ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2022 Справа № 917/2026/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Отюговій О.І., розглянувши справу № 917/2026/21

за позовною заявою Комунального підприємства "Київський метрополітен", проспект Перемоги, 35, м. Київ, 03056

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс", вул. Конституції, 13, м. Полтава, 36020 (фактична адреса: провулок Спортивний, б. 4-В, м. Полтава, 36014)

про стягнення 17 537,76 грн штрафу

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 30.12.2021 надійшла позовна заява Комунального підприємства "Київський метрополітен" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" про стягнення 17 537,76 грн штрафу.

В обґрунтування позову позивач посилається на недотримання відповідачем зобов`язань з поставки товару згідно умов договору № 2205-ЕМ-20 від 22.05.2020.

Ухвалою від 10.01.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/2026/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив - подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст. 167, 184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Ухвали суду про відкриття провадження у справі від 10.01.2022, які направлялися відповідачу на адресу місцезнаходження, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (36020, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Конституції, 13), а також на вказану у позовній заяві фактичну адресу відповідача (провулок Спортивний, б. 4-В, м. Полтава, 36014) вручені відповідачу відповідно 14.01.2022 та 12.01.2022.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

22.05.2020 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (відповідач, постачальник) укладено договір № 2205-ЕМ-20 (а. с. 8-12).

В укладеному договорі сторони узгодили, зокрема, наступне:

- Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця у встановлений термін «Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої» код 42130000-9 за ДК 021:2015 (засувки), надалі - товар, визначений в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації (Додаток І до Договору), який с його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити його вартість (п. 1.1. договору);

- Постачальник повинен поставити Покупцю товар, якість якого повинна відповідати діючим нормам якості для товару даного виду, технічним вимогам, що вказуються в Специфікації (Додаток 1 до Договору) (п. 2.1. договору);

- Сума Договору становить 454 500,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ (20%) - 75 750,00 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 75750,00 грн (п. 3.3. договору);

- Розрахунок за поставлену партію товару здійснюється Покупцем протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати поставки замовленої партії товару на склад Покупця на підставі видаткової накладної (п. 4.2. договору);

- Поставка товару здійснюється партіями за окремими письмовими замовленнями Покупця, виходячи з його фінансових можливостей та виробничих потреб. Письмові замовлення направляються Постачальнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: 36014, Полтавська область, м. Полтава, провулок Спортивний, б. 4-В (п. 5.1. договору);

- Поставка партії товару здійснюється протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з дати отримання Постачальником письмового замовлення від Покупця (п. 5.2. договору);

- Поставка товару здійснюється за адресою: 02100, м. Київ, вул. Червоноткацька, 1-А, (матеріальний склад електромеханічної служби) тел. +38 (п. 5.3. договору);

- Датою поставки замовленої замовленої партії товару є дата, коли замовлену партію товару було передано у власність Покупця в місці поставки (п. 5.6. договору);

- Зобов`язання Постачальника щодо поставки замовленої партії товару вважаються виконаними у повному обсязі з моменту (дати) передачі замовленої партії товару належної якості у власність Покупця у місці поставки на підставі видаткової накладної (п. 5.7. договору;

- Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку замовленої партії товару у строки, встановлені даним Договором (п. 6.3.1. договору);

- У разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, Постачальник сплачує штраф у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару (п. 7.2. договору);

- Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31 грудня 2020 року включно (п. 10.1. договору);

- Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 10.2. договору).

Також сторонами укладено Специфікацію «Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої, код 42130000-9 за ДК 021:2015 (засувки)" (додаток 1 до договору), у якій погоджено найменування, кількість та вартість товару, його технічні та якісні характеристики (а.с. 13-15).

Крім цього, 30.12.2020 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору, у якій домовилися продовжити строк дії договору, без збільшення суми визначеної в договорі, до 10.02.2021 включно (а.с. 16).

На виконання п. 5.1. договору покупець листом від 12.08.2020 № 14/6-1545, направив постачальнику замовлення на поставку партії товару на суму 203 935,08 грн. з ПДВ (далі - замовлення; а.с. 17).

Згідно з відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 146, лист вручено відповідачу 18.08.2020.

Отже, термін поставки товару вказаного у замовленні сплив 16.11.2020.

Згідно наявних у матеріалах справи копій видаткових накладних, відповідач поставив позивачу:

- товар на суму 65 262,60 грн за видатковою накладною № 993 від 15.10.2020 (а.с. 19);

- товар на суму 8535,00 грн за видатковою накладною № 1023 від 15.10.2020 (а.с. 20);

- товар на суму 14 700,00 грн за видатковою накладною № 1134 від 30.11.2020 (а.с. 21);

- товар на суму 8400,00 грн за видатковою накладною № 1201 від 17.12.2020 (а.с. 22);

- товар на суму 107 037,48 грн за видатковою накладною № 42 від 08.02.2021 (а.с. 23).

Тобто, товар замовлений позивачем у листі № 14/6-1545 від 12.08.2020 відповідачем поставлено у повному обсязі лише 08.02.2021.

Позивач зазначає, що він у повному обсязі оплатив поставлений йому товар згідно з умовами договору.

На підставі п. 7.2. договору у зв`язку із несвоєчасною поставкою товару позивач нарахував відповідачу штрафні санкції у розмірі 17 537,76 грн, в тому числі:

- 9457,35 грн штрафу у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки;

- 8080,41 грн штрафу у розмірі 7% за прострочення понад тридцять днів.

З метою досудового вирішення спору, позивач 10.08.2021 направив відповідачу претензію № 12/04-522 на суму 17 537,76 грн (а.с. 24-28), вимоги якої відповідачем були проігноровані.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 17 537,76 грн штрафу.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію договору від 22.05.2020 № 2205-ЕМ-20; копію Специфікації (додаток № 1 до договору); копію додаткової угоди № 1 від 30.12.2020 до договору; копію листа-замовлення від 12.08.2020 № 14/6-1545; копію рекомендованого повідомлення № 146 від 13.08.2020; копії видаткових накладних № 993 від 15.10.2020, № 1023 від 15.10.2020, № 1134 від 30.11.2020, № 1201 від 17.12.2020, № 42 від 08.02.2021; копію претензії від 17.03.2021 № 12/04-202 з додатком; копії описів вкладення у цінний лист та накладних Укрпошти № 982 від 12.08.2021 і № 990 від 12.08.2021 на підтвердження направлення претензії; витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача та відповідача.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог ст. ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач направив відповідачу замовлення на поставку партії товару № 14/6-1545 від 12.08.2020 на суму 203 935,08 грн, яке вручено відповідачу 18.08.2020.

Відповідно до п. 5.2. договору поставка партії товару здійснюється протягом 90 календарних днів з дати отримання постачальником письмового замовлення від покупця.

Тобто, відповідач повинен був поставити товар на суму 203 935,08 грн до 16.11.2020 включно.

Суд встановив, що відповідач порушив визначені договором строки поставки, поставивши товар на суму 14 700,00 грн за видатковою накладною № 1134 від 30.11.2020; на суму 8400,00 грн - за видатковою накладною № 1201 від 17.12.2020; на суму 107 037,48 грн - за видатковою накладною № 42 від 08.02.2021.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Судом встановлено, що згідно п. 7.2. договору у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, постачальник сплачує штраф у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Враховуючи вказані норми, погоджені сторонами у договорі штрафні санкції у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, за своєю правовою природою фактично є пенею, а штрафні санкції у розмірі 7% від вартості непоставленого товару - штрафом.

При цьому, право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19.

Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачу штрафні санкції у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки (пеню) та штрафні санкції у розмірі 7% від вартості непоставленого товару за прострочення понад тридцять днів (штраф).

При цьому, при перевірці наданих позивачем розрахунків штрафних санкцій судом встановлено, що позивач безпідставно нараховує пеню на вартість непоставленого товару у розмірі 14700,00 грн за 30.11.2020, оскільки товар на вказану суму було поставлено відповідачем позивачу за видатковою накладною № 1134 від 30.11.2020. Тобто, станом на 30.11.2020 зобов`язання відповідача з поставки товару на зазначену суму було виконано, а отже підстави для нарахування штрафних санкцій за 30.11.2020 відсутні.

Сума пені, нарахована на вартість непоставленого товару у розмірі 14700,00 грн за період з 17.11.2020 по 29.11.2020 у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, становить 191,10 грн.

Так само безпідставно позивач нарахував пеню на вартість непоставленого товару у розмірі 8400,00 грн за 17.12.2020, оскільки товар на вказану суму було поставлено відповідачем позивачу за видатковою накладною № 1201 від 17.12.2020. Тобто, станом на 17.12.2020 зобов`язання відповідача з поставки товару на зазначену суму було виконано, а отже підстави для нарахування штрафних санкцій за 17.12.2020 відсутні.

Сума пені, нарахована на вартість непоставленого товару у розмірі 8400,00 грн за період з 17.11.2020 по 16.12.2020 у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, становить 252,00 грн.

Оскільки вказане прострочення тривало 30 днів, то нарахування штрафу у розмірі 7% на суму 8400,00 грн, який склав 588,00 грн відповідачем здійснено безпідставно, так як зазначений розмір штрафу нараховується за прострочення понад тридцять днів.

Також позивач безпідставно нарахував пеню на вартість непоставленого товару у розмірі 107 037,48 грн за 08.02.2021, оскільки товар на вказану суму було поставлено відповідачем позивачу за видатковою накладною № 42 від 08.02.2021. Тобто, станом на 08.02.2021 зобов`язання відповідача з поставки товару на зазначену суму було виконано, а отже підстави для нарахування штрафних санкцій за 08.02.2021 відсутні.

Сума пені, нарахована на вартість непоставленого товару у розмірі 107 037,48 грн за період з 17.11.2020 по 08.02.2021 у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, становить 8884,11грн.

Нарахування штрафу на суму 107 037,48 грн у розмірі 7%, який склав 7492,41 грн, є правомірним, оскільки прострочення відповідачем зобов`язання з поставки товару на зазначену суму тривало понад 30 днів (83 дні).

Враховуючи зазначене, стягненню підлягає пеня у розмірі 9327,21 грн та штраф у розмірі 7 492,41 грн. Всього сума штрафних санкцій складає 16 819,62 грн. В іншій частині стягнення штрафних санкцій позов є безпідставним, а отже задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, 36020; фактична адреса: провулок Спортивний, б. 4-В, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 31618527) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (проспект Перемоги, 35, м. Київ, 03056, ідентифікаційний код 03328913) 16 819 грн 62 коп. штрафних санкцій, 2177 грн 05 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити в задоволенні позовних вимог.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Повне рішення складено 10.03.2022.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.257 ГПК України).

Суддя О.М. Тимощенко