ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

21 березня 2022 року Справа № 903/916/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт", Волинська область, Луцький район, с. Рованці

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІХТЕР БЕТОН ЛУЦЬК", м. Луцьк

про стягнення 45 038,75 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІХТЕР БЕТОН ЛУЦЬК" про стягнення 45 038,75 грн. заборгованості та судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2 270,00 грн. та витрат на правову допомогу, що орієнтовно становлять 9 988,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №01/01 від 01.01.2017 в частині своєчасної оплати.

Ухвалою суду від 18.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 29.11.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" про витребування доказів задоволено.

Представник відповідача через канцелярію суду подав заяву проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.12.2021 заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання суду на 17.01.2022.

Ухвалою суду від 17.01.2022 відкладено розгляд справи на 09.02.2022.

Ухвалою суду від 09.02.2022 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 21.03.2022.

Представник позивача в призначене судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції від 10.02.2022 на електронні адреси: , . (а.с. 237)

Крім того, через відділ документального забезпечення та контролю суду подав:

1) клопотання за вх.№01-83/32/22 від 21.02.2022, в якому просить:

- закрити провадження у справі, у зв`язку погашенням відповідачем збитків в повному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням за №11865 від 08.02.2022;

- стягнути з відповідача 12 258,00 грн судових витрат, як складаються з 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору та 9 988,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу;

2) клопотання за вх.№01-57/1528/22 від 21.03.2022, в якому просить розглядати судове засідання без його участі.

Представник відповідача в призначене судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції від 10.02.2022 на електронну адресу: . (а.с. 237).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Отже, предметом даного судового розгляду є стягнення 45 038,75 грн. заборгованості за договором поставки №01/01 від 01.01.2017 (а.с. 12), видаткових накладних (а.с. 13, 19, 25, 31, 37, 43, 50, 57) та платіжних доручень. (64-67)

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІХТЕР БЕТОН ЛУЦЬК" сплатило заборгованість за договором поставки №01/01 від 01.01.2017, що підтверджується платіжним дорученням №11865 від 08.02.2022, у зв`язку із чим на даний час предмет спору відсутній.

Отже, між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження у справі №903/916/21 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Суд, роз`яснює сторонам, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а також те, що вказана дія не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд, вважає за можливе задоволити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" про закриття провадження по справі.

Позивач звернувся із заявою про розподіл судових витрат, у якій просить стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІХТНЕР БЕТОН ЛУЦЬК" 9 988,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Суд засвідчує, що реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права. Правову позицію щодо цього висловив Конституційний Суд України у рішенні від 16.11.2000р. №13-рп/2000 у справі про право вільного вибору захисника.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частина 1 статті 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як слідує із матеріалів справи, 10.12.2018 між ТОВ "ВОЛИНЬ-ЗЕРНО-ПРОДУКТ" та адвокатом М.І. Дей було укладено договір про надання правової допомоги №1012/30419, згідно умов п. 1.1., якого адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання здійснити захист, представництво клієнта (його працівників) або надати інші види правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки обумовлені сторонами у договорі.

В підтвердження надання послуг з професійної правничої допомоги в суді ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» долучив посвідчені копії договору про надання правової допомоги від 10.12.2018 №1012/30419, додаток №8 до договору про надання правової допомоги №1012/30419 від 10.12.2018, попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат від 09.11.2021, рахунок №9 від 08.11.2021 на суму 9 988,00 грн., ордеру серії АС №1028868 від 08.11.2021.

Поруч з цим, суд засвідчує, що частиною третьою ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Суд звертає увагу на те, що співмірність витрат - це доволі суб`єктивна категорія, яка залежить від кількох чинників, та може тлумачитися судом відповідно до його дискреційних повноважень. Проте дискреція суду в цьому випадку усічена та може бути застосована лише за клопотанням іншої сторони.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини, зокрема, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на оплату послуг адвоката та стягнення їх у розмірі 50% від заявленої суми, що становить 4994,00 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 73-80 , 123, 126, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ухвалив:

1. Закрити провадження у справі за Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІХТЕР БЕТОН ЛУЦЬК" про стягнення 45 038,75 грн.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (45606, Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Промислова, буд. 5А, ) із Державного бюджету України судовий збір згідно платіжного доручення №190372 від 09.11.2021 в сумі 2270,00 грн.

3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 21.02.2022 за вх.№01-73/32/22 задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІХТЕР БЕТОН ЛУЦЬК" (43006, м. Луцьк, пров. Дорожній, буд. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (45606, Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Промислова, буд. 5А, ) 4 994,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

5. В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІХТЕР БЕТОН ЛУЦЬК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" 4 994,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ст.ст. 231, 255 ГПК України, ухвала про закриття провадження у справі, підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала суду підписана 23 березня 2022 р.

Суддя В. М. Дем`як