ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2022 року м.Дніпро Справа № 904/7859/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Вечірка І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо - збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 року (повний тест рішення складено 29.12.2021 року) у справі №904/7859/21 (суддя Загинайко Т.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - комерційна фірма "Роллекс ЛТД" (53401, м. Марганець Дніпропетровської області, вул. Радянська, б. 162; ідентифікаційний код 13444905)

до Державного підприємства "Східний гірничо - збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Горького, 2; ідентифікаційний код 14309787)

про стягнення 534 227, 94 грн. та дострокове розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 року у справі №904/7859/21 позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - комерційна фірма "Роллекс ЛТД" (53401, м. Марганець Дніпропетровської області, вул. Радянська, б. 162; ідентифікаційний код 13444905) 532 624,99 грн. заборгованості та 11 784,43 грн. інфляційних нарахувань.

Розірвано договір від 29.01.2021 року №40/13/535В про закупівлю товару, укладеного між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Горького, 2; ідентифікаційний код 14309787) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо - комерційна фірма "Роллекс ЛТД" (53401, м. Марганець Дніпропетровської області, вул. Радянська, б. 162; ідентифікаційний код 13444905).

Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - комерційна фірма "Роллекс ЛТД" (53401, м. Марганець Дніпропетровської області, вул. Радянська, б. 162; ідентифікаційний код 13444905) 10 436,14 грн. витрат по сплаті судового та 16 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Справа розглядалась у спрощеному провадженні, без виклику сторін.

Рішення суду обґрунтовано доведеністю факту порушення відповідачем умов укладеного сторонами договору №40/13/535В від 29.01.2021 року про закупівлю товару, наявністю заборгованості перед позивачем та правом позивача стягнути інфляційні втрати згідно ст.625 Цивільного кодексу України.

Щодо вимоги позивача про стягнення збитків суд зазначив на відсутність в матеріалах справи доказів на їх підтвердження, а саме доказів понесення позивачем додаткових витрат - сплачених штрафних санкцій у сумі 178 429 грн. 37 коп. на користь Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" через порушення відповідачем у даній справі зобов`язань за договором №40/13/535В від 29.01.2021 року.

Щодо вимог позивача про розірвання договору суд зазначив, що несплата відповідачем отриманого товару є істотним порушенням умов договору, що є підставою для його розірвання відповідно до ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України.

В частині вимог позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу суд зазначив, що позивач просив відшкодувати такі витрати в розмірі 18 000 грн 00 коп., однак з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу підлягає розподілу у частині стягнення з відповідача 16 000 грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що:

- в договорі про надання правової допомоги не було визначено розміру гонорару, а тому сума 16 000 грн. 00 коп. є необґрунтованою та не підтвердженою;

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи;

- заявлений у акті приймання-передачі послуг час, витрачений адвокатом на виконання зазначених у акті робіт (наданих послуг), є явно завищеним та не відповідає критерію розумності враховуючи те, що справа не є складною;

- матеріалами справи не підтверджено вчинення адвокатом будь-яких дій (запитів чи звернень до підприємств, установ, організацій) з метою збирання доказів, і це може бути лише підтвердженням того, що всі необхідні докази були у позивача;

- позивачем не надано детального обґрунтованого опису робіт (наданих послуг), тому не має підстав для стягнення послуг у розмірі 16 000 грн. 00 коп.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу та відмовити позивачу в цій частині заявлених вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим.

Просить відмовити відповідачу в задоволені апеляційної скарги, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 року у справі №904/7859/21 залишити без змін.

Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2021 року було відкрито апеляційне провадження в порядку письмового провадження.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як зазначено вище, доводи скаржника стосуються правомірності стягнення судом витрат позивача на правничу допомогу.

Вимога про компенсацію витрат на правничу допомогу не є позовною вимогою, як то заявляє відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватись правничою допомогою.

Згідно ч.1, ч. З ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати па професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України втирати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків падання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В підтвердження факту понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, позивачем надано копії наступних документів:

- договору від 13.03.2018 року №1 про надання правової допомоги, укладений між позивачем, як клієнтом та адвокатом Пащенко Вікторією Ігорівною, як адвокатом ( а.с.37);

- додаткових угод №4 від 12.03.2021 року та №5 від 12.03.2021 року №1 про надання правової допомоги (а.с.42,43);

- ордеру серії АЕ №1069173 від 09.09.2021 року (а.с.36);

- свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю на ім*я адвоката Пащенко Вікторії Ігорівни (а.с.44):

- рахунку від 06.09.2021 року №1 на суму 18 000 грн. 00 коп. (а.с.46);

- платіжного доручення від 06.09.2021 року №267 на суму 18 000 грн. 00 коп.(а.с.47).

Вказані докази надані в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Апелянтом зазначено, що у договорі про падання правової допомоги не було визначено розміру гонорару, а тому сума 16 000 грн. 00 коп. є необгрунтованою.

Такі доводи скаржника спростовуються змістом договору №1 від 13.03.2018 року про надання правової допомоги та додаткових угод до нього №4 та №5.

Так, у п. 3.3 договору № 1 про надання правової допомоги від 13.03.2018 року чітко визначено, що за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін. Крім цього, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Позитивним результатом вважається також закінчення справи мировою угодою та залишення справи без розгляду за заявою іншої сторони у справі.

Відповідно до п. 3.8 цього ж договору розмір гонорару адвоката визначається після виконання ряду дій адвокатом на підставі рахунку.

Додатковою угодою №5 від 14.02.2021 року, яка є додатком до договору №1 про надання правової допомоги від 13.03.2018 року сторонами, керуючись п. 8.3 основного договору, було погоджено тарифи на 2021 рік за надання юридичних послуг адвокатом у наступному розмірі:

- вартість 1 год. робіт по складанню процесуальних документів, аналізу документів чи проблемного питання, участі у судовому засіданні 1 500,00 грн.;

- вартість 1 год. робіт по направленню кореспонденції, ознайомлення з матеріалами справи 500,00 грн.;

- вартість послуг щодо виїзного засідання за межі м. Дніпра за день роботи 7 000,00 грн.

Рахунок № 1 від 06.09.2021 року був авансовано виставлений адвокатом на підставі договору № 1 про надання правової допомоги від 13.03.2018 року по веденню в господарському суду Дніпропетровської області справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - комерційна фірма "Роллекс ЛТД" до Державного підприємства "Східний гірничо - збагачувальний комбінат" про стягнення 534 227, 94 грн. та дострокове розірвання договору.

У даному рахунку визначено, що за погодженням сторін, час витрачений адвокатом па ведення справи понаднормово (більше ніж визначено у даному рахунку), додатково не тарифікується і клієнтом не оплачується.

З огляду на викладене, гонорар адвоката, на який в тому числі впливає і ціна позову, визначений у фіксованому розмірі згідно рахунку № 1 від 06.09.2021 року.

Гонорар адвоката у розмірі 18 000 грн. 00 коп. від суми основної заборгованості відповідача 532 628 грн. 99 коп., складає 3.38%, а від остаточної ціни позову у розмірі 722 842 грн. 79 коп. складає 2.49 %. На думку колегії суддів він не є завищеним , є розумним та співмірним з часом, необхідним адвокату для підготовки та ведення даної справи.

Слід звернути увагу, що предметом спору в межах справи № 904/7859/21 були також вимоги щодо дострокового розірвання сторін про закупівлю товару, тому твердження відповідача про те, що справа № 904/7859/21 є справою незначної складності, є необгрунтованими.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

На думку колегії суддів при визначенні розміру належної до відшкодування суми витрат позивача на правничу допомогу суд першої інстанції врахував, що в частині вимог позивача про стягнення збитків, необхідно відмовити, тому і витрати, які поніс позивач на правову допомогу, підлягають зменшенню.

Колегія суддів вважає, що апелянт безпідставно, всупереч положенням ст.129 Господарського процесуального кодексу України, просить відмовити повністю в відшкодуванні понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Такі доводи не обґрунтовані. Рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено відповідно до норм процесуального права, на підставі належних та допустимих доказів. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 року у справі №904/7859/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя І.О. Вечірко