ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Черкаси справа № 925/990/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з секретарем судового засідання Пастуховою О.С., за участю:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

3 особа: не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи-підприємця Швець Романа Миколайовича

до Бабанської селищної ради,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - виконавчий комітет Бабанської селищної ради,

про стягнення 507 075,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Швець Роман Миколайович звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Бабанської селищної ради про стягнення 507 075,00 грн. заборгованості за договором підряду, з яких: 408 107,00 грн. основного боргу, 34 298,83 грн. пені, 17 982,37 грн. 3% річних, 46 687,44 грн. інфляційних втрат.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 7 606,14 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позову та 48 530,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі і ухвалено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 03.11.2021.

Ухвалою суду від 03.11.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - виконавчий комітет Бабанської селищної ради, підготовче засідання відкладено на 22.12.2021.

Ухвалою суду від 22.12.2021 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 19.01.2022.

Ухвалою суду від 19.01.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 17.03.2022.

16.03.2022 від представника позивача надійшли наступні документи:

1) клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача 7 606,14 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позову та 48 530,00 грн. витрат на правничу допомогу;

2) заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання 17.03.2022 учасники справи не з`явились, відповідач та третя особа причин неявки не повідомили.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

10.12.2019 між Бабанською селищною радою та ФОП Швець Романом Миколайовичем було укладено договір №72 «Реконструкції паркової зони в смт. Бабанка Уманського району Черкаської області (коригування)».

Згідно умов даного договору (пункт 1.1. договору) предметом договору є виконання робіт з Реконструкції паркової зони в смт. Бабанка Уманського району Черкаської області (коригування).

Згідно п. 1.2.1. Підрядник (позивач) зобов`язався виконати роботи з будівництва, згідно розробленої проектно-кошторисної документації.

Згідно п. 1.3. Замовник (відповідач) зобов`язався забезпечити своєчасне фінансування платежів.

Пунктами 2.2., 2.3. договору сторонами погоджено, що на час підписання договору вартість робіт згідно твердої договірної ціни складеної на підставі кошторису складає 481 206,00 грн. без ПДВ. Фактична вартість робіт визначається на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт по формі КБ-2в, КБ-3.

Згідно п. 3.1. договору Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Підрядника кошти за виконані роботи по факту їх виконання.

Оплата за виконані роботи проводиться Замовником в строк 3-х банківських днів з дати підписання ним актів виконаних робіт (п. 3.4. договору).

19.12.2019 сторонами було складено та підписано Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт, згідно якого вартість робіт на 2019 рік відповідно до календарного плану згідно уточненого річного плану асигнувань за грудень 2019 року склала 73 099,00грн. Зазначені кошти були оплачені замовником у встановлені договором строки.

18.12.2019 між Бабанською селищною радою та ФОП Швець Романом Миколайовичем було укладено Додаткову угоду до договору №72 від 10.12.2019 на виконання підрядних робіт з реконструкції паркової зони в смт. Бабанка Уманського району Черкаської області (коригування), згідно умов якої у п.2.2. договору було внесено зміни та викладено його у такій редакції: «Пункт 2.2. Тверда договірна ціна на момент укладання договору складає 481 206,00 грн. без ПДВ. Вартість робіт на 2019 рік відповідно до календарного плану, згідно уточненого річного плану асигнувань за грудень 2019 року складає 73 099,00 грн. без ПДВ. Вартість залишку робіт на січень-червень 2020 року відповідно календарного плану складає 408107,00 грн. без ПДВ».

На виконання умов Договору позивачем було виконано реконструкцію паркової зони в смт. Бабанка Уманського району Черкаської області у поновному обсязі.

31.01.2020 сторонами було складено та підписано Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт, згідно якого вартість виконаних будівельних робіт по будівництву склала 408 107,00 грн., та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2020 року.

Довідка про вартість виконаних будівельних робіт підписана представником Замовника Байда М.А. без зауважень чи поправок та скріплена відтиском печатки «Бабанська селищна рада».

Акт приймання виконаних будівельних робіт №2 за січень 2020 року підписаний з боку Замовника Байда М.А. та скріплений відтиском печатки «Бабанська селищна рада».

Однак, в порушення п. 3.4. договору, оплата за виконані роботи в строк 3-х банківських днів з дати підписання актів виконаних робіт замовником здійснена не була.

28.09.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено Претензію (вих.№3), яка була отримана 08.10.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Зазначена вимога була залишена без реагування.

23.10.2020 позивачем було направлено повторну претензію (вих. №4) від 23.10.2020 про сплату боргу.

05.03.2021 засобами електронного зв`язку позивачем було отримано лист-відповідь відповідача №02-10/139 від 05.03.2021 на повторну претензію №4 від 23.10.2020 за підписом селищного голови Л.Оратівського. Зазначеним листом відповідач просив відтермінувати сплату боргу в сумі 408 107,00 грн. у зв`язку з уточненням дохідної частини Бабанської селищної ради до половини липня 2021 року. Однак, станом на день подачі позову до суду оплату за виконані роботи відповідачем не здійснено.

Отже, позивач свої зобов`язання за Договором виконав повністю, проте відповідач оплату за виконані роботи не здійснив, чим порушив обумовлений Договором строк виконання грошового зобов`язання перед позивачем.

19.01.2022 від селищного голови Бабанської селищної ради Леоніда Оратівського надійшли письмові пояснення, в яких зазначено наступне.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 року № 500-р «Деякі питання розподілу у 2019 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціального-економічного розвитку окремих територій» було здійснено надходження субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціального економічного розвитку окремих територій в сумі 500 000,00 грн.

16.08.2019 рішенням селищної ради від №47-3/VІІ «Про внесення змін до рішення селищної ради від 22.12.2018 №40-2/VІІ «Про селищний бюджет на 2019 рік» дані кошти були затверджені та направлені на КПКВКМБ 0117363 «Виконання інвестиційних проектів в рамках здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій» в сумі 500 000,00 грн. КЕКВ 3142 «Реконструкція та реставрація інших об`єктів» на реконструкцію паркової зони смт. Бабанка Уманський район Черкаська обл.

Відповідно до порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України затверджено Наказом Міністерства фінансів України 02.03.2012 №30 Розділ 1 абз.2 пункту 1.1 «Орган Казначейства здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань, бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників і одержувачів бюджетних коштів відповідно до Бюджетного кодексу України та з урахуванням вимог Закону України «Про міжнародні договори України», законодавства у сфері закупівель, інших актів законодавства України, що не суперечать бюджетному законодавству, та цього Порядку».

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1192-р «Про внесення у додаток 1 і 2 до розпорядження кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 р. №500, повідомлення державної казначейської служби України №106 від 11.12.2019 про зміни до річного розпису асигнувань державного бюджету на 2019 рік) зменшено доходи по коду 41034500 «Субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій на суму 500 000,00 грн., наданої Бабанському селищному бюджету на реконструкцію паркової зони».

Договір №72 від 10.12. 2019 не було зареєстровано відповідно до законодавства у зв`язку з відсутністю даних коштів.

Відтак, будь-які виплати здійснюються відповідно до зареєстрованих юридичних зобов`язань, тому у Бабанської селищної ради відсутні будь-які зобов`язання по договору №72 від 10.12.2019.

Твердження відповідача про те, що через відсутність коштів вказаний договір не був зареєстрований органами казначейства, суд вважає безпідставним виходячи з наступного.

Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

Згідно статті 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

За змістом пункту 21 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства є порушення порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань, включаючи необґрунтовану відмову в реєстрації або несвоєчасну реєстрацію бюджетних зобов`язань.

Суд приходить до переконання, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Тому суд задовольняє позов в частині стягнення 408 107,00 грн. основного боргу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Загальні умови виконання господарських зобов`язань визначені статтею 193 ГК України, згідно з якою суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначена стаття узгоджується з приписами статті 526 ЦК України, якою встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно зі статтею 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Таким чином, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Згідно зі статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За порушення строків оплати за виконані роботи позивач нарахував до стягнення 34 298,83 грн. пені, 17 982,37 грн. 3% річних, 46 687,44 грн. інфляційних втрат.

Суд вважає, що при нарахуванні пені необхідно враховувати вимоги статті 231 Господарського кодексу України, згідно з якою законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається, та статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» про те, що розмір пені, який встановлюється за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Умовами договору сторонами не погоджено розміру штрафних санкцій за прострочення виконання Замовником зобов`язання щодо перерахування коштів за виконані роботи, тому позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши порядок нарахування позивачем інфляційних втрат в сумі 46 687,44 грн. за вказаний період, вважає, що розрахунок здійснений вірно, а тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню.

Суд, перевіривши порядок нарахування позивачем 3% річних в сумі 17 982,37 грн. за вказаний період, встановив правильність їх нарахування, тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Представник позивача подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48 530,00 грн. з копіями наступних документів: договір про надання правової допомоги №101 від 13.07.2021, додаткова угода №1 від 04.01.2022 до договору про надання правової допомоги, акт виконаних робіт від 04.01.2022, банківська квитанція про оплату послуг від 14.07.2021, довідка №101/3 від 04.01.2022 про оплату коштів.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом для позивача у цій справі є:

- вивчення та аналіз положень договору та укладених у зв`язку з його виконанням інших документів (витрачений час - 2 години, вартість - 2 000 грн.);

- надання усної та письмової консультації щодо характеру спірних правовідносин та доцільності звернення з позовом до суду (витрачений час - 2 години, вартість - 2 000 грн.);

- розрахунок штрафних санкцій (витрачений час - 1 година, вартість - 1 000 грн.);

- складання тексту позовної заяви, формування доказової бази, систематизації, групування доказів, додатків до позовної заяви (витрачений час - 3 години, вартість - 3 000 грн.);

- направлення позовної заяви, додатків до позовної заяви до суду, направлення копії позовної заяви з додатками стороні (витрачений час - 0,5 години, вартість - 500 грн.);

- участь адвоката у судових засіданнях в режимі відеоконференції (незалежно від кількості засідань) (вартість - 2 000 грн.);

- гонорар адвоката за позитивне вирішення справи на користь клієнта - 7,5% від загальної суми грошових коштів, стягнутих судом на користь клієнта - 38 030,00 грн.

Всього за надані послуги адвоката (витрачений час - 8,5 години) - 48 530,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Оцінюючи поданий позивачем детальний опис робіт (наданих послуг виконаних адвокатом у даній справі суд вважає, що надані адвокатом послуги не відповідають критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме, наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №910/12876/19.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відтак, суд, дослідивши перелік наданих послуг адвокатом, витрачений час та вартість, приходить до переконання, що сума гонорару адвоката 38 030,00 грн. не відповідає критеріям Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є співрозмірною та розумною із урахуванням предмета спору, складністю справи та проведеною (виконаною) роботою адвоката.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлена вимога представника позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення в розмірі 10 500,00 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 7 091,67 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Бабанської селищної ради (вул. Соборна, 30, смт. Бабанка, Уманський район, Черкаська область, 20351, ) на користь фізичної особи-підприємця Швець Романа Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) 408 107,00 грн. основного боргу, 17 982,37 грн. 3% річних, 46 687,44 грн. інфляційних втрат, 7 091,67 грн. витрат зі сплати судового збору та 10 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3.У задоволенні решти позову в частині вимог про стягнення 34 298,83 грн. пені та 38 030,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (гонорару адвоката) відмовити.

Видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.03.2022.

Суддя С.С.Боровик