ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. ОдесаСправа № 923/683/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Богатиря К.В.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.01.2022 про повернення заяви про забезпечення доказів, (суддя суду першої інстанції - Пінтеліна Т.Г., час і місце оголошення рішення: 11.01.2022 (повний текст складено - 17.01.2022), м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області)

у справі № 923/683/21

за позовом:

1. ОСОБА_1 ;

2. ОСОБА_2 ;

3. ОСОБА_3 ;

4. ОСОБА_4 ;

5. ОСОБА_5 ;

6. ОСОБА_6 ;

7. ОСОБА_7 ;

до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат»

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України»

2. Фонду державного майна України

про відновлення прав акціонера та визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

18.05.2021 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до Господарського суду Херсонської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» (далі - ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат», ВАТ «ХБК»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», Фонду державного майна України, в якому просили:

- відновити їх права як акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» та визнати за ними право власності на акції ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат»;

- визнати недійсним рішення позачергових загальних зборів ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат», дата проведення 30.12.2020р., дата підрахунку підсумків голосування 06.01.2021р., дата складання протоколу №1/2021 06.01.2021р.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивачі посилалися на те, що вони є акціонерами ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та є власниками простих іменних акцій. Із засобів інформації позивачі дізналися, що 30.12.2020р. відбулись позачергові загальні збори акціонерів ВАТ "ХБК", які були проведені дистанційно. В порушення норм Закону України "Про акціонерні товариства" позивачі не отримували жодних повідомлень про проведення даних зборів, в зв`язку з чим були позбавлені можливості прийняти в них участь та приймати рішення згідно порядку денного, відповідно відповідачем були порушені права позивачів, як акціонерів на управління. Більше того, причиною цього стало те, що ВАТ "ХБК" після втрати реєстру власників цінних паперів, не включив позивачів у відновлений перелік акціонерів, чим порушив майнові права та позбавив права власності на акції ВАТ "ХБК". А тому, посилаючись на ст. 321 ЦК України, ст. ст. 2, 50, 20, 34, 35 Закону України "Про акціонерні товариства" позивачі просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

05.01.2022 представником позивачів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) адвокатом Гладкою А.О. за допомогою системи "Електронний суд" подано до Господарського суду Херсонської області заяву про забезпечення доказів шляхом їх витребування (вх.№21/22), в якій просить витребувати у Акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат" належним чином засвідчені копії документів, а саме:

- переліку акціонерів, які мали право на участь у позачергових загальних зборах Акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» (місцезнаходження: 73008, м. Херсон, пл. П. Дубинди, 1, ) від 30.12.21 р., складеного на дату обліку -23.12.2020 року;

- рішення відповідного органу емітента (виконавчий орган, наглядова рада або загальні збори) про відновлення інформації про власників іменних цінних паперів Акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» (місцезнаходження: 73008, м. Херсон, пл. П.Дубинди, 1, ), прийняте на підставі Порядку забезпечення інтересів власників іменних цінних паперів у разі відсутності документів системи реєстру власників іменних цінних паперів певного випуску, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів і фондового ринку 24.06.2014 р. №805 та Рішення Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 р. №910/28056/15;

- Договору про відновлення втраченої інформації про власників іменних цінних паперів Акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» та формування реєстру, укладений між АТ «ХБК» та депозитарною установою на підставі Порядку забезпечення інтересів власників іменних цінних паперів у разі відсутності документів системи реєстру власників іменних цінних паперів певного випуску, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів і фондового ринку 24.06.2014 р. №805 та Рішення Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 р. №910/28056/15;

- Копії документів, що підтверджуються здійснення публікації (повідомлення) про прийняття рішення про відновлення інформації про власників іменних цінних паперів Акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» (місцезнаходження: 73008, м. Херсон, пл. П. Дубинди, 1, ) в одному з офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, а також в одному з друкованих видань за місцезнаходженням емітента;

- доказів розміщення публікації (повідомлення) про прийняття рішення про відновлення інформації про власників іменних цінних паперів Акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» (місцезнаходження: 73008, м. Херсон, пл. П. Дубинди, 1, ) на власному веб-сайті та на безоплатній основі на офіційному сайті Комісії та Центрального депозитарію;

- запиту до Центральному депозитарію про надання йому копій усіх наявних у Центральному депозитарії документів, що містять інформацію про власників іменних цінних паперів Акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» (місцезнаходження: 73008, м. Херсон, пл. П. Дубинди, 1, ), щодо якого прийнято рішення про відновлення інформації про власників іменних цінних паперів на підставі порядку №805 та Рішення Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 р. №910/28056/15;

- відповіді та інформації Центрального депозитарію, наданої на запит емітента АТ «ХБК» про надання йому копій усіх наявних у Центральному депозитарії документів, що містять інформацію про власників іменних цінних паперів Акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» (місцезнаходження: 73008, м. Херсон, пл. П. Дубинди, 1, ), щодо якого прийнято рішення про відновлення інформації про власників іменних цінних паперів на підставі Порядку №805 та Рішення Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 р. №910/28056/15;

- акту про встановлення переліку власників іменних цінних паперів випуску емітента АТ «ХБК», сформований депозитарною установою, із якою був укладений договір про відновлення втраченої інформації про власників іменних цінних паперів та формування реєстру АТ «ХБК», на підставі п. 9 Порядку №805 та Рішення Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 р. №910/28056/15;

- переліку власників іменних цінних паперів в паперовому вигляді, сформований депозитарною установою, із якою був укладений договір про відновлення втраченої інформації про власників іменних цінних паперів та формування реєстру АТ «ХБК» та документів, на підставі яких була відновлена інформація про власників іменних цінних паперів цього випуску (реєстр власників іменних цінних паперів) на підставі п. 9 Порядку №805 та Рішення Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 р. №910/28056/15;

- рішення відповідного органу емітента (виконавчий орган, наглядова рада або загальні збори) про забезпечення існування іменних цінних паперів Акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» (місцезнаходження: 73008, м. Херсон, пл. П. Дубинди, 1, ) у бездокументарній формі, прийняте на підставі п. 11. Порядку №805 та Рішення Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 р. №910/28056/15.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.01.2022 заяву представника позивачів про забезпечення доказів шляхом їх витребування (вх.№21/22) подану через систему "Електронний суд" повернуто заявнику.

Вказана ухвала мотивована тим, що заявником не дотримані вимоги п. 2, 5 ч. 1 ст. 111 ГПК України, а також не надано до заяви доказів сплати судового збору, тому заява про забезпечення доказів підлягає поверненню заявнику, відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України, як така, що подана без додержання вимог п. 2, 5 ч. 1 та ч. 3 ст. 111 ГПК України.

Крім того, суд першої інстанції вказав, що заява про забезпечення доказів, подана позивачем 05.01.2022, за змістом є ідентичною клопотанню, поданому 24.11.2021 про витребування у відповідача доказів, яка судом залишена без задоволення. Мотивування та перелік документів, які позивач просив витребувати у відповідача або забезпечити шляхом витребування їх копій, є тотожним. Про це свідчить також і посилання позивача у тексті зазначених клопотань на ст.ст.81 та 110 ГПК України.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.01.2022 про повернення заяви про забезпечення доказів у справі № 923/683/21.

Скаржники вважають оскаржувану ухвалу необґрунтованою та такою, що винесена із грубим порушенням права позивачів на захист своїх інтересів у суді, обмежує їх доступ до правосуддя, а також із порушенням норм процесуального права.

На думку скаржників, подана ними до суду першої інстанції заява про забезпечення доказів шляхом їх витребування містить як зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб), так і зазначення номера і серії паспорта кожного із заявників.

Судом встановлено, що в порушення п. 5 ч. 1 ст. 111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів належним чином не обґрунтовано необхідності забезпечення доказів у визначений ним спосіб. Водночас, у п. 3 заяви про забезпечення доказів наведено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Позивачі належним чином обґрунтували у спірній заяві факт того, що незабезпечення судом доказів шляхом їх витребування призведе до неможливості їх подання суду згодом.

В оскаржуваній ухвалі суд зазначав, що заявником до заяви не додано жодного доказу та не наведено того, що означені за переліком документи можуть довести існування права власності у позивачів на цінні папери АТ «ХБК». Проте, у п. 2 заяви про забезпечення доказів наведено обґрунтування обставини, для доказування яких необхідні зазначені докази.

Причиною ненадання доказів сплати судового збору є неповнота, неясність, суперечливість та відсутності законодавства, яке регулює відносини щодо сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів до господарського суду.

Керуючись викладеним вище, апелянти просять суд скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.01.2022 року в частині повернення заявникам заяви про забезпечення доказів по справі № 923/683/21 та направити заяву про забезпечення доказів по справі до Господарського суду Херсонської області для продовження розгляду.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2022 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді ОСОБА_8, суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.01.2022 про повернення заяви про забезпечення доказів у справі № 923/683/21.

Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 245 від 23.02.2022, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_8 у відставку та тимчасової непрацездатності судді Поліщук Л.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 923/683/21.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 справу № 923/683/21 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя - Богатир К.В., судді Лавриненко Л.В., Таран С.В.

Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 399 від 21.03.2022, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Лавриненко Л.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 923/683/21.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2022 справу № 923/683/21 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя - Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.01.2022 про повернення заяви про забезпечення доказів у справі № 923/683/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді - Богатиря К.В., суддів: Таран С.В., Поліщук Л.В. Постановлено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.01.2022 про повернення заяви про забезпечення доказів у справі № 923/683/21 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У даному випадку розглядається апеляційна скаргу на ухвалу, передбачену п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України, а саме на ухвалу про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Виходячи із зазначених правових норм, перегляд оскаржуваної ухвали підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали апеляційного господарського суду від 31.01.2022, якою відкрито апеляційне провадження у справі №923/683/21, направлялася поштою на адресу відповідача та була отримана ним 09.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том 6, а.с. 47), а також іншим учасникам справи на електронну адресу 01.02.2022 та була отримана ними в цей же день, що підтверджується відповідними роздруківками з електронної пошти (том 6, а.с 48-53).

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2022, якою відкрито апеляційне провадження у справі №923/683/21, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 01.02.2022. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України".)

Тобто учасники справи були повідомлені належним чином про розгляд апеляційним господарським судом апеляційних скарг в письмовому провадженні без виклику сторін.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про забезпечення доказів на підставі ч. 4 ст. 111 ГПК України, як такої, що подана без додержання вимог п. 2, 5 ч. 1 та ч. 3 ст. 111 ГПК України.

Так, повертаючи заяву про забезпечення доказів місцевий господарський суд виходив із того, що:

- в порушення п. 2 ч. 1 ст. 111 ГПК України заява про забезпечення доказів не містить зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номера і серії паспорта заявника (фізичної особи), громадянство якого не вказано;

- в порушення п. 5 ч. 1 ст. 111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів належним чином не обґрунтовано необхідності забезпечення доказів у визначений ним спосіб;

- в порушення п. 5 ч. 1 ст. 111 ГПК України заявником не надано до заяви доказів сплати судового збору. Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно зі статтею 111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, заява про забезпечення доказів подана представником позивачів адвокатом Гладкою А.О. за допомогою системи «Електронний суд» 04.01.2022 року, яка була зареєстрована у суді першої інстанції 05.01.2022 р. за вх.№21/22.

Дана заява, приєднана до матеріалів справи, у тому числі в електроному вигляді, відображається в електронному кабінеті модуля ЄСІТС «Електронний суд» та містить як зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб), так і зазначення номерів і серії паспортів кожного із заявників, тобто містить усі необхідні реквізити передбачені п. 2 ч. 1 ст. 111 ГПК України, чим спростовується безпредметне посилання місцевого суду на зворотнє.

Повертаючи заяву про забезпечення доказів з посиланням на необґрунтування заявником необхідності забезпечення доказів у визначений ним спосіб, суд першої інстанції зазначав, зокрема, про те, що за приписами частини 1 статті 110 ГПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Проте, заявником у заяві про забезпечення доказів не зазначено жодної підстави припускати, що засоби доказування можуть бути втрачені, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, при цьому до заяви про забезпечення доказів заявником не додано жодного доказу наявності підстав таке припускати. Як вбачається із переліку додатків до заяви про забезпечення доказів від 05.01.2022р. (вх.№21/22) до цієї заяви додано фактично єдиний додаток - "докази на підтвердження повноважень представника позивача". Щодо доданої копії адвокатського запиту. Заявником зазначено, що 26.11.2021 року нею подано відповідний адвокатський запит до АТ "Херсонський бавовняний комбінат" із вимогою надати документи на інформацію, які зазначені у заяві, проте не додано до заяви жодних доказів на підтвердження того, що АТ "Херсонський бавовняний комбінат" відмовили у наданні таких доказів заявнику, доказів отримання Відповідачем даного запиту суду не надано, як і доказів не отримання його чи доказів повернення з причин не вручення. Заявником до заяви не додано жодного доказу та не наведено того, що означені за переліком документи можуть довести існування права власності у Позивачів на цінні папери АТ "ХБК".

Разом з тим, місцевий господарський суд залишив поза увагою те, що обґрунтування необхідності забезпечення доказів наведене у заяві заявником, при цьому, спосіб викладення такого обґрунтування як і його зміст, у даному випадку, є правом заявника.

У розумінні приписів частини четвертої статті 111 ГПК України підставою для повернення заяви є, зокрема, відсутність обґрунтування необхідності забезпечення доказів, як такого, взагалі, без дослідження на цій стадії його змістовного наповнення.

Судом встановлено, що у п. 3 заяви про забезпечення доказів наведено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Позивачі належним чином обґрунтували у спірній заяві факт того, що незабезпечення судом доказів шляхом їх витребування призведе до неможливості їх подання суду згодом.

Водночас, здійснюючи розгляд такої заяви по суті, суд досліджує, зокрема, зміст наведеного обґрунтування необхідності забезпечення доказів, встановлює наявність або відсутність підстав для забезпечення доказів.

Так, відповідно до приписів частин першої, другої, п`ятої статті 112 ГПК України заява про забезпечення доказів розглядається у судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Отже, місцевий господарський суд у даному випадку повинен був розглянути заяву про забезпечення доказів по суті відповідно до приписів статті 112 ГПК України та під час такого розгляду дослідити наведене заявником змістовне наповнення обґрунтування необхідності забезпечення доказів, і за результатом такого розгляду, постановити одну з двох ухвал: про задоволення чи про відмову у задоволенні заяви.

Також, повертаючи заяву про забезпечення доказів з підстав, зокрема, не подання до неї доказів сплати судового збору, місцевий господарський суд не врахував наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у розмірах, які залежать від найменування документа і дії, за яку справляється судовий збір, та платника судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначено ставки судового збору за подання заяви про забезпечення доказів при зверненні до суду загальної юрисдикції (пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір") та до адміністративного суду (пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Проте вказаною нормою не передбачено ставки судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів.

Тобто, у Господарському процесуальному кодексі України закріплена норма, що при поданні заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом, а спеціальним Законом України "Про судовий збір", який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, не передбачено сплату судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів.

Отже, в даному випадку має місце юридична колізія, яка випливає з розбіжностей у застосуванні нормативно-правових актів.

Принцип правової визначеності (певності) - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

З огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві національне законодавство має забезпечувати достатній рівень доступу до суду в аспекті права на суд. Для того, щоби право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати зрозумілу та реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права (рішення у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року (див., mutatismutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі "Bellet v. France", заява №23805/94, 4 December 1995, § 36).

Зокрема, у справі "Новік проти України" (заява №48068/06, рішення від 18.12.2008) Європейський Суд з прав людини зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Відповідно до вимог принципу правової визначеності правозастосовчий орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки. Це так зване правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №903/834/20, від 03.07.2019 у справі №911/1521/18, від 09.11.2020 у справі №904/2404/18.

Як зазначалося вище, спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, є Закон України "Про судовий збір".

Наведеним законом не передбачено ставки судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів, а ставки за подання заяви про забезпечення доказів при зверненні до суду загальної юрисдикції та до адміністративного суду є відмінними, і навіть для суду загальної юрисдикції вони розмежовуються за ставками в залежності від суб`єкта подання відповідної заяви - для юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців та фізичних осіб.

Враховуючи те, що ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» не встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції також дійшов помилкового висновку щодо повернення заяви позивача про забезпечення доказів у зв`язку із неподанням доказів сплати судового збору.

З огляду на викладене, апеляційний суд визнає слушним посилання скаржників на те, що суд першої інстанції безпідставно не розглянув заяву про забезпечення доказів по суті, повернувши її заявнику за відсутності відповідних правових підстав.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України встановлено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права у розгляді заяви представника позивачів адвоката Гладкої А.О. про забезпечення доказів, що є підставою для скасування постановленої судової ухвали у даній справі у відповідній частині та направлення справи в частині розгляду заяви про забезпечення доказів на розгляд до суду першої інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України).

Керуючись статтями 253, 269, 270, 271, 275, 280-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.01.2022 в частині повернення заяви про забезпечення доказів у справі № 923/683/21 скасувати.

Справу № 923/683/21 в частині розгляду заяви представника позивачів про забезпечення доказів шляхом їх витребування від 05.01.2022р. (вх.№21/22), подану через систему "Електронний суд", передати на розгляд до Господарського суду Херсонської області.

Відповідно до ст. 287 ч. 3 ГПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню за винятком випадків, передбачених п.п. а), б), в), г) п. 2) ч. 3 ст. 287 цього Кодексу.

Текст постанови складено та підписано 13.04.2022.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран