ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" березня 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/59/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., розглянувши без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Драгомаза Олександра Васильовича, АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1

до: Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський", вул. Соборна, 200, с. Війтівка, Гайсинський район, Вінницька область, 24412, код - 04366719

про стягнення 280 985,08 грн

В С Т А Н О В И В :

21.01.2022 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 19.01.2022 року) Фізичної особи-підприємця Драгомаза Олександра Васильовича до Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" про стягнення 280 985,08 грн заборгованості з яких 235 000,00 грн основного боргу, 2 047,40 грн 3% річних, 8 571,79 грн інфляційних втрат, 11 865,89 грн пені та 23 500,00 грн штрафу за договором поставки б/н від 05.10.2021 року.

Ухвалою суду від 26.01.2022 року відкрито провадження у справі № 902/59/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

Сторонам встановлено строки на вчинення процесуальних дій до 25.02.2022 року.

Ухвалу суду від 26.01.2022 року сторонам надіслано засобами поштового зв`язку за наступними адресами (Фізичній особі-підприємцю Драгомазу Олександру Васильовичу, АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 та Приватному акціонерному товариству "Птахокомбінат "Бершадський", вул. Соборна, 200, с. Війтівка, Гайсинський район, Вінницька область, 24412, код - 04366719)

Також сторонам, ухвалу суду направлено засобами електронного зв`язку за адресами: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, .

Відповідачем отримано ухвалу суду від 26.01.2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 029, яке наявне в матеріалах справи.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Враховуючи отримання сторонами ухвали суду про відкриття провадження у справі, у якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, з огляду на наявність доказів завчасного її отримання, суд вирішив розглянути справу за наявними доказами.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що 05.10.2021 року між Фізичною особою-підприємцем Драгомазом Олександром Васильовичем та Приватним акціонерним товариством "Птахокомбінат "Бершадський" укладено договір поставки б/н.

У зв`язку з неналежним виконанням Приватним акціонерним товариством "Птахокомбінат "Бершадський" умов договору поставки б/н від 05.10.2021 року, утворилась заборгованість.

З метою захисту своїх прав Фізична особа-підприємець Драгомаз Олександр Васильович звернувся з позовом до суду про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" про стягнення 235 000,00 грн основного боргу, 2 047,40 грн 3% річних, 8 571,79 грн інфляційних втрат, 11 865,89 грн пені та 23 500,00 грн за договором поставки б/н від 05.10.2021 року.

Матеріали справи не містять відзиву або будь-якої іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 05.10.2021 року між Фізичною особою-підприємцем Драгомазом Олександром Васильовичем (Продавець) та Приватним акціонерним товариством "Птахокомбінат "Бершадський" (Покупець) укладено договір поставки.

Відповідно п. 1.1 Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити Бетон В15 М200 (товар).

Ціна договору становить 235 000,00 грн без ПДВ. Обсяг товару та ціна за одиницю зазначено у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (Додаток до договору) (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору товар має бути поставлений до 15.10.2021 року.

Товар має бути поставлений за адресою: 24412, Вінницька область, Бершадський район, с. Війтівка, вул. Соборна, 200 (п. 3.2 Договору).

Умови поставки товару: за рахунок Продавця (п. 3.3 Договору).

Продавець зобов`язаний у строки та на умовах договору поставити товар, що є предметом закупівлі, в кількості та якості, передбачених договором (п. 4.1 Договору).

Покупець зобов`язаний сплатити та прийняти товар (п. 4.2 Договору).

За змістом п. 5.1 Договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством.

За необґрунтовану відмову від розрахунку за товар Покупець сплачує штраф у розмірі 10% від суми відмови, а також пеню в розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу (п. 5.4 Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 року, в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання сторонами (п. 7.1 Договору).

До укладеного договору сторонами підписано специфікацію (Додаток до договору) від 05.10.2021 року, за змістом якої сторонами погоджено поставку Бетону В15 М200, кількістю 94,0 м.куб, загальною вартістю 235 000,00 грн.

На виконання умов договору позивачем відповідачу поставлено товар на загальну суму 235 000,00 грн, що підтверджується на видатковою накладною № 58 від 05.10.2021 року, рахунком-фактурою від 05.10.2021 року, товарно-транспортними накладними № 1, 2, 3 ,4 ,5, 6, 7, 8, 9, 10 від 05.10.2021 року.

Відповідач, в свою чергу, за отриманий товар розрахунку не провів.

Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки товару 05.10.2021 року відповідач заборгував позивачу 235 000,000 грн.

Несплата відповідачем заборгованості за поставлений товар слугувала підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

При цьому, на момент розгляду справи доказів щодо погашення заборгованості відповідачем до суду не подано.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 цього ж кодексу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі позивачем товару відповідачу та відсутність повної та своєчасної оплати зі сторони останнього за отриманий товар.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 235 000,00 грн боргу за поставлений товар за Договором поставки б/н від 05.10.2021 року правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2 047,40 грн 3% річних, 8 571,79 грн інфляційних втрат, 11 865,89 грн пені та 23 500,00 грн штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що він здійснений в межах чинного законодавства, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 047,40 грн 3% річних, 8 571,79 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення 11 865,89 грн пені та 23 500,00 грн штрафу суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що вимоги позивача про застосування заходів відповідальності ґрунтуються на погоджених сторонами положеннях договору.

В пункті п. 5.1 Договору сторонами передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством.

За необґрунтовану відмову від розрахунку за товар Покупець сплачує штраф у розмірі 10% від суми відмови, а також пеню у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу (п. 5.4 Договору).

У відповідності до п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, заявлена позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача пені та штрафу є правомірними та обґрунтованими, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства України.

Здійснивши за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора обрахунок пені та штрафу суд встановив, що він здійснений в межах чинного законодавства, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 11 865,89 грн пені та 23 500,00 грн штрафу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи, що відповідачем не проведено навіть часткового розрахунку за видатковою накладною, термін прострочення оплати перевищує п`ять місяців, суд не вбачає правових підстав для зменшення нарахованих штрафних санкцій за власною ініціативою.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо проведення розрахунків, не надано власного розрахунку заборгованості, доказів сплати боргу тощо.

Як визначає ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних обставин в сукупності, позов Фізичної особи-підприємця Драгомаза Олександра Васильовича підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно вирішення питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне призначити окреме судове засідання, враховуючи визначення у позовній орієнтовного розрахунку судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" (вул. Соборна, 200, с. Війтівка, Гайсинський район, Вінницька область, 24412, код - 04366719) на користь Фізичної особи-підприємця Драгомаза Олександра Васильовича ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) 235 000,00 грн - основного боргу за Договором поставки від 05.10.2021 року, 2 047,40 грн - 3% річних, 8 571,79 грн - інфляційних втрат, 11 865,89 грн - пені, 23 500,00 грн - штрафу.

3. Призначити судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 07.04.2022 року о 09:30 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, зал № 1).

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку за наступними адресами: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 25 березня 2022 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (АДРЕСА_1)

3 - відповідачу (вул. Соборна, 200, с. Війтівка, Гайсинський район, Вінницька область, 24412)