ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2022м. ДніпроСправа № 904/8741/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профі-Торг" (73000, м. Херсон, проспект Кутузова, 4, офіс 1; ідентифікаційний код 40783352)

до Державного підприємства "Східний Гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 14309787)

про стягнення 58 519 грн. 17 коп.

Без виклику представників сторін.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Профі- Торг" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх. №8240/21 від 03.11.2021) про стягнення з відповідача - Державного підприємства "Східний Гірничо-збагачувальний комбінат" 58 519 грн. 17 коп., що складає 42 034 грн. 17 коп. - інфляційних втрат, нарахованих через несвоєчасну оплату за отриманий товар, та 16 485 грн. 00 коп. - 3% річних.

Також просить покласти на відповідача судові витрати.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Через електронну скриньку Господарського суду Дніпропетровської області, позивачем подано до суду заяву (вх. №54183/21 від 11.11.2021) про усунення недоліків, у якій позивач повідомляє про усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2021. Проте подана заява не містила підпису позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2021 повернуто без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Профі-Торг" (вх. №54183/21 від 11.11.2021) про усунення недоліків.

Позивач вдруге через електронну скриньку Господарського суду Дніпропетровської області, подав до суду заяву (вх. №55818/21 від 22.11.2021) про усунення недоліків, у якій позивач повідомляє про усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2021. При цьому, подана заява містить електронний підпис позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач у заяві (вх.№58374/21 від 06.12.2021) про стягнення судових витрат, пов`язаних з отриманням професійної правничої допомоги просить задовольнити заяву про стягнення судових витрат в сумі 11 895 грн. 00 коп., про що видати та направити наказ.

Відповідач у відзиві (вх№59760/21 від 13.12.2021) на позовну заяву проти позову заперечує, оскільки по справі №904/56/21, де предметом позовних вимог була заборгованість за договором №955/13/308Е від 19.11.2019 по специфікації №1, вже винесено рішення від 27.04.2021, яке набрало законної сили 07.07.2021. На даний час по виконавчому провадженні тривають виконавчі дії.

Також відповідач у запереченні (вх№ 5600/22 від 03.02.2022) на заяву про розподіл судових витрат просить відмовити у задоволенні клопотання позивача стягнення витрат на професійну правничу допомогу; у разі задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зменшити заявлений позивачем розмір.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається 19.11.2019 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Профі-Торг", як постачальником та відповідачем - Державним підприємством "СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", як покупцем, було укладено договір №955/13/308Е про закупівлю товару (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в пункті 1.2 договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Згідно з пунктом 1.2 Договору «Постачальник зобов`язується поставити Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби, код 4416 (Труби сталеві) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 3.1 Договору сума (ціна) договору, відповідно до Специфікації №1 становить 1 791 666 грн. 67 коп., крім того податок на додану вартість 20% - 358 333грн. 33 коп. Загальна сума становить 2 150 000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ 20%.

Відповідно до пункту 4.2 Договору покупець здійснює оплату Товару по факту їх поставки протягом 60-ти календарних днів.

Поставка товару здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії товару протягом 15-ти робочих днів після отримання заявки. Заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів.

При поставці товару постачальник надає рахунок фактуру, видаткову накладну, товарно-транспортні документи. Датою поставки та переходу права власності на товар буде вважатися дата фактичної поставки товару на склад покупця (підпункт 5.1, 5.3, 5.4 Договору).

У відповідності з пунктами 11.1, 11.2 Договору договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, про що сторони підписують додаткову угоду.

В подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 27.12.2019, відповідно до якої змінився термін дії договору до 31.03.2020.

Між Сторонами підписано Специфікацію № 1 до договору на суму 2 150 000 грн. 00 коп., яка є невід`ємною частиною Договору.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку товару відповідачу, що підтверджується: видатковою накладною №РН-0000680 від 24.03.2020 та рахунком №СФ- 0000792 від 24.03.2020 на суму 6 436 грн. 56 коп.; видатковою накладною №РН-0000672 від 24.03.2020 та рахунком №СФ-0000779 від 24.03.2020 на суму 880 740 грн. 12 коп. Відповідач за поставлений товар розрахувався частково в сумі 61 801 грн. 20 коп. Таким чином, у відповідача залишилась заборгованість за отриманий товар, як зазначив позивач у розмірі 825 375 грн. 48 коп.

29.12.2020 позивачем подано до господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/56/21 позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОФІ-ТОРГ" задоволено частково; стягнуто з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОФІ-ТОРГ" 825 375 грн. 48 коп. - основної заборгованості, 18 503 грн. 17 коп. - трьох процентів річних, 36 875 грн. 51 коп. - інфляційних втрат, 13 214 грн. 28 коп. судового збору, 3 300 грн. 00 коп. - витрат на оплату професійної правової допомоги; в частині стягнення з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОФІ-ТОРГ" 18 грн. 71 коп. - інфляційних втрат відмовлено; повернуто ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОФІ-ТОРГ" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 511 грн. 36 коп., який сплачено, згідно платіжного доручення №5604 від 18.12.2020 на суму 12 380 грн. 64 коп. та платіжного доручення №5634 від 28.12.2020 на суму 1 345 грн. 00 коп. Рішення суду набрало законної сили 07.07.2021. 3% річних та інфляційні втрати були стягненні за період з 24.05.2021 по 23.02.2021.

Станом на час подання даного позову заборгованість відповідача залишилась несплаченою, у зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з вимогою про стягнення з відповідача:

за видатковою накладною №РН-0000680 від 24.03.2020 - 129 грн. 00 коп. - 3% річних та 327 грн. 77 коп. - втрат від інфляції;

за видатковою накладною №РН-0000672 від 24.03.2020 - 163 356 грн. 00 коп. - 3% річних та 41 706 грн. 40 коп. - втрат від інфляції.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань:

за видатковою накладною № РН-0000680 від 24.03.2020 у розмірі 327 грн. 77 коп. за період з березня 2021 по жовтень 2021р.;

за видатковою накладною №РН-0000672 від 24.03.2020 у розмірі 41 706 грн. 40 коп. за період з березня 2021 по жовтень 2021р.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань судом встановлено, що він є арифметично вірним.

Також позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних:

за видатковою накладною №РН-0000680 від 24.03.2020 у розмірі 129 грн. 00 коп. за період з 24.02.2021 по 25.10.2021;

за видатковою накладною №РН-0000672 від 24.03.2020 у розмірі 16 356 грн. 00 коп. за період з 24.02.2021 по 25.10.2021.

Розрахунок 3% річних є обґрунтованим та арифметично вірним.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 1 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В підтвердження факту понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи останнім надано наступні документи:

- копія Договору від 08/09-21 про надання правової допомоги ( правничих послуг), укладений між позивачем, як клієнтом, та фізичною особою підприємцем Андрук А.М., як виконавцем;

- копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗР№21/2390 від 05.12.2019;

- детальний опис робіт (наданих послуг) професійної правничої допомоги на суму 11 895грн.00 коп.;

- акт приймання - передачі наданих послуг №2 від 03.12.2021 на суму 11 895 грн. 00 коп.

Як вбачається, позивачем не надано доказів на оплату ним послуг адвоката, на що звертає увагу відповідач.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на викладене, оцінюючи обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість, з урахуванням законодавчих критеріїв визначення витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про непропорційність розміру адвокатських витрат у сумі 11 895 грн. 00 коп. по відношенню до предмета спору, оскільки в даній справі розглядається подальше нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань, які нараховувались при розгляді справи №904/56/21. Щодо нарахування витрат адвокатом за підготовку заяви про усунення недоліків та їх надсилання стороні та суду суд взагалі вважає недоречним, оскільки адвокат, як досвідчений фахівець, не повинен допускати недоліків при підготовці позовної заяви.

Відтак суд вважає, що вартість послуг адвоката є завищеною.

За своєю категорією, враховуючи предмет позову, обсяг доказів, приймаючи до уваги позицію відповідача під час судового провадження, час, який міг би витратити адвокат на підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 758 грн. 00 коп. (складання позовної заяви).

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 270 грн. 70 коп.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Профі-Торг" (73000, м. Херсон, проспект Кутузова, 4, офіс 1; ідентифікаційний код 40783352) до Державного підприємства "Східний Гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 14309787) про стягнення 58 519 грн. 17 коп. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний Гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профі-Торг" (73000, м. Херсон, проспект Кутузова, 4, офіс 1; ідентифікаційний код 40783352) 42 034 (сорок дві тисячі тридцять чотири) грн. 17 коп. - інфляційних нарахувань, 16 485 (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) грн. 00 коп. - річних, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 грн. - витрати по сплаті судового збору та 4 758 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп. - витрати, пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

16.03.2022