ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2022 Справа № 914/19/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., розглянувши в письмовому провадженні справу

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека)

в особі: Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЦЬКА ПТИЦЯ»

про стягнення 16 074,00 грн.

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд» не здійснювалось.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЦЬКА ПТИЦЯ» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Ухвалою від 10.01.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, відповідач подав відзив на позовну заяву, проти задоволення позову заперечив повністю.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, судом 10.03.2022 прийнято рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Позивач стверджує, що в результаті габаритно вагового контролю вантажного автомобіля марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить і використовується ТОВ «ГАЛИЦЬКА ПТИЦЯ» встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 19.06.2019 №1106 згідно якого нараховано 544,50 євро.

Позиція відповідача

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про відсутність відомостей щодо вимірювального обладнання та його повірки, доказів перевищення габаритних параметрів транспортного засобу, а самі по собі акти перевірки не є доказами перевищення таких параметрів. Також відсутні фото та відео фіксація процесу замірів.

Також відповідач вказує на відсутність наказу на проведення перевірки, графік проведення перевірок та позовна заява підписані не уповноваженими особами.

Крім того відповідач зазначає про відсутність сплати судового збору та просить залишити позовну заяву без розгляду.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

19 червня 2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області на 434 км а/д Київ-Чоп проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний автомобіль належить і використовується ТОВ «ГАЛИЦЬКА ПТИЦЯ».

В результаті габаритно-вагового контролю встановлено, що перевезення вантажів здійснюються з перевищенням вагових обмежень, а саме: загальна маса 41,07 т при допустимих 40 т, навантаження на одиночну вісь 11,25 т при допустимих 11 т, навантаження на строєну вісь з одиночними шинами 22,71 т при допустимих 22 т.

Після проведення габаритного-вагового контролю видано квитанцію про зважування, інспекторами складено Довідку від 19.06.2019 №0022689 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, Акт №121807 від 19.06.2019, Акт від 19.06.2019 №0001106 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 19.06.2019 №1106 згідно якого нараховано 544,50 євро.

Рейдову перевірку проведено на підставі направлення №007324 від 14.06.2019 та щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області у період з 17.06.2019 по 23.06.2019. Місце проведення рейдових перевірок в тому числі автодорога М-06 Київ-Чоп, 434 км.

Вказані вище акти, довідка та розрахунок містять підписи водія транспортного засобу ОСОБА_1 .

До позовної заяви долучено свідоцтво про державну метрологічну атестацію №187 від 13.10.2009 з додатком.

Зі змісту товарно-транспортної накладної від 19.06.2019 № 443 слідує, що замовником вантажу є Корпорація «Екватор», вантажовідправником - Корпорація «Екватор», вантажоодержувачем - ТОВ «АТБ-Маркет», автомобільним перевізником вантажу - ТОВ «ГАЛИЦЬКА ПТИЦЯ».

Матеріали справи містять претензію щодо оплати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових транспортних засобів в розмірі 16 074,00 грн.

На підтвердження повноважень підписанта позовної заяви долучено довіреність на ОСОБА_2 та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Дані документи підтверджують право підпису ОСОБА_2 .

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до абз. 4 п. 1 постанови КМУ від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 Положення передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

У відповідності до абзацу першого п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 № 196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби України з безпеки на транспорті» територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті реорганізовано шляхом злиття відповідних територіальних органів Служби.

Так, Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області реорганізовано шляхом злиття з Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області у Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в тому числі, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту; стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до п.3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок 1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку (п. 4 Порядку №1567).

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (п. 12-13 Порядку №1567).

Відповідно до п. 16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно вагового контролю.

Направлення на рейдову перевірку №007324 підписано начальником Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області Миколою Коваленком. Щотижневий графік проведення рейдових перевірок затверджено начальником Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області Миколою Коваленком. Дані документи підписано керівником територіального органу Укртрансбезпеки. Вказані факти спростовують твердження відповідача про порушення порядку проведення перевірки, а тому акти отримані в ході перевірки є допустимими доказами.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

З огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до п.п.27 п.5 Положення, Укртрансбезпека здійснює стягнення у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Таким чином, беручи до уваги вимоги Положення, Закону України «Про автомобільний транспорт» та інші підзаконні нормативно-правові акти про автомобільний транспорт, Укртрансбезпека та її територіальні органи мають підстави на стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування, що випливає з покладених на неї завдань щодо державного контролю за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт, а несплата суб`єктами господарювання таких коштів у добровільному порядку тягне за собою не надходження коштів до державного дорожнього фонду, що суттєво порушує інтереси держави.

З акту №0001106 від 19.06.2019 та довідки №0022689 встановлено перевищення вагових параметрів, а саме загальна маса 41,07 т при допустимих 40 т, навантаження на одиничну вісь 11,25 т при допустимих 11 т, навантаження на строєну вісь з одиничними шинами 22,71 т при допустимих 22 т.

19.06.2019 згідно розрахунку №1106 нараховано плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно ТТН від 19.06.2019 №443 становить 544,50 грн.

Зважування транспортного засобу відповідача проведено вагою автомобільною для зважування в русі, яка належить Філії «Дубенська ДЕД» ДП «Рівненський облавтодор», а матеріали справи містять інформацію про повірку вказаної ваги.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила 30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх параметрів перевищує фактичну масу понад 40 тонн (для контейнеровозів понад 44 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 16 т, строєні осі - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) здійснюється за спеціальними правилами.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно - правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 28 Порядку 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Відповідно до п. 311 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча

б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

Керуючись частиною другою ст. 19 Конституції України Укртрансбезпека зобов`язана діяти лише на підставі, в межах - повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Відповідно до показників валютного ринку, що міститься на офіційному Інтернет - представництві Національного банку України на день проведення розрахунків, 19.06.2019, курс гривні до 100 євро становить 2952,0733 гривень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

При цьому, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не власники транспортних засобів, за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього у відповідності до ст.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 50 Закону «Про автомобільний транспорт» передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до ст.ст. 908, 909 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Наявність товарно-транспортної накладної є належним доказом, який підтверджує укладення договору перевезення та склад учасників відповідної господарської операції.

Зі змісту товарно-транспортної накладної від 19.06.2019 № 443 слідує, що замовником вантажу є Корпорація «Екватор», вантажовідправником - Корпорація «Екватор», вантажоодержувачем - ТОВ «АТБ-Маркет», автомобільним перевізником вантажу - ТОВ «ГАЛИЦЬКА ПТИЦЯ».

Вказана товарно-транспортна накладна була пред`явлена водієм ОСОБА_1 посадовим особам Управління області під час рейдової перевірки.

Із наведеного вбачається, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковим платежем, який справляється у випадку здійснення перевезення великогабаритним транспортним засобом з перевищенням загальної маси, визначеної законодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 16 074,00 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №2306 від 13.12.2021, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЦЬКА ПТИЦЯ» (81506, Львівська область, Городоцький район, с. Долиняни, вул. Панаса Мирного, буд.1, ЄДРПОУ 33811803) на користь держави в особі Укртрансбезпеки 16 074,00 гривень, в дохід дорожнього фонду Державного бюджету України (одержувач ГУК у Рівн.обл/Рівнен.міс.тг/ р/р UА 0017527 в Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, ЄДРПОУ 38012494).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЦЬКА ПТИЦЯ» (81506, Львівська область, Городоцький район, с. Долиняни, вул. Панаса Мирного, буд.1, ЄДРПОУ 33811803) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) 2 270,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 14.03.2022.

Суддя Горецька З.В.