ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" квітня 2022 р. Справа № 911/542/22

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Державної екологічної інспекції Столичного округу

до Комунального підприємства "Виробниче управління житлово-комунального господарства-1"

про стягнення 723 562,98 гривень

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції Столичного округу до Комунального підприємства "Виробниче управління житлово-комунального господарства-1" про стягнення 723 562,98 гривень заподіяної шкоди внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, з них:

- на розподільчий рахунок Узинської територіальної громади 50% від суми, що становить 361 781, 49 грн, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»;

- 30% від суми, що становить суму в розмірі 217 068,89 грн на користь спеціального фонду Державного бюджету України;

- 20% від суми, що становить 144 712,59 грн на користь спеціального фонду Київського обласного бюджету.

В обґрунтування вказаного позову позивач зазначив, що Державною екологічною інспекцією Столичного округу, діючою на підставі Положення, затвердженого наказом Держекоінспекції України №259 від 27.11.2018, під час проведення планової перевірки виявлено порушення законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, а саме: у користуванні відповідача перебуває полігон площею 9,2 га на підставі укладеного з Узинською міською радою договору оренди землі від 01.08.2018, який на момент перевірки не продовжено на новий термін, чим порушено ст. ст. 124, 125 Земельного кодексу України.

Згідно викладених у позові обставин, за результатами вказаної вище перевірки складено акт від 07.08.2019-07.08.2019 та з метою усунення порушень і зобов`язання відповідача оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку винесено припис від 07.08.2019, який відповідач не виконав, що стало наслідком складення акта позапланової перевірки від 03.03.2021.

За доводами позивача, ним відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963, проведено розрахунок розміру завданої відповідачем шкоди, що склав 723 562,98 гривень, та надіслано відповідачу претензію про сплату відповідної суми коштів, яка залишена без задоволення, як наслідок збитки на даний час відповідачем не відшкодовано.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Приписами ст. 2 Господарськогопроцесуального кодексу України унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань цивільного судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

У відповідності до пп. 3, 4, 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

- зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

У відповідності до приписів ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В порушення законодавчих приписів, позовна заява Державної екологічної інспекції Столичного округу не містить відомостей щодо того, якому способу (способам) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншому способу (способам) захисту прав та інтересів відповідає заявлена позовна вимога у відповідно викладеній в прохальній частині редакції.

В розрізі необхідності зазначення позивачем відомостей щодо відповідності заявленої вимоги передбаченого законом або договором способу захисту суд звертає увагу позивача на те, що:

- згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: примусове виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках;

- підставою для настання господарсько-правової відповідальності у вигляді сплати збитків є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки та причинний зв`язок між ними, а також вина, відтак на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків;

- позовна заява Державної екологічної інспекції Столичного округу не містить викладу обставин, в розрізі заявленої вимоги про стягнення 723 562,98 гривень шкоди, щодо наявності правопорушення, що включає в себе відповідні елементи у сукупності: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки та причинний зв`язок між ними, а також вина.

До того ж приписами ст. ст. 1, 4, ч.ч. 1, 3 ст. 45, ч. 5 ст. 162 ГПК України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Однак, в порушення вказаних вище процесуальних приписів, позовна заява Державної екологічної інспекції Столичного округу не містить обставин стосовно того, яке саме право чи охоронюваний законом інтерес позивача та/або інших осіб, у тому числі держави та/або територіальної громади, порушено відповідачем в розрізі заявленої вимоги про стягнення шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, як і не вказано про право позивача звертатися до суду в інтересах інших осіб, у тому числі в інтересах держави та/або територіальної громади м. Узин.

До того ж, позовна заява Державної екологічної інспекції Столичного округу не містить пояснень стосовно доказів, із відповідним їх долученням до позовної заяви, на підтвердження викладених у позові обставин встановлення повноважень інспекції на підставі Положення, затвердженого наказом Держекоінспекції України №259 від 27.11.2018.

Водночас позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів, зокрема Положення, затвердженого наказом Держекоінспекції України №259 від 27.11.2018, та/або неможливість їх подання разом з позовною заявою.

Крім того, заявляючи вимоги про стягнення коштів, зокрема, на розподільчий рахунок Узинської територіальної громади позивач не зазначив процесуального статусу Узинської територіальної громади, а також не виклав у позовній заяві правових підстав в частині необхідності стягнення заявленої до стягнення суми збитків на: розподільчий рахунок Узинської територіальної громади, на користь спеціального фонду Державного бюджету України та спеціального фонду Київського обласного бюджету.

З огляду на зазначене вище суд зазначає про необхідність надання позивачем пояснень щодо ідентифікуючих даних спеціальних фондів Державного бюджету України та Київського обласного бюджету, на користь яких позивач просить стягнути кошти.

Також, в розрізі вказаного вище, суд звертає увагу позивача на те, що:

- правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Відповідну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18;

- під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Відповідно до пунктів 4, 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963, (в редакції від 17.09.2020), розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається:

- для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови) за такою формулою:

Шс = Пс x Нп x Кф x Кі (1),

де Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, гривень;

Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів;

Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3;

Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4;

Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2020 та наступні роки, що розраховуються Держгеокадастром відповідно до статті 289 Податкового кодексу України;

- для земель житлової та громадської забудови за такою формулою:

Шс = Пс x (Нпз x Кн x Кк ) x Кф x Кі (2),

де Шс, Пс, Кф і Кі - мають таке саме значення, як у формулі 1;

Нпз - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель житлової та громадської забудови за цільовим призначенням відповідно до групи населених пунктів за чисельністю населення, визначений у додатку 5;

Кн - коефіцієнт, що застосовується до населених пунктів обласного значення, мм. Києва та Севастополя, визначений у додатку 6;

Кк - коефіцієнт, що застосовується до населених пунктів, віднесених до курортних, визначений у додатку 7.

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру.

Однак позовна заява Державної екологічної інспекції Столичного округу не містить нормативного обґрунтування та пояснень стосовно використаних позивачем формули для розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, та використаних у такій формулі показників і джерел отримання їх числових значень у розумінні Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963.

Вказане вище свідчить про невідповідність позовної заяви Державної екологічної інспекції Столичного округу вимогам п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України щодо надання обгрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми шкоди.

Крім того в порушення приписів п. 5 ч. 3 ст. 162 та ст. ст. 91, 164 ГПК України, позовна заява Державної екологічної інспекції Столичного округу не містить пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів на підтвердження викладених в позові обставин несплати відповідачем 723 562,98 гривень збитків.

Водночас позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Суд звертає увагу позивача на те, що згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Державної екологічної інспекції Столичного округу без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків - десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1.Залишити позовну заяву Державної екологічної інспекції Столичного округу без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- письмових пояснень із зазначенням:

1) відомостей щодо того, якому способу (способам) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншому способу (способам) захисту прав та інтересів відповідає заявлена позовна вимога у відповідно викладеній в прохальній частині редакції;

2) викладу обставин, в розрізі заявленої вимоги про стягнення 723 562,98 гривень шкоди, щодо наявності правопорушення, що включає в себе відповідні елементи у сукупності: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки та причинний зв`язок між ними, а також вина;

3) обставин стосовно того, яке саме право чи охоронюваний законом інтерес позивача та/або інших осіб, у тому числі держави та/або територіальної громади, порушено відповідачем в розрізі заявленої вимоги про стягнення шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, тобто на захист яких прав позивача та/або інших осіб спрямовано відповідно заявлену вимогу, із зазначенням права позивача звертатись до суду в інтересах держави та/або територіальної громади м. Узин;

4) процесуального статусу Узинської територіальної громади;

5) правових підстав позову в частині необхідності стягнення заявленої до стягнення суми збитків на: розподільчий рахунок Узинської територіальної громади, на користь спеціального фонду Державного бюджету України та спеціального фонду Київського обласного бюджету;

6) ідентифікуючих даних спеціальних фондів Державного бюджету України та Київського обласного бюджету, на користь яких позивач просить стягнути кошти;

7) обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми збитків із зазначенням: використаних позивачем формули для розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, та використаних у такій формулі показників і джерел отримання їх числових значень у розумінні Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963;

- пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказі на підтвердження викладених у позові обставин несплати відповідачем 723 562,98 гривень збитків, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

- пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів на підтвердження викладених у позові обставин встановлення повноважень інспекції на підставі Положення, затвердженого наказом Держекоінспекції України №259 від 27.11.2018, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів, зокрема Положення, затвердженого наказом Держекоінспекції України №259 від 27.11.2018, та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема