ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року Справа № 916/3096/21
м.Одеса, пр-т Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба"

на рішення господарського суду Одеської області від 28 грудня 2021 року

у справі № 916/3096/21

за позовом Одеського міського центра зайнятості

до Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба"

про стягнення заборгованості з виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному в розмірі 63554,46грн.

суддя суду першої інстанції: Ю.А. Шаратов

час і місце ухвалення рішення: 28.12.2021р., м.Одеса, Господарський суд Одеської області, зала судових засідань №12

повний текст рішення складено 28.12.2021р.

В С Т А Н О В И В:

Одеський міський центр зайнятості (надалі - позивач, Центр) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" (надалі - відповідач, КП «Морська пошуково-рятувальна служба») про стягнення заборгованості з виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному в розмірі 63 554, 46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним за період з 22.05.2020р. по 30.12.2020р. було виплачено ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у сумі 63554,46грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст.34, 35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у зв`язку із поновленням ОСОБА_1 на посаді у КП «Морська пошуково-рятувальна служба» на підставі рішення суду.

Відповідач подав місцевому господарському суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що позовна заява не містить розрахунку страхового стажу безробітного відповідно до вимог ст.23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», не містить розрахунку суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, зокрема відповідно до приписів ст.ст.21,23 Закону позивачем не здійснено розрахунок страхового стажу безробітного та не здійснено розрахунок допомоги по безробіттю; позивач не здійснював реальних заходів щодо працевлаштування безробітного, чим збільшував термін нарахування соціальних витрат.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.12.2021р. (суддя Ю.А. Шаратов) позов задоволено - стягнуто з Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" на користь Одеського міського центру зайнятості заборгованість з виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітній ОСОБА_1 у розмірі 63554,46грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 2270грн.

Рішення вмотивовано тим, що за наказом Одеського міського центру зайнятості від 13.05.2020 № НТ 200513 ОСОБА_2 було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 22.05.2020; рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2020р. у справі №947/12689/20 поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з організації закупівель в КП "Морська пошуково-рятувальна служба" з 21.04.2020р.; 30.12.2020р. безробітною ОСОБА_1 було подано позивачу заяву про припинення її реєстрації як безробітної у зв`язку з поновленням на роботі в КП "Морська пошуково-рятувальна служба" за рішенням суду та на підставі наказу роботодавця. Наказом Одеського міського центру зайнятості від 31.12.2020 № НТ 201231 було припинено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 . Отже кошти, виплачені позивачем ОСОБА_1 за час з 22.05.2020р. по 30.12.2020р. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт, зокрема, зазначає, що:

- в мотивувальній частині оскаржуваного рішення судом першої інстанції відхиляється лише один аргумент відповідача, а саме посилання на невжиття позивачем реальних заходів з працевлаштування безробітного, оскільки, на думку суду, ця обставина не спростовує обставину отримання безробітною допомоги по безробіттю. Однак, сама обставина отримання допомоги по безробіттю не була доведена позивачем у позовній заяві. Також апелянт зазначає, що судом повністю проігноровано доводи відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог та їх розміру; докази у справі - витяг з наказу №НТ200513 від 13.05.2020р. та бухгалтерська довідка від 11.10.2021р. не містили розрахунку страхового стажу безробітного відповідно до вимог ст.21 Закону, розрахунку розміру допомоги по безробіттю відповідно до ст.23 Закону; матеріали позовної заяви не містять реальних заходів позивача щодо пошуку роботи безробітному, зокрема до позовної заяви не додано індивідуальний план працевлаштування безробітного.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2022р. відкрито апеляційне провадження по справі № 916/3096/21 за апеляційною скаргою Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" на рішення Господарського суду Одеської області від 28.12.2021 року; постановлено розглянути апеляційну скаргу Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ст. ст. 267, 268 Господарського процесуального кодексу України, судовою колегією встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання копій іншим учасникам справи протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Роз`яснено учасникам справи про їх право не пізніше 7 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо), оформлених відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

10.02.2022р. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Одеського міського центру зайнятості, в якому позивач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі, рішення суду - законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін.

У відзиві, зокрема, зазначено, що допомогу по безробіттю ОСОБА_1 було перераховано у повному обсязі; відповідачем в апеляційній скарзі не наводиться жодної правової норми, яка на думку відповідача, повинна застосуватись при вирішенні подібних спірних правовідносин, які саме норми матеріального чи процесуального права були порушені судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення. Вимоги відповідача щодо надання додаткових доказів виплати безробітному допомоги по безробіттю, здійснення розрахунку страхового стажу безробітному, щодо послуг які надавались центром зайнятості та у якій кількості, докази працевлаштування безробітної, щодо вартості наданих центром занятості послуг тощо - є абсурдними, у зв`язку із тим, що ці докази не стосуються предмету доказування, не стосуються обставин справи, які повинні встановлюватися судами при розгляді даної категорії справ та не мали значення для розгляду даної справи по суті і прийняття законного рішення у справі.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення ухвали копії суду від 02.02.2021р. на поштові та на електронні адреси сторін.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2020р. ОСОБА_1 подала Одеському міському центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного (а.с.10).

На підставі вищезазначеної заяви Одеським міським центром зайнятості було прийнято наказ від 13.05.2020р. № НТ 200513 про надання ОСОБА_1 статусу безробітного з 13.05.2020р. (витяг з наказів - а.с.11-12).

Наказом позивача №НТ 200522 від 22.05.2020р. було вирішено розпочати ОСОБА_3 виплату допомоги по безробіттю з 22.05.2020р.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2020р. у справі №947/12689/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано Наказ директора Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" від 21.04.2020 № 229-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з організації закупівель казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба". Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з організації закупівель в Казенному підприємстві "Морська пошуково-рятувальна служба" з 21.04.2020. Стягнуто з Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 263011,09 грн. Стягнуто з Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" на користь держави судовий збір у розмірі 2630,11грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з організації закупівель в Казенному підприємстві "Морська пошуково-рятувальна служба" з 21.04.2020р.. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 26605,32грн. (а.с.14-15).

Відповідно до наказу Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" від 30.12.2020р. № 861-к скасовано наказ КП "МПРС" від 21.04.2020р. № 229-к "Про звільнення". Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з організації закупівель. Наказано бухгалтерії виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 15 650,19 грн. Наказано начальнику відділу управління персоналом Терлецькому С.С.: 1) Внести запис про поновлення на роботі до трудової книжки ОСОБА_1 2) Внести зміни до особової картки та особової справи ОСОБА_1 . Підстава прийняття наказу - рішення Київського районного суду м.Одеси від 29.12.2020р. у справі №947/12689/20 (а.с.16)

31.12.2020р. ОСОБА_1 подала Одеському міському центру зайнятості заяву про припинення її реєстрації як безробітної у зв`язку з поновленням його на роботі в Казенному підприємстві "Морська пошуково-рятувальна служба" за рішенням суду та на підставі наказу роботодавця (а.с.13).

Згідно довідки Одеського міського центру зайнятості за період з 22.05.2020р. по 30.12.2020р. безробітною ОСОБА_1 було отримано допомогу по безробіттю у розмірі 63554,46грн. (а.с.17)

Наказом Одеського міського центру зайнятості від 31.12.2020р. №НТ201231 було припинено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 та знято її з реєстрації як безробітну з 30.12.2020р. у зв`язку з поновленням її на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

16.01.2021р. позивач надіслав відповідачу претензію №150/19/06 про відшкодування коштів, виплачених Центром безробітній ОСОБА_3 у сумі 63554грн. (а.с.18,25-26).

Претензія отримана Казенним підприємством "Морська пошуково-рятувальна служба" 01.02.2021р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.26).

Суд першої інстанції за наслідками розгляду справи дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, з огляду наступного.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.1, п.1 ч.1 ст.43 ЗУ «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно із ч.2 ст.43 ЗУ «Про зайнятість населення» статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до ч.1 ст.6, ст.7, п.8 ч.1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи. Видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. Страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до абз.10 п.п.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. №198 центр зайнятості припиняє реєстрацію, зокрема, з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем фонду про прийняття його на роботу (ч.1 ст.34 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Відповідно до ч.4 ст.35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов`язок роботодавця відшкодувати фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Матеріалами справи (рішенням Київського районного суду м.Одеси від 29.12.2020р. у справі №947/12689/20) підтверджено незаконне звільнення ОСОБА_3 з посади у Казенному підприємстві «Морська пошукова рятувальна служба», безробітна ОСОБА_3 була поновлена на посаді за цим рішенням, отже у відповідача в силу ч.4 ст.35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виник обов`язок повернути позивачу кошти, виплачені ОСОБА_3 за період з 22.05.2020р. по 30.12.2020р. у сумі 63554,46грн.

Казенне підприємство «Морська пошукова рятувальна служба» після отримання Вимоги Центру від 16.01.2021р. не сплатило позивачу вищезазначені кошти у добровільному порядку, отже кошти у сумі 63554,46грн. підлягають стягненню у судовому порядку та суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Одеського міського центру зайнятості у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що у Вимозі від 16.01.2021р. (яка отримана відповідачем 01.02.2021р.) зазначено, що з усіх питань та роз`яснень КП «Морська пошуково-рятувальна служба» може звернутись до Юридичного відділу Одеського міського центру зайнятості.

В додатках до Вимоги відповідачу була надіслала довідка начальника відділу бухгалтерського обліку Одеського міського центру зайнятості про нараховану та виплачену допомогу по безробіттю ОСОБА_3 .

Позов у даній справі був поданий 11.10.2021р. (тобто майже через дев`ять місяців від дати отримання відповідачем вимоги).

Відповідач ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного перегляду справи не висвітлював обставини отримання вищезазначеної вимоги, не скористався своїм правом звернутись до позивача для отримання роз`яснень з приводу розміру нарахованої та виплаченої ОСОБА_3 допомоги по безробіттю, будучи при цьому достеменно обізнаним про свій обов`язок повернути виплачені безробітній Центром кошти.

Відповідно до ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За переконанням колегії суддів Одеським міським центром зайнятості подані суду належні та допустимі докази обґрунтованості позовних вимог (копії заяв ОСОБА_3 , наказів Центру від 13.05.2020р, 22.05.2020р., 31.12.2020р., рішення Київського районного суду від 29.12.2020р., довідка про отримані ОСОБА_3 кошти як допомога по безробіттю), в той час як відповідач під час розгляду справи обмежився лише посиланням на ненадання позивачем низки документів (зокрема, розрахунку страхового стажу безробітного) та невжиття позивачем дій щодо працевлаштування ОСОБА_3 , не довівши при цьому безпідставність позовних вимог жодним доказом.

Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що у наказі Центру №НТ20513 від 13.05.2020р. зазначений розрахунок, з якого Одеський міський центр зайнятості виходив при визначенні розміру допомоги ОСОБА_3 (а.с.11).

Фактично не погоджуючись із сумою виплаченої ОСОБА_3 допомоги, відповідач не надав суду власного контррозрахунку розміру допомоги, яка за переконанням скаржника дійсно підлягала виплаті безробітній та не спростував нараховану позивачем суму.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем у позовній заяві не була доведена обставина отримання безробітною допомоги по безробіттю.

Відповідно до ч.4 ст.165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Колегія суддів констатує, що вищезазначене питання не порушувалось Казенним підприємством «Морська пошуково-рятувальна служба» під час розгляду справи в суді першої інстанції, у відзиві на позовну заяву відповідач не ставив під сумнів факт сплати ОСОБА_3 коштів у сумі 63554,46грн.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що по-перше, сума доходу ОСОБА_3 за період з 22.05.2020р. по 30.12.2020р. становить 63554,46грн., що підтверджується відповідною довідкою позивача, скріпленою печаткою Одеського міського центру зайнятості, а по-друге, про початок з 22.05.2020р. виплати ОСОБА_3 допомоги по безробіттю зазначено у наказі Центру №НТ200522 від 22.05.2020р. (а.с.11).

Оцінюючи надані позивачем докази, колегія суддів вважає, що вищезазначена довідка про дохід ОСОБА_3 у сукупності із наказом від 22.05.2020р. підтверджують фактичну виплату безробітній спірної суми, доказів протилежного відповідачем не надано.

Крім того, враховуючи факт поновлення ОСОБА_3 наказом від 30.12.2020р. на посаді начальника відділу з організації закупівель Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», відповідач, у разі наявності сумнівів щодо виплати коштів безробітній не був позбавлений можливості з`ясувати це питання безпосередньо у ОСОБА_3 , надавши суду відповідні докази у разі несплати коштів, або просити суд першої інстанції витребувати відповідні відомості у позивача чи з банківської установи, чого відповідачем зроблено не було.

Судом апеляційної інстанції надана оцінка вагомим аргументам апеляційної скарги відповідача, решта доводів скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правомірність прийнятого ним рішення.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог Одеського міського центру зайнятості та зауважує, що доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є такими, що не спростовують наведеного, а відтак, підстави для скасування чи зміни судового рішення у даному випадку відсутні.

Будь-яких порушень процесуальних норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, або неправильного застосування норм матеріального права при розгляді апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції виявлено не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене рішення - залишенню без змін.

За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч. 4 ст. 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" залишається без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 28.12.2021 року у справі №916/3096/21 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом підлягають віднесенню на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст. 276, 282-285 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 28.12.2021 року у справі №916/3096/21 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська