спірних взаємовідносин щодо яких виник спір між позивачем та відповідачем, в даному випадку є визначена позивачем вимога про зобов`язання вчинення зі сторони відповідача дій щодо передання виконавчої документації та підписання Акту готовності об`єкта: «Реконструкція залу засідань, холу та нежитлових приміщень існуючої адміністративної будівлі під ляльковий театр по вул. Хмельницьке шосе, 7 в м. Вінниця» до експлуатації, з огляду на повне виконання договірних відносин між сторонами у справі.

Суд зазначає, що у відповідності до п. 3 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р., до документів, підтверджуючих виконання робіт за договором підряду, окрім актів, також належать: журнали виконання робіт, акти на приховані та конструкції, паспорти, сертифікати, акти на випробування устаткування, журнали авторського нагляду, матеріали перевірок, складання яких передбачено умовами вищевказаних договорів.

Всі учасники будівельного виробництва незалежно від форми власності та відомчої належності повинні дотримуватись ДБН А.3.-1-5-16 "Організація будівельного виробництва", якими визначено загальні вимоги до організації будівельного виробництва, зокрема і під час нового будівництва.

Згідно п. 4.8 Державних будівельних норми України "Організація будівельного виробництва" ДБН А.3.1-5-16, за результатами виконаних будівельних робіт має бути оформлена виконавча документація. Перелік необхідної виконавчої документації, визначений відповідно до вимог нормативних документів щодо виконання відповідного виду робіт на конкретному об`єкті будівництва, має бути наведений у ПВР.

До виконавчої документації належить: а) загальний журнал робіт; б) спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлюється в проекті організації будівництва в залежності від видів робіт; в) журнал авторського нагляду та звітна документація щодо виконання робіт з науково-технічного супроводу (за наявності на об`єкті будівництва науково-технічного супроводу) відповідно до ДБН В. 1.2-5; г) акти на закриття прихованих робіт; д) акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій; е) виконавчі схеми відповідно до ДБН В. 1.3-2; ж) документи щодо випробовувань та лабораторного контролю матеріалів та конструкцій; і) акти випробувань устаткування, інженерних систем, мереж та обладнання; к) інша документація, передбачена нормативними документами на виконання конкретного виду будівельних робіт.

Під час здачі завершеного будівництвом об`єкта виконавча документація передається Замовнику і зберігається у нього до введення об`єкта в експлуатацію. Після введення об`єкта в експлуатацію остання передається на постійне зберігання експлуатаційній організації.

З матеріалів справи вбачається, що згідно умов договору підряду № 9 від 27.03.2019 р. Підрядником були здійснені будівельні роботи на загальну суму 23 313 000,00 грн, що підтверджується відповідними актами, та сплатою коштів Замовником за виконані роботи що підтверджується платіжними дорученнями.

Водночас судом встановлено, що станом на грудень місяць 2019 р. виконавча документація по об`єкту Підрядником була передана Замовнику будівництва, а також був підписаний сторонами акт готовності об`єкту, оскільки на грудень 2019 р. не було наявної скоригованої проектно-кошторисної документації, що стало підставою в грудні 2019р. для звернення Замовника із заявою до ДАБК BMP з метою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту та видачу сертифікату. При цьому, на підставі розгляду поданої Замовником заяви, у видачі сертифікату було відмовлено, через неподання Замовником певного переліку документів , у якій відсутнє посилання про те, що не була надана виконавча документація, чи не був поданий акт готовності або він не підписаний будь-якою особою, яка мала його підписати.

Крім того, з наявних доказів, що містяться в матеріалах справи судом встановлено, що в лютому 2020 р. департаментом архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради було проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за результатами якої 06.03.2020 р. був складений акт.

Суд дослідивши вищевказаний акт, встановив, що за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено відсутність порушень вимог законодавства , при цьому суд констатує, що в пункті 5.2. наявна відмітка про те, що за результатом виконаних будівельних робіт належним чином та в повному обсязі оформлена виконавча документація.

З врахуванням встановленого суд приходить до переконливого висновку, що на момент проведення перевірки, виконавча документація перебувала на об`єкті, тобто у Замовника, що спростовують повністю доводи позивача викладені у позовній заяві.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Замовником було скореговано проектно-кошторисну документація, згідно якої первинна проектно- кошторисна документація доповнена додатковими роботами.

Якщо під час виконання робіт виникла потреба у виконанні додаткових робіт, не врахованих проектною документацією, забезпечення якою покладено на замовника, генпідрядник зобов`язаний протягом 5 днів повідомити замовника про обставини, що призведуть до виконання таких робіт, та подати замовнику пропозиції з відповідними розрахунками. Замовник протягом 5 днів розглядає зазначені пропозиції, приймає рішення по суті та повідомляє про нього генпідрядника.(п.3.3 Договору).

Умовами п.п.4.1-4.2 договору передбачено, що після отримання письмового дозволу від Замовника Генпідрядник, на свій страх і ризик, виконує всі роботи передбачені Договором, а Замовник оплачує ці роботи, згідно з умовами Договору, після отримання відповідного бюджетного призначення (бюджетного асигнування).

Розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися на підставі Акту виконаних робіт за формою КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, помісячно проміжними платежами в міру виконання робіт та надходження коштів з джерел фінансування. Генпідрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання Замовнику за 5 робочих днів до завершення звітного періоду. Замовник зобов`язаний підписати подані Генпідрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 5 робочих днів з дня одержання. Оплата фактично виконаних робіт здійснюється протягом 10 робочих днів з дня підписання документів Замовником.

Акт приймання виконаних підрядних робіт (типової форми №КБ-2в) складається для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт та проведення розрахунків за виконані підрядні роботи на будівництві.

Довідка про вартість виконаних підрядних робіт (типової форми №КБ-3) складається для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт і проведення розрахунків за виконані підрядні роботи з будівництва.

Згідно кошторисної частини скоригованої проектно-кошторисної документації, вартість додаткових робіт складає 761 200, 00 грн.

Замовник після отримання відкоригованої проектної документації по Об`єкту, надіслав один її примірник на адресу Підрядника для розгляду та надання зауважень, що підтверджується листом відповідача від 16.01.2020 р. №04.2.22-101 на адресу позивача (т-2 а. с. 11)

Замовник здійснив подачу повідомлення про зміну даних в дозволі на будівельні роботи, такі зміни було зареєстровано, що підтверджується даними із Реєстру дозвільних документів на сайті (том 2: а.с. 12-23).

Судом встановлено, що Підрядник виконавши роботи (демонтажні роботи, роботи з благоустрою, роботи з озеленення та освітлення) надав замовнику на підписання акт виконаних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних робіт за формою КБ-З. Вартість виконаних робіт за актом склала 676 316,94 грн.

Тобто, з врахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що по Об`єкту, на суму 84 883, 06 грн наявні не виконані роботи, що у відповідності до вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів унеможливлює прийняття такого Об`єкту до експлуатації, а дії Підрядника в частині підписання акту готовності за наявності невиконаних робіт можуть бути розцінені як неправомірні.

При цьому, як уже встановлено вище судом заборгованість Замовника перед Підрядником за виконані додаткові роботи у розмірі 676 316,94 грн, була предметом розгляду судової справи №902/634/21 за первісним позовом: Міського комунального підприємства "Аварійно-диспечерська служба" до Управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації про стягнення грошових коштів 817 733,84 грн та за зустрічним позовом:Управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації до Міського комунального підприємства "Аварійно-диспечерська служба" про стягнення 424 075,70 грн.

У відповідності до рішення Господарського суду Вінницької області від 07.09.2021 р. у справі № 902/634/21 первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації (вул. Соборна, 15А, м. Віннниця, 21050; ) на користь Міського комунального підприємства "Аварійно-диспечерська служба" (вул. Андрія Первозванного, 17, м. Вінниця, 21030; вул. Андрія Первозванного, 54, м Вінниця, 21030 ) 676 316,94 грн. - основного боргу, 34 140,06 грн. - пені, 77 370,66 грн. - інфляційних збитків, 29 906,18 грн. - 3% річних, 12 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 12 882,96 грн. - витрат на сплату судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі. Дане рішення набрало законної сили у відповідності до Постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 р., якою рішення у справі № 902/634/21 від 09.09.20221 р. залишено без змін.

Північно-західний апеляційний господарський суд, залишаючи рішення без мін Господарського суду Вінницької області від 09.09.2021 р. у справі № 902/634/21 дійшов висновку, що матеріали справи свідчать, що свої зобов`язання за договором в частині виконання робіт Міське комунальне підприємство «Аварійно диспетчерська служба» виконало у повному обсязі, оформивши приймання-передачу робіт відповідними актами та довідками про вартість робіт на суму 676316 грн 94 коп., які підписав та скріпив відтисками печаток, що підтверджується підписаними сторонами без будь-яких зауважень Актом приймання виконаних робіт від 10.12.2019 та довідкою про вартість виконаних робіт. Зазначеними обставинами спростовуються доводи Скаржника щодо відсутності погодження робіт на суму 676316 грн 94 коп., оскільки такі роботи прийняті відповідачем без зауважень.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 6 Конституції України органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Таким чином, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду втановлено обставини щодо виникнення у позивача обов`язку зі сплати на користь позивача коштів за зроблені погоджені між сторонами додаткових робіт за договором підряду № 9 від 27.03.2019 р., що в свою чергу спростовують доводи позивача викладені у позовній заяві відносно того, що між сторонами повністю виконані умови вищевказаного договору підряду.

З врахуванням встановленого вище, суд дійшов висновку, що доводи позивача викладені у позові та у відповіді на відзив не знайшли свого підтвердження, з посиланням на відповідні докази.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, з покладенням судового збору на сторін в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат в частині витрат відповідача на правову допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як слідує з матеріалів справи в якості доказів понесених витрат на правничу допомогу відповідачем долучено:

договір № 001/21 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 04.01.2021 р. укладений між міським комунальним підприємством «Аарійно-диспетчерська служба» та адвокатським бюро «Алли Гордійчук»;

акт виконаних робіт (надання послуг) № 11-с від 14.12.2021 р. на загальну суму 6 000,00 грн;

свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ВН № 000428 виданого Гордійчук Аллі Миколаївні.

Суд враховує, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права (постанова Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18).

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19.

Позивачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Разом з тим, з огляду на викладене, та беручи до уваги, що в позові відмовлено повністю, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на позивача в розмірі 6 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. В позові відмовити повністю.

2. Понесені судові витрати залишити за позичачем.

3. Стягнути з Управління будівництва Вінницької обласної державної адміністрації (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 15А,) на користь Міського комунального підприємства "Аварійно-диспетчерська служба" (21030, м. Вінниця, вул. Андрія Первозванного, буд. 17, ідентифікаційний ) витрат на правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронну адресу: ,

Повне рішення складено 18 березня 2022 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 15А)

3 - відповідачу (21030, м. Вінниця, вул. Андрія Первозванного, буд. 17)