ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" лютого 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3134/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглядаючи справу а позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України; (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, Київ 35, 03035) до відповідача: Приватне підприємство "Енерго-Акумулятор" (вул. Новосельського, 108, Одеса, 65045) про стягнення 1428000 грн.;

за участю представників:

від позивача: Галік А.Є. по довіреності;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Приватне підприємство "Енерго-Акумулятор", в якому просить господарський суд: про стягнення 1428000 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2021р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

16.11.2021року відповідач надав суду відзив на позовну заяву відповідно якого позовні вимоги в частині стягнення пені не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав зазначених у відзиві.

Ухвалою суду від 08.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 24.01.2022

Ухвалою суду від 10.01.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі засіданні.

Відповідач в судове засідання 23.02.2022р. в судове засідання не з`явився, про причини свого нез`явлення суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 23.02.2022р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Як вказує позивач, Рішенням адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яке 02.06.2020 року змінило найменування на Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (надалі - Відділення або Позивач) від 26.12.2019 № 60/99-р/к у справі № 99/60/108-рп/к. 19 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» на ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» (надалі - ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР», Підприємство, Відповідач) накладено штраф у загальному розмірі 782 000 гривень за вчинення порушень, які передбачені пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (надалі - Закон № 2210), у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі 23 Процедурах закупівель (надалі - Рішення № 60/99-р/к) .

Листом Відділення від 26.12.2019 № 60-02/7428 копію Рішення № 60/99-р/к було направлено ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» на адресу останнього, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Новосельського, буд. 108, місто Одеса, 65045, яке було отримано уповноваженою на це особою 13.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 03 5.

Таким чином, Рішення № 60/99-р/к вважається врученим ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» 13.01.2020.

Підприємство погодилось з Рішенням № 60/99-р/к та звернулося до Відділення заявою про надання дозволу на розстрочку сплати штрафу.

Рішенням Адміністративної колегії Відділення від 28.01.2020 № 60/5-р/к розстрочено ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» сплату штрафу у розмірі 782 000 гривень, накладеного Рішенням № 60/99-р/к за наступним графіком: з 01.02.2020 по 31.12.2020 по 68 000 гривень щомісячно; з 01.01.2021 по 31.01.2021-34 000 гривень.

Надалі, Рішенням № 60/15-р/к від 02.04.2020 Адміністративної колегії Відділення відстрочено Підприємству сплату штрафу у розмірі 782 000 гривень, накладеного Рішенням № 60/99-р/к за наступним графіком: з 01.05.2020 по 28.02.2021 - 68 000 гривень щомісячно; з 01.03.2021 по 31.03.2021-34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Отже, на виконання Рішення № 60/99-р/к ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» повинно було здійснити платежі на загальну суму 782 000 гривень та надіслати підтвердження оплати штрафу на адресу Відділення.

На виконання Рішення № 60/99-р/к ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» надіслало до Відділення наступні платіжні доручення: № 277 від 14.02.2020 на суму 68 000 гривень; № 504 від 29.07.2020 на суму 68 000 гривень.

Отже, загальна сума сплаченого штрафу становить 136 000 (гривень.

Проте, інші платіжні доручення від ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» станом на 05.10.2021 до Відділення не надходили.

Таким чином, сума несплаченого ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» штрафу станом на 05.10.2021 становить 646 000 гривень.

Отже, рішення № 60/99-р/к є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є обов`язковим до виконання.

Позивач зазначає, що станом на день подання позову до суду відповідачем не надано документів, що підтверджують сплату штрафу у розмірі 646000грн.

Враховуючи несплату відповідачем штрафу у сумі 646000грн., позивач, посилаючись на ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахував відповідачу пеню у розмірі 782000грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 646000грн. штрафу та 782000грн. пені.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України від 26.11.1993р., Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Відповідно до положень ч.1 ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, що Рішенням адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яке 02.06.2020 року змінило найменування на Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України від 26.12.2019 № 60/99-р/к у справі № 99/60/108-рп/к. 19 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» на ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» накладено штраф у загальному розмірі 782 000 гривень за вчинення порушень, які передбачені пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі 23 Процедурах закупівель.

Листом Відділення від 26.12.2019 № 60-02/7428 копію Рішення № 60/99-р/к було направлено ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» на адресу останнього, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Новосельського, буд. 108, місто Одеса, 65045, яке було отримано уповноваженою на це особою 13.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 03 5.

Таким чином, Рішення № 60/99-р/к вважається врученим ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» 13.01.2020.

Підприємство погодилось з Рішенням № 60/99-р/к та звернулося до Відділення заявою про надання дозволу на розстрочку сплати штрафу.

Рішенням Адміністративної колегії Відділення від 28.01.2020 № 60/5-р/к розстрочено ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» сплату штрафу у розмірі 782 000 гривень, накладеного Рішенням № 60/99-р/к за наступним графіком: з 01.02.2020 по 31.12.2020 по 68 000 гривень щомісячно; з 01.01.2021 по 31.01.2021-34 000 гривень.

Надалі, Рішенням № 60/15-р/к від 02.04.2020 Адміністративної колегії Відділення відстрочено Підприємству сплату штрафу у розмірі 782 000 гривень, накладеного Рішенням № 60/99-р/к за наступним графіком: з 01.05.2020 по 28.02.2021 - 68 000 гривень щомісячно; з 01.03.2021 по 31.03.2021-34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Отже, на виконання Рішення № 60/99-р/к ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» повинно було здійснити платежі на загальну суму 782 000 гривень та надіслати підтвердження оплати штрафу на адресу Відділення.

На виконання Рішення № 60/99-р/к ПП «ЕНЕРГО-АКУМУЛЯТОР» надіслало до Відділення наступні платіжні доручення: № 277 від 14.02.2020 на суму 68 000 гривень; № 504 від 29.07.2020 на суму 68 000 гривень.

Отже, загальна сума сплаченого штрафу становить 136 000 гривень.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Станом на день розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем штрафу у сумі 646000грн. згідно рішення Антимонопольного комітету України №60/99-р/к.

Враховуючи викладене, вимога Антимонопольного комітету України про стягнення з відповідача штрафу у сумі 646000грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 782000грн., суд зазначає наступне.

Підстави та умови нарахування пені в даному випадку визначаються статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яка встановлює як обов`язковість пені в разі несплати штрафу, так і правила обчислення її розміру та строки нарахування.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає його обґрунтованим та таким, що здійснений відповідно до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги Антимонопольного комітету України в частині стягнення пені у сумі 782000грн. у повному обсязі.

Заперечення відповідача викладені у відзиві судом да уваги не приймаються та спростовуються вищезазначеним по тексту рішення.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Посилання відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до відповідача Приватного підприємства "Енерго-Акумулятор" про стягнення 646000грн. штрафу та 782000грн. пені обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст. ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Енерго-Акумулятор" (, вул. Новосельського, буд. 108, місто Одеса, 65045) штраф у розмірі 646 000 гривень 00 коп. та пеню у розмірі 782 000 гривень 00 коп. та зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України: отримувач: ГУК в Од.обл./м.Одеса, , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), на р/р IBAN UA0015744, за кодом класифікації доходів бюджету 21081100, «Адміністративні штрафи та інші санкції».

3. Стягнути з Приватного підприємства "Енерго-Акумулятор" (, вул. Новосельського, буд. 108, місто Одеса, 65045) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ( вул. Митрополита Василя Литовського, 45 м. Київ, 03035; номер рахунку (ІBAN) UA0016268) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 21 420 гривень 00 коп.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2022 р. у зв`язку з перебуванням судді Літвінова С.В. у відпустці з 28.02.2022 по 08.04.2022

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов