УХВАЛА

м. Київ

01.04.2022Справа № 910/2858/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум титан», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Титан Транс Київ»

про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків їх недійсності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум титан» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Титан Транс Київ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05.08.2020 №8046/2020/2134574 та застосування наслідків недійсності правочину у вигляді скасування державної реєстрації транспортного засобу марки Volvo, FH 12-42Т, 2000 року випуску (VIN номер: НОМЕР_1 ), за Товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Титан» (ідентифікаційний код 43739353); визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05.08.2020 №8046/2020/2135827 та застосування наслідків недійсності правочину у вигляді скасування державної реєстрації транспортного засобу марки Mercedes-Benz Axor 1840LS, 2007 року випуску (VIN номер: НОМЕР_2 ) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Титан» (ідентифікаційний код 43739353); визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05.08.2020 №8046/2020/2135903 та застосування наслідків недійсності правочину у вигляді скасування державної реєстрації транспортного засобу марки Volvo, FH 12 1998 року випуску (VIN номер: НОМЕР_3 ) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Титан» (ідентифікаційний код 43739353).

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову. На обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що звертався до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Титан Транс Київ» про стягнення 1 727 043,99 грн. збитків. За наслідками розгляду справи № 910/13661/20 Господарським судом міста Києва винесено рішення від 04.02.2021 про задоволення позову та стягнення з ТОВ «Титан Транс Київ» на користь ТОВ «Епіцентр К» 1 727 043,99 грн. збитків та судовий збір у розмірі 25 905,66 грн.

Після відкриття виконавчого провадження № 65380737 з примусового виконання рішення у справі № 910/13661/20 у територіальному сервісному центрі МВС за № 8046 в м. Києві 05.08.2020 оформлено угоди щодо відчуження на користь ТОВ «Преміум Титан» наступних транспортних засобів: тягач марки Volvo, FH 12-42Т, 2000 року випуску (VIN номер: НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2020/2134574 за ціною 8 500,00 грн.; тягач марки Mercedes-Benz Axor 1840LS, 2007 року випуску (VIN номер: НОМЕР_2 ), на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2020/2135827 за ціною 22 000,00 грн.; тягач марки Volvo, FH 12 1998 року випуску (VIN номер: НОМЕР_3 ), на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2020/2135903 за ціною 28 333,19 грн.

У зв`язку з цим позивач наголосив, що ТОВ «Титан Транс Київ», маючи намір уникнути відповідальності та відшкодовування позивачу збитків у розмірі 1 727 043,99 грн, уклало договори купівлі-продажу транспортних засобів від 05.08.2020 №8046/2020/2134574, №8046/2020/2135827 та №8046/2020/2135903 для виведення єдиних вартісних активів, на які можливо звернути стягнення.

Таким чином позивач просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби Volvo, FH 12-42Т, 2000 року випуску (VIN номер: НОМЕР_1 ) реєстраційний номер НОМЕР_4 ; Mercedes-Benz Axor 1840LS, 2007 року випуску (VIN номер: НОМЕР_2 ), реєстраційний номер НОМЕР_5 ; Volvo, FH 12 1998 року випуску (VIN номер: НОМЕР_3 ), реєстраційний номер НОМЕР_6 , які належать на праві власності ТОВ «Преміум Титан».

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Разом із цим, подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ускладнення чи унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення в даній справі. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову, та які би свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Жодні докази, які можуть підтвердити припущення позивача щодо можливого зменшення чи зникнення майна ТОВ «Преміум Титан» під час розгляду справи, позивачем до суду не подані.

Вживаючи заходів забезпечення позову, суд також повинен урахувати баланс інтересів сторін та визначити, чи не обмежать такі заходи права та законні інтереси сторін на здійснення господарської діяльності.

Здійснюючи реалізацію таких гарантій, можливість забезпечення позову у даному випадку має бути піддана трискладовому тесту (Рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 "Федоренко проти України") на визначення того чи було втручання законним у контексті національного законодавства; чи переслідувало таке втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства та чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що в разі невжиття відповідних заходів до забезпечення позову виконання рішення суду може бути утруднено чи його виконання у майбутньому взагалі стане неможливим, як і поновлення прав позивача, що дало би змогу визнати припущення заявника обґрунтованими.

При цьому, системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень частини 1 статті 136 і 137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про вжиття заявлених заходів забезпечення позову в даній справі.

Керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 01.04.2022 року.

Суддя К.В. Полякова