ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2022 року м.Дніпро Справа № 904/6951/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 (повне рішення складено 24.11.2021 суддя Васильєв О.Ю.) у справі №904/6951/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Абразив Груп», м. Запоріжжя (69084, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 100-а, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3, )

про стягнення 465 162, 42 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

ТОВ «Абразив Груп» (позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Аском Сервіс» (відповідач) про стягнення 465 162, 42 грн. (в т.ч.: 434 648, 02 грн. - основна заборгованість; 24 131, 28 грн. - інфляційні втрати та 6 383, 12 грн. - 3% річних) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором постачання №АГ-010920-ЗМ від 01.09.20р.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 у справі №904/6951/21 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Абразив Груп»: 409 709, 02 грн. - заборгованості, 24 131, 28 грн. інфляційних втрат; 6 383, 12 грн. - 3% річних та 6 977, 44 грн. витрат на сплату судового збору. В іншій частині позовних вимог закрито провадження у справі.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача: 409 709, 02 грн. заборгованості за договором; 24 131, 28 грн. інфляційних втрат; 6 383, 12 грн. - 3% річних. В іншій частині позовних вимог суд вважав за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.2. ч.231 ГПК України - у зв`язку з відсутністю предмету спору (оскільки після відкриття провадження у справі відповідачем було частково погашено основну заборгованість за договором в загальному розмірі 24 939, 00 грн.).

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнення доводів апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги :

Апеляційну скаргу обґрунтовано настуним:

- ненаданням необхідної інформації про товар Позивач порушив права Відповідача, у відповідності до приписів статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів»;

- в порушення норм законодавства, а також п. 4.1 Договору, Позивачем не було надано Відповідачу супровідної документації до поставленого за Договором, товару. Так само і до матеріалів даної справи не долучено доказів надання Позивачем Відповідачу всіх передбачених Договором та чинним законодавством документів;

- відповідач не мав змоги виконати п. 4.1 Договору та ознайомитися з технічними характеристиками продукції, умовами її експлуатації та умовами, дотримання яких необхідне для надання гарантії на продукцію. В той же час цим же пунктом 4.1 Договору передбачено, що здійснюючи оплату за продукцію покупець підтверджує, що експлуатаційні та гарантійні умови прийняті ним беззастережно та в повному обсязі. Так, Відповідач як покупець не зміг провести оплату за товар, адже це б означало, що він беззастережно прийняв всі експлуатаційні та гарантійні умови щодо поставленого товару, тоді як з такими умовами він не ознайомлений. Прийняття таких умов без ознайомлення з ними створюватиме ризики для Відповідача як покупця, загрожуватиме виникненням непередбачуваних фінансових втрат та порушенням налагодженості його господарської діяльності;

- згідно п. 4.2 Договору, приймання товару за кількістю та якістю проводиться відповідно до Інструкцій № П-6 від 15.06.65 року, № 11-7 від 25.04.66 року та Положення «Про постачання продукції виробничо-технічного призначення» № 888 від 25.07.88 року; передбачені вказаними інструкціями та положеннями документи Позивачем разом з поставленим товаром пред`явлено не було, чим також порушено п. 4.2 Договору. Позивачем не надано доказів того, що Відповідач має достатньо інформації та документів для підтвердження прийняття ним експлуатаційних та гарантійних умов шляхом оплати за поставлений товар. У свою чергу, судом першої інстанції не зобов`язано Позивача надати відповідні докази передачі таких документів та інформації Позивачу. Тоді як, таке зобов`язання могло б довести обставину невчинення Позивачем відповідних дій…

- станом на дату подання як відзиву на позовну заяву, так і даної апеляційної скарги, у Відповідача все ще не виникло обов`язку оплати поставленого за договором поставки № АГ-010920-ЗМ від 01.09.2020 товару, адже Позивачем належним чином не виконано умови п. п. 4.1, 4.2 Договору.

- згідно акту звірки взаємних розрахунків по стану за період з 01.09.2020-02.09.2021 між ТОВ «АСКОМ СЕРВІС» та ТОВ «АБРАЗИВ ГРУП» за даними ТОВ «АСКОМ СЕРВІС», несплачена останнім на користь ТОВ «АБРАЗИВ ГРУП» сума складає 409 709,02 грн;

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Абразив Груп» не подано відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк, колегія суддів апеляційного господарського суду розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2022 апеляційну скаргу було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

До канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду додано відповідні докази.

Ухвалою суду від 07.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 у справі №904/6951/21. Розгляд апеляційної скарги ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

01.09.20р. між ТОВ «Абразив Груп» (постачальник) та ТОВ «Аском Сервіс» (покупець) укладено договір постачання №АГ-010920-3М, відповідно до умов якого постачальник у період : листопад 2020р., січень лютий , червень 2021р. здійснив поставку покупцю товару на загальну суму 510 148, 02 грн. з ПДВ. ( що підтверджується відповідними видатковими накладними, а.с. 20-30); а покупець відповідно до п.3.3. договору зобов`язався здійснити розрахунки за продукцію в рамках цього договору в національній валюті шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару постачальником на склад покупця.

В п. 2.4. договору сторони погодили, що датою поставки вважається дата передачі товару покупцю, зазначена у видатковій або товарно-транспортної накладній.

Згідно п.4.1. договору: підписуючи цей договір, покупець підтверджує, що до здійснення оплати за продукцію він зобов`язаний ознайомитися з технічними характеристиками продукції, умовами її експлуатації та умовами, дотримання яких необхідне для надання гарантії на продукцію; здійснюючи оплату за продукцію покупець підтверджує, що експлуатаційні та гарантійні умови прийняті ним беззастережно та в повному обсязі. Якість і комплектність продукції, що поставляється має відповідати технічним вимогам виробника та відповідним ДСТУ (п.4.3. договору).

Відповідно до п.7.1. договору: цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін і діє до 31.12.20р.

На виконання своїх зобов`язань за договором позивач поставив на користь відповідача товар. Зі змісту видаткових накладних вбачається, що разом із товаром відповідачу були передані рахунки на оплату товару (а.с.31-41).

Відповідач оплату за поставлений товар у повному обсязі не здійснив (сплачено лише 65 000, 00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а.с.55-70); у зв`язку з чим (згідно наданого позивачем розрахунку) у відповідача рахувалась заборгованість за поставлений товар в розмірі 434 648, 02 грн.

Окрім того, позивач посилаючись на приписи ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу: 24 131, 28 грн. інфляційних втрат та 6 383, 12 грн. - 3% річних (а.с.2-3).

На час винесення рішення у справі сторони повідомили суд про часткове погашення відповідачем після звернення позивача з позовом до суду основної заборгованості в розмірі 24 939, 00 грн., в наслідок чого основна заборгованість зменшились та склала 409 709, 02 грн. Однак доказів погашення іншої частини заборгованості (з урахуванням інфляційних втрата та 3% річних) відповідачем не надано.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин укладання 01.09.20р. між ТОВ «Абразив Груп» (постачальник) та ТОВ «Аском Сервіс» (покупець) договору постачання №АГ-010920-3М (далі за текстом Договір); поставки у період : листопад 2020р., січень лютий , червень 2021р. покупцю товару на загальну суму 510 148, 02грн; здійснення відповідачем часткової оплати поставленого товару у сумі 65 000, 00 грн. та часткового погашення відповідачем після звернення позивача з позовом до суду основної заборгованості в розмірі 24 939, 00 грн.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ст.712 ЦК України). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Відповідно до преамбули та пунктів 1.1, 1.2, 2.2., 2.3 Договору:

« Товариство з обмеженою відповідальністю «АБРАЗИВ ГРУП» в особі Директора Сарбєй Семена Олексійовича, який діє на підставі статуту та в подальшому іменується «ПОСТАЧАЛЬНИК» з однієї сторони та

Товариство з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» в особі директора Тарасенко В. М.. яка(ий) діє на підставі Статуту та в подальшому іменується «ПОКУПЕЦЬ» з іншої сторони, уклади цей договір про наведене нижче.

1.1 В порядку та на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобов`язується поставити у власність покупця продукцію (товари), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію відповідно до умов цього договору.

1.2 Асортимент, кількість, строки, ціна і якісні характеристики, узгоджуються сторонами у цьому договорі та рахунках, виставлених покупцю…

... 2.2 Поставка товару здійснюється на умовах СРТ склад Перевізника м.Маріуполь, вул. Гугеля 26 відповідно правил «Інкотермс» в редакції 2010р.

2.3 Асортимент і кількість товарів зазначається продавцем у рахунках фактурах, сформованих на підставі заявки покупця у будь-якій формі. Асортимент і кількість вважаються погодженими сторонами у випадку оплати рахунку покупцем" .

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Термін «споживач» відповідно до пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» вживається в наступному значенні - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

"сontra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).

Враховуючи, вищевикладене, укладений між сторонами Договір, є договором поставки в розумінні що скаржник не є споживачем в розумінні статті 712 Цивільного кодексу України і положення Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються на правовідносини сторін, які виникли з укладеного Договору.

Відповідно, доводи апеляційної скарги в частині « …Ненаданням необхідної інформації про товар Позивач порушив права Відповідача, у відповідності до приписів статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів…», а також інше цитування положень Закону України «Про захист прав споживачів» відхиляється колегією суддів як таке, що свідчить про неправильне розуміння скаржником норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Статтею 666 ЦК України регламентовані правові наслідки невиконання продавцем обов`язку передати приналежності товару та документи, що стосуються товару, відповідно до якої, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Заявою про усунення недоліків позовної заяви, позивачем, на виконання ухвали суду від 09.08.2021р. було надано платіжні доручення, відповідно до яких відповідач здійснив часткову оплату за товари на загальну суму 65 000,00 грн :

№ 7025 від 01.06.2021р. на суму 3000,00грн; № 7065 від 01.06.2021р. на суму 20 000,00грн; № 7159 від 03.06.2021р. на суму 20 000,00грн; № 7293 від 07.06.2021р. на суму 3000,00грн; № 7417 від 08.06.2021р. на суму 5000,00 грн; № 7531 від 09.06.2021р. на суму 1000,00 грн ; № 7675 від 11.06.2021р. на суму 1000,00 грн; № 7747 від 14.06.2021р.; №7858 від 15.06.2021; №7990 від 17.06.2021р.; №8090 від 18.06.2021р.; №8166 від 22.06.2021р.; №8446 від 29.06.2021р.; №8598 від 02.07.2021р.; №8661 від 05.07.2021р. ; № 8724 від 06.07.2021р. на суму1000,00грн кожне ( а.с.55-70)

Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає встановленим, що сплата 65 000,00 грн за вищезазначеними накладними відбулася саме за товар, поставлений за Договором. Відповідно, є правомірним висновок суду першої інстанції в частині того, що: «…відповідач оплату за поставлений товар у повному обсязі не здійснив (сплачено лише 65 000, 00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями)…».

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Скаржником не надано належних і допустимих в розумінні статей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказів на підтвердження існування обставин щодо спроб відповідача відмовитися в Договору та повернути товар Позивачеві.

Відповідно, доводи апеляційної скарги в частині:

« …В порушення наведених норм законодавства, а також п. 4.1 Договору, Позивачем не було надано Відповідачу супровідної документації до поставленого за Договором, товару.

Так само і до матеріалів даної справи не долучено доказів надання Позивачем Відповідачу всіх передбачених Договором та чинним законодавством документів.

У зв`язку зі вказаним, Відповідач не мав змоги виконати п. 4.1 Договору та ознайомитися з технічними характеристиками продукції, умовами її експлуатації та умовами, дотримання яких необхідне для надання гарантії на продукцію.

В той же час цим же пунктом 4.1 Договору передбачено, що здійснюючи оплату за продукцію покупець підтверджує, що експлуатаційні та гарантійні умови прийняті ним беззастережно та в повному обсязі.

Так, Відповідач як покупець не зміг провести оплату за товар, адже це б означало, що він беззастережно прийняв всі експлуатаційні та гарантійні умови щодо поставленого товару, тоді як з такими умовами він не ознайомлений.

Прийняття таких умов без ознайомлення з ними створюватиме ризики для Відповідача як покупця, загрожуватиме виникненням непередбачуваних фінансових втрат та порушенням налагодженості його господарської діяльності...

…Крім того, згідно п. 4.2 Договору, приймання товару за кількістю та якістю проводиться відповідно до Інструкцій № П-6 від 15.06.65 року, № 11-7 від 25.04.66 року та Положення «Про постачання продукції виробничо-технічного призначення» № 888 від 25.07.88 року…

… передбачені вказаними інструкціями та положеннями документи Позивачем разом з поставленим товаром пред`явлено не було, чим також порушено п. 4.2 Договору…

… Позивачем не надано доказів того, що Відповідач має достатньо інформації та документів для підтвердження прийняття ним експлуатаційних та гарантійних умов шляхом оплати за поставлений товар.

У свою чергу, судом першої інстанції не зобов`язано Позивача надати відповідні докази передачі таких документів та інформації Позивачу. Тоді як, таке зобов`язання могло б довести обставину невчинення Позивачем відповідних дій…

… Отже, станом на дату подання як відзиву на позовну заяву, так і даної апеляційної скарги, у Відповідача все ще не виникло обов`язку оплати поставленого за договором поставки № АГ-010920-ЗМ від 01.09.2020 товару, адже Позивачем належним чином не виконано умови п. п. 4.1, 4.2 Договору…»

визнаються колегією суддів такими, що ґрунтуються на помилковому розумінні скаржником норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини і відхиляються як необґрунтовані.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання, однак відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

На час винесення рішення у справі сторони повідомили суд про часткове погашення відповідачем після звернення позивача з позовом до суду основної заборгованості в розмірі 24 939, 00 грн., внаслідок чого основна заборгованість зменшились та склала 409 709, 02 грн.

Доводи апеляційної скарги в частині « … Відповідач відмічав, що згідно акту звірки взаємних розрахунків по стану за період з 01.09.2020-02.09.2021 між ТОВ «АСКОМ СЕРВІС» та ТОВ «АБРАЗИВ ГРУП» за даними ТОВ «АСКОМ СЕРВІС», несплачена останнім на користь ТОВ «АБРАЗИВ ГРУП» сума складає 409 709,02 грн (чотириста дев`ять тисяч сімсот дев`ять гривень 02 коп…» визнаються колегією суддів такими, що підтверджують правильність висновків суду першої інстанції, що стягненню підлягає сума основної заборгованості саме в розмірі 409 709, 02 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, неправильного тлумачення закону, застосування закону, який не підлягав би застосуванню або незастосування закону, який підлягав би застосуванню, в зв`язку із чим, з урахуванням положень частин 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів доходить висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 у справі №904/6951/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» на нього, відповідно без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 9 905,04 грн. (а.с.118) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 у справі №904/6951/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 у справі №904/6951/21 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору у сумі 9 905,04 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аском Сервіс» (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд.3, ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна