ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.03.2022 Справа № 551/1099/21

За позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до 1) Шишацького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вул. Корніліча, 10, см. Шишаки, Полтавська область, 38000
2) Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, вул.Шевченка, 1, м. Полтава, 36011
про стягнення 20 573,00 грн.
Суддя Ціленко В. А.
Секретар судового засідання Білоус О.В.
Справа розглядається в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.
Суть спору: Стягується 20 573,00 грн. виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, сплачених в межах провадження № 57755481.
Перший відповідач позов заперечує посилаючись на те, що в ході виконавчого провадження було дотримано вимог чинного законодавства, у тому числі і стягнення виконавчого збору та виконавчих витрат.
Другий відповідач не визнає позовні вимоги у тих підстав, що не є належною стороною у справі та не обслуговує рахунки Шишацького районного ВДВС. Позивач не оскаржив постанову державного виконавця, а отже не використав засоби можливого захисту.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
На виконання Рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 20.03.2018 року № Ф- про сплату 132 553,71 грн. недоїмки з єдиного внеску, Рішення від 20.03.2018 року № 003741311 про стягнення 37 768, 00 грн. штрафних санкцій за донарахування своєчасно не внесеного єдиного внеску Фізична особа-підприємець Грудіна Сергій Миколайович самостійно погасив заборгованість на суму 95 587,98 грн.
На виконання Вимог Головного управління ДФС у Полтавській області Шишацьким Відділом державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в межах виконавчого провадження № 57755481 проведено стягнення боргу з Фізичної особи-підприємеця Грудіна Сергія Миколайовича в сумі 108 142,19 грн., 20 373,00 грн. виконавчого збору та 200 грн. витрат виконавчого провадження.
28.04.2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з повною сплатою боргу.
У зв`язку з тим, що Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року по справі № 440/2991/19 визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 20.03.2018 року № Ф- та скасовано рішення про застосування штрафних санкції за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.03.2018 року № письмовою відмовою Шишацького ВДВС у Миргородському районі Полтавської області повернути кошти у сумі 20 573,00 грн., ОСОБА_1 просить суд стягнути їх з Державного бюджету України в особі відповідача.
При прийнятті рішення судом враховане наступне.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому у майно. Також особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Дані положення Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Оскільки відповідно до наведеної вище норми набувачем сплаченого боржником у виконавчому провадженні збору с Державний бюджет України, помилково або надмірно сплачені суми виконавчого збору підлягають стягненню саме з Державного бюджету України.
Згідно з ч. 7 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або ( визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 2 статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.
Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 визначено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі Порядок).
Відповідно до п. 5 вказаного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Таким чином, територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі виступає Державна виконавча служба України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.
Отже, у даній справі відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами у цій справі є Шишацький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області, який стягнув виконавчий збір, та Державна казначейська служба, яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету.
У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини А 1080 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2. 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна |або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Оскільки вимога Головного управління ДФС у Полтавській області № Ф-1825917У від 02.10.2018 року похідною від вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 20.03.2018, рішення про застосування штрафних санкції за донарахування або своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 20.03.2018 вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 08.05.2018, та рішення про застосування штрафних санкції за донарахування або своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 20.03.2018, а рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24 листопада 1120 року по справі № 440/2991/19, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області про сплату боргу недоїмки) від 20 березня 2018 року № Ф-; визнано протиправним та скасовано тішення Головного управління ДФС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20 березня 2018 року № , стягнуті з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20573 гри., які складаються з виконавчого збору 20373 грн. та витрат виконавчого провадження 200 гри. в межах ВП № 57755481 підлягають поверненню, а тому позов підлягає задоволенню.
Заперечення відповідачів до уваги судом не приймаються так як Державна казначейська служба України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі виступає Державна виконавча служба України.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі з віднесенням судових витрат відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області (вул. Шевченка, 1, м. Полтава, 36011, ідентифікаційний код юридичної особи 37959255) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) 20 573,00 грн. виконавчого збору і витрат виконавчого провадження та 2 270,00 грн. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.03.2022 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Ціленко