ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 березня 2022 року Справа № 903/72/22

за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "ЛУЦЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 107021"

про стягнення 18 851,06 грн.

Суддя Шум М.С.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

Встановив: на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Волинській області до Приватного акціонерного товариства "ЛУЦЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 107021" про стягнення 18 851,06 грн. шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища та судових витрат по справі.

Ухвалою суду від 25.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; належно засвідчену копію свідоцтва про державну реєстрацію.

Відповідач ухвалу суду від 25.01.2022 отримав 31.01.2022, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за №178 (а.с.44).

Відзив на позовну заяву до суду від відповідача станом на 24.03.2022 не надходив.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються Законом України «Про охорону атмосферного повітря», Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та іншими нормативно-правовими актами.

Посадовими особами Державної екологічної інспекції України в період з 22.01.2019 по 23.01.2019 проведено планову перевірку дотримання Приватним акціонерним товариством «ЛУЦЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 10701» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 23.01.2019 № 034/01.19, яким встановлено факт експлуатації стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин атмосферне повітря, без відповідного дозволу виданого суб`єкту господарювання та зазначено, що опалення, адміністративного приміщення підприємства здійснюється газовими конвекторами на підставі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря № -106 від 08.05.200В терміном дії 10 років. Підприємство належить 3 класу небезпеки, тому не потребує продовження терміну дії дозволу. Про обстеженні підприємства встановлено факт розміщення на його території двох модульних заправок, які не включені до вищезазначеного дозволу. Також виявлено факт обладнання приміщення поста технічного огляду автотранспорту твердопаливними котлами, що теж не включені в даний дозвіл.

В матеріалах справи наявний акт перевірки від 23.01.2019 № 034/01.19 підписано директором ПрАТ «ЛУЦЬКЕ АТП 10701» Дьоміним С.М. без пояснень, зауважень та заперечень.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та "біологічних факторів на його стан, зобов`язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що ПрАТ «ЛУЦЬКЕ АТП 10701» здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які утворюються при експлуатації модульних заправок нa твердопаливних котлів, без відповідного дозволу на здійснення таких викидів, внаслідок чого допущено порушення вимог статей 10 та 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Відповідно до Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05-.07.2004 № 264, 23.01.2019 відносно директора ПрАТ «ЛУЦЬКЕ АТП 10701» ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення № 000033 за ч. 1 ст. 78 Кодексу України про адміністративні правопорушення (викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої владні. № 000032 за ст. 54 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення строків повернення тимчасово зайнятих земель) та № 000031 за ст. 82 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення вимог щодо поводження з відходами «під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 23.01.2019 № 000054 директора ПрАТ «ЛУЦЬКЕ АТП 10701» Дьоміна Сергія Миколайовича притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 82 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених).

Відповідна постанова директором ПрАТ «ЛУЦЬКЕ АТП 10701» Дьоміним Сергієм Миколайовичем не оскаржувалась, штраф в розмірі 850 грн. сплачено, що підтверджується квитанцією від 29.01.2019 № 0.0,.1.

Позивач додатково заявляє, що внаслідок роботи джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу, державі заподіяно матеріальну шкоду.

Відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020 № 277 (далі - Методика, затверджена наказом № 277), Інспекцією здійснено розрахунки розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря при викидах без дозволу на ПрАТ «ЛУЦЬКЕ АТП 10701» за період з 09.05.2018 по 14.12.2019. Відповідно до проведеного розрахунку, розмір заподіяних державі збитків становить 18 582,75 грн.

З метою досудового врегулювання спору, Інспекція звернулась до ПрАТ «ЛУЦЬКЕ АТП 10701» із претензією від 23.06.2020 № 5-2/1385 з вимогою відшкодувати 18 582,75 грн. шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Водночас, Інспекцією було здійснено перерахунок розмірів заподіяних збитків у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639 (далі - Методика, затверджена наказом № 639), яка була чинною на момент початку вчинення порушень. Відповідно до проведеного розрахунку розмір заподіяних державі збитків становить 18 581,06 грн.

У зв`язку з проведеним перерахунком, на адресу ПрAT «ЛУЦЬКЕ АТП 10701» позивачем направлено лист від 03.12.2021 № 4-2/3607, відповідно до якого претензію від 23.06.2020 № 5-2/1385 слід вважати такою, що не підлягає виконанню.

Одночасно, Інспекція звернулась до ПрАТ «ЛУЦЬКЕ АТП 10701» із новою претензією від 03.12,2021 № 4-2/3602 з вимогою в місячний строк відшкодувати 18 581,06 грн, шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

З матеріалів справи судом додаково встановлено, що відповідач претензію отримав - 16.12.2021, однак, на даний час вимоги претензії відповідачем не виконано, а заподіяні державі збитки залишилась не відшкодованими, що й стало підставою для звернення з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі щодо забруднення атмосферного повітря та правомірності нарахування у зв`язку із цим шкоди, судом враховано наступне .

Спір між сторонами виник внаслідок порушення відповідачем законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища й атмосферного повітря та невідшкодування ним збитків.

Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів.

Статтею 1 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Як визначено ст. 28 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється, зокрема, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Аналогічні норми закріплені у ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», якою також визначено, що державному контролю підлягають, крім іншого, використання і охорона атмосферного повітря.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» контроль у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється з метою забезпечення дотримання вимог законодавства про охорону атмосферного повітря місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, посадовими особами цих органів, а також підприємствами, установами, організаціями та громадянами.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища передбачена ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюється: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, видачі дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі або надання письмового повідомлення про відмову у видачі документа дозвільного характеру; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа; перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Отже, Інспекцією були реалізовані повноваження щодо здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про охорону атмосферного повітря шляхом проведення перевірки ПрАТ «ЛУЦЬКЕ АТП 10701», під час якої були виявлені порушення, про що складено відповідний акт перевірки.

Так, порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020 № 277, позивачем здійснено розрахунки розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря при викидах без дозволу, за періоди, вказані у вищезазначеній довідці.

Матеріалами справи підтверджується факт викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу, який був допущений відповідачем при експлуатації теплогенераційної установки, що відображено в акті позапланової перевірки від 23.01.2019 № 034/01.19

Відповідно до п.1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008, акт перевірки це документ, який є, зокрема, носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства та його дотримання, а відтак, зазначений акт слід розцінювати, як належний доказ, в якому зафіксовано факт вчинення правопорушення природоохоронного законодавства.

Зважаючи на це, акт перевірки є належним доказом у справі, який встановлює факти викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 16.07.2020 у справі № 826/4/16 та від 23.09.2020 у справі № 640/2911/19 де вказує, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Відповідно до проведеного розрахунку, розмір заподіяних державі збитків становить 18 581,06 грн.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Стаття 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачає відповідальність згідно з законом осіб, винних у: викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону; недотриманні норм екологічної безпеки, державних санітарних норм при проектуванні, розміщенні, будівництві та введенні в експлуатацію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування.

Положеннями ч. 4 ст. 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. У відповідності до ч. 1 ст. 69 цього ж Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

За приписами частин 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести протиправність поведінки особи, вину особи, яка заподіяла шкоду, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Протиправною поведінкою є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала та полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Підсумовуючи вищенаведене, законодавство забороняє суб`єктам господарювання здійснювати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу.

Складений за результатами перевірки акт, а також результати лабораторних замірів підтверджують факт здійснення таких викидів відповідачем, ПрАТ "ЛУЦЬКЕ АТП 10701" не заперечує факт відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин від теплогенеруючої установки.

Крім того, всі дії та рішення інспекції, які вчинялись під час проведення перевірки та за її наслідками, не оскаржувались відповідачем та відповідальною особою за екологічну безпеку на було сплачено накладений на нього штраф.

Відповідно до статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи пояснення та докази сторін, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за результатами розгляду позовної заяви.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ЛУЦЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 107021" (вул. Зв`язківців, 1 м. Луцьк, Волинська область, 43020, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області (отримувач коштів ГУК у Волинській області/м.Луцьк/24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38009371, номер рахунку (IBAN) UA0003550, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) 18 581,06 грн. шкоди, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та фншої діяльності та 2 481,00 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя М. С. Шум