ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/138/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК Дистрибьюшн" (04119, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 1, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вей Дистрибюшн" (33023, м. Рівне, вул. Транспортна, буд. 12, )

про стягнення 183 858,07 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮК Дистрибьюшн" (далі по тексту Позивач, ТОВ "ЮК Дистрибьюшн") звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вей Дистрибюшн" (далі по тексту Відповідач, ТОВ "Вей Дистрибюшн") про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 183 858,07 грн..

Даний позов обгрунтовує тим, що на підставі Договору поставки №281020-060 від 28.10.2020 року Позивач поставив Відповідачу товари на загальну суму 279733,61 грн., що підтверджується накладними №031238 від 03.122020 року, №031239 від 03.122020 року, №031240 від 03.12.2020 року, №031241 від 03.12.2020 року, №161280 від 16.12.2020 року, №161282 від 16.12.2020 року, №161283 від 16.12.2020 року, №161281 від 16.12.2020 року, №060133 від 06.01.2021 року, №060134 від 06.01.2021 року, №060120 від 06.01.2021 року, №060121 від 06.01.2021 року, №1101158 від 11.01.2021 року, №1101159 від 11.01.2021 року, №1401213 від 14.01.2021 року. Станом на дату звернення до суду Відповідач не здійснив жодної оплати за поставлений товар, чим порушив умови п. 4.1 Договору поставки №281020-060 від 28.10.2020 року та Додатку 1 до Договору.

Ухвалою суду від 23.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Вей Дистрибюшн" подати суду докази сплати заборгованості (у разі їх наявності) та протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання даної ухвали подати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду)

Відповідач відзиву на позов суду не надав, причин ненадання не повідомив, Ухвалу суду від 23.02.2022 року не виконав .

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відзиву з боку Відповідача.

Від представника позивача надійшло клопотання в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить провести без участі його представника.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

28 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮК Дистрибьюшн", як Постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вей Дистрибюшн", як Покупцем, був укладений Договір поставки №281020-060 (далі Договір).

Відповідно до п.п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти Покупцеві товари народного споживання (надалі - Товар) відповідно до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язується о порядку і на умовах, визначених цим Договором, приймати Товар та здійснювати оплату за його постачання.

Замовлення Покупця здійснюється шляхом вибору Товару з асортименту Постачальника і надсилання такого замовлення Постачальнику в письмовій формі поштою, електронною поштою, факсом або іншим узгодженим Сторонами способом.

Загальна кількість та вартість Товару, що є предметом поставок за цим Договором, визначаються на підставі видаткових накладних, які є невід`ємними частинами даного Договору. У Видаткових накладних визначається перелік Товару, який був поставлений відповідно до умов Договору, ціна поставленого Товару, а також, за необхідності, інші відомості.

Відповідно до п. 4.1 Договору Оплата Товару Покупцем здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в даному Договорі, і інші умови оплати за Товар визначені Сторонами у Додатку №1 до даного Договору.

Оплата здійснюється Покупцем лише на підставі належним чином оформлених документів. Якщо Постачальник не надає документи, передбачені цим договором (видаткові накладні, документи на підтвердження якості товару, гарантійні талани і т.ні.) вчасно, Покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки у наданні документів і така затримка не вважатиметься за порушення Покупцем умов цього Договору. Покупець мас право не виконувати оплату за товари, якщо документи щодо відповідного товару не відповідають вимогам, передбаченим законодавством або Договором, або містять помилки, доки помилки не будуть виправлені і Покупець не отримує належним чином оформлені документи. Покупець повідомляє Постачальника про недоліки у одержаних документах по телефону або електронною поштою.

Покупець вважається таким, що виконав свої зобов`язання по оплаті за Товар повністю та належним чином з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку Покупця. Відповідно до п. 6.1. Договір діє з моменту його підписання Сторонами до "31 грудня 2020 року. Строк дії цього Договору автоматично продовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення його строку дії будь-яка Сторона не повідомить іншу Сторону у письмовій формі про свій намір змінити його чи припинити його дію.

Сторони не надали суду доказів того, що Договір поставки №281020-060 припинив свою дію.

На виконання умов Договору, укладеного між Позивачем і Відповідачем, Позивач в період з 03.12.2020 по 14.01.2022 року здійснив поставку товару Відповідачу на загальну суму 279 733,61 грн., зокрема за видатковими накладними №№031238 від 03.12.2020 року, 031239 від 03.12.2020 року, 031240 від 03.12.2020 року, 031241 від 03.12.2020 року, 161280 від 16.12.2020 року, 161282 від 16.12.2020 року, 161283 від 16.12.2020 року, 161281 від 16.12.2020 року, 060133 від 06.01.2021 року, 060134 від 06.01.2021 року, 060120 від 06.01.2021 року, 060121 від 06.01.2021 року, 1101158 від 11.01.2021 року, 1101159 від 11.01.2021 року, 1401213 від 14.01.2021 року.

Відповідач виконував свої зобов`язання за Договором неналежним чином, зокрема, несвоєчасно здійснював оплату за поставлений товар.

Відповідач проводив часткову оплату про що свідчать банківські виписки.

Часткові оплати:

№ Дата, № банківської випискиДата, сума оплати
1. 26.03.2021 року, виписка №07225.03.2021 року, 5425,83
2.03.04.2021 року, виписка №07902.04.2021 року, 10000,00
3.22.04.2021 року, виписка №09521.04.2021 року, 30000,00
4.15.05.2021 року, виписка№11314.05.2021 року, 20000,00
5. 19.05.2021 року, виписка №11517.05.2021 року, 30000,00
Загальна сума: 95 425,83 грн.

Частину товару Відповідач повернув згідно накладних на повернення товару в зв`язку з тим, що накладні на повернення товару були втрачені.

Повернення товару:

№№ накладної, датаСума накладної, грн.
1.060101/1 від 06.01.2021 року83,04
2. 060121 від 18.01.2021 року287,88
3. 170601/від 29.06.2021 року78,79
Загальна сума: 449,71 грн.

21.01.2022 р. Відповідачу Позивачем була відправлена Вимога №1901-22-01 від 19.01.2022 р. за договором поставки, шляхом направлення претензії на юридичну адресу Відповідача.

Станом на день звернення до суду заборгованість Відповідачем не оплачена.

21.01.2022 року на адресу Відповідача направлені 2 примірника Акту звірки взаєморозрахунків, які на день звернення до суду Відповідач не підписав.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За нормами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 цього ж Кодексу боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

За приписами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено судом Відповідач у встановлений Договором поставки строк зобов`язання з повернення товару Позивачу та/або оплати його вартості не виконав, доказів сплати Відповідачем основного боргу Позивачу в сумі 183 858 грн. 07 коп. матеріали справи не містять.

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Відповідача 183 858 грн. 07 коп. боргу згідно Договору поставки №281020-060 від 28.10.2020 року обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене та те, що Позивач довів належними та допустимими доказами факт несвоєчасного виконання Відповідачем зобов`язань за Договором поставки №281020-060 від 28.10.2020 року, а Відповідач вказаного не спростував, суд доходить висновку про задоволення позову.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на Відповідача, так як спір виник внаслідок його неправомірних дій.

Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вей Дистрибюшн" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК Дистрибьюшн" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000 грн.. До заяви додано, Договір №ЮК-181/09-02/22 про надання правничої (правової) допомоги від 09.02.2022 року, Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №ЮК-181/09-02/22 від 09.02.2022 року, платіжне доручення №6192 від 10.02.2022 на суму 24 000 грн..

Судом встановлено, що з метою надання правничої допомоги у даній справі Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮК Дистрибьюшн" з адвокатським об`єднанням «СОЛ» було укладено Договір №ЮК-181/09-02/22 про надання правничої (правової) допомоги та здійснено сплату гонорару в розмірі 24 000 грн..

Пункт 4.3. Договору передбачає, що за правову допомогу, передбачену в п.1.2. Договору Замовник сплачує Компанії винагороду на підставі Додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №ЮК-181/09-02/22 від 09.02.2022 року.

09.02.2022 сторонами підписано Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №ЮК-181/09-02/22 від 09.02.2022 року, відповідно до якої Адвокатське об`єднання «СОЛ» надало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Юк Дистрибьюшн" отримало правничу допомогу на загальну суму 24000,00 грн. Оплата підтверджується платіжним дорученням №6192 від 10.02.2022.

Відтак судом встановлено, що позивачем оплачено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24 000,00 грн..

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 4 с. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відтак, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються судом на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вей Дистрибюшн".

Статтею 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до цієї ж статті датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відтак датою ухвалення даного рішення є дата складення його повного тексту.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вей Дистрибюшн" (33023, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Транспортна, буд.12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК Дистрибьюшн" (04119, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 1, ) 183 858 (сто вісімдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 07 коп. боргу, згідно Договору поставки №281020-060 від 28.10.2020 року, 2757 грн. 87 коп. судового збору та 24000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.