ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2022 Справа № 917/51/22

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Мусійченко Т.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ», м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, 40,

до Дочірнього підприємства «ЕЛЕКТРОМОТОР-ПОБУТ» Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОМОТОР», м. Полтава, вул. Київське шосе, 58,

про стягнення 113 879,86 грн,

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Дочірнього підприємства «ЕЛЕКТРОМОТОР-ПОБУТ» Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОМОТОР» про стягнення 113 879,86 грн заборгованості по Договору на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 153-1 від 01.11.2017р., у тому числі: сума основного боргу у розмірі 109 713, 71 грн., інфляційні збитки у розмірі 2 879,47 грн. та 3 % річних у розмірі 1 286,68 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2022р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

Так, ухвала суду від 19.01.2022 року була надіслана учасникам справи 20.01.2022 року рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали відповідачем отримана 21.01.22.

Таким чином, строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву сплив.

Станом на 22.03.2022 року відповідач відзив на позов, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що в порушення умов договору, Споживачем внесено оплату за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не в повному обсязі.

01 листопада 2017 року між КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» (далі - Водоканал, позивач) та Дочірнім підприємством «ЕЛЕКТРОМОТОР-ПОБУТ» Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОМОТОР»(далі - Абонент, відповідач) укладено Договір № 153-1 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (надалі - Договір).

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Виконавець зобов`язується надавати Споживачу слуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - Послуги), а Споживач. Зобов`язується оплачувати Послуги в порядку і умовах, визначених Договором та діючим законодавством.

Відповідно до п. 2.3. Договору об`єкт Споживача, на який надаються Послуги за Договором, та його адреса (Додаток № 1 Договору): гуртожиток, вул. Київське шосе, 58, м. Полтава.

Згідно із п.4.1. Договору оплата Послуг здійснюється Споживачем відповідно до тарифів, діючих на момент отримання Послуг, затверджених органом, уповноваженим на це Законом України. У випадку зміни тарифів, оплата Послуг здійснюється Споживачем по новим тарифам без міни інших умов Договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідного рішення такого уповноваженого органу.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що 25 числа розрахункового місяця, Споживач надає Виконавцю Звіт про показники приладів обліку Розрахункового місяця за формою, визначеною Додатком № 4 до Договору.

Відповідно до п. 4.3. Договору виходячи з даних Звітів про контрольні показники приладів обліку Розрахункового місяця, наданих Споживачем Виконавцю (п.4.2. Договору), Виконавець визначає об`єм наданих Споживачу Послуг за Розрахунковий місяць.

Кількість спожитих послуг, які підлягають до сплати, розраховується як різниця показників загальнобудинкового водолічильника та показників усіх розподільчих приладів обліку, встановлених на водопровідних вводах вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень (за наявністю).

Після визначення об`єму наданих Споживачу Послуг, Споживач повинен самостійно отримати рахунок на оплату Послуг у Виконавця.

Пунктом 4.4. визначено, що Розрахунок по оплаті Послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Виконавця до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Оплата за Послуги вважається здійсненою з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

У платіжному дорученні Споживач повинен в призначенні платежу зазначити розрахунковий місяць, за який проводиться оплата, а також номер та дату Договору. У разі відсутності у платіжному дорученні цих даних, така оплата зараховується Виконавцем в наступній послідовності: а) оплата пені, інфляції та 3 % річних (за наявності); б) погашення боргових зобов`язань (за наявності); в) оплата поточних платежів;

Згідно із п. 4.5.Договору якщо Споживач має розбіжності щодо об`ємів наданих йому Послуг, він зобов`язаний подати їх Виконавцю у письмовій формі в триденний термін після отримання рахунку і оплатити в порядку та строки, визначені в п. 4.4. Договору, той об`єм Послуг, до якого Споживач не має заперечень.

Розбіжності щодо обсягів наданих Послуг вирішуються Сторонами в порядку, визначеному в п. 10.3. Договору.

Неповернення актів-рахунків приймання наданих Послуг або заперечень до них в строк та в порядку згідно п. 4.4. Договору, підтверджує визнання Споживачем об`єм наданих йому Послуг, розміру плати за них та прийняття їх в повному обсязі. У цьому випадку у подальшому їх перерахунок не проводиться.

Згідно із п. 4.6. Договору за вимогою однієї з Сторін, але не рідше одного разу на рік, станом на перший календарний день, що настає за останнім днем такого року, здійснюється обов`язкове звіряння розрахунків по оплаті за надані Послуги, що оформлюється актом звірки, який підписується уповноваженими представниками Сторін. При наявності заборгованості за спожиті Послуги за минулий період і неможливістю своєчасного, повного її погашення, Споживач зобов`язаний письмово погодити з Виконавцем порядок погашення такої заборгованості.

Відповідно до п. п. 7.2.1. п. 7.2. Договору Споживач зобов`язаний оплачувати вчасно, у встановлений Договором строк, Послуги та інші нарахування згідно умов Договору та законодавства.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами та скріплення печатками і в частині надання послуг діє до « 31» грудня 2017 року, а в частині їх оплати - до повного виконання.

Договір вважається щороку продовженим, якщо однією із Сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Як зазначає позивач, всупереч умовам Договору Споживач систематично порушує строк оплати за Послуги, у зв`язку з чим станом на 19.09.2021 року Споживач має заборгованість по сплаті за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 109 713,71 грн.

До позовної заяви позивачем додані рахунки на оплату послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, наданих за договором №153-1 від 01.11.2017 року та зведений реєстр отриманих платежів, що підтверджують неповноту та несвоєчасність оплати Споживача; докази отримання Відповідачем рахунків № 5973-05, №5973-07, №5973-08; копія акту звірки взаємних розрахунків від 05.11.2021 р., підписаного Відповідачем без зауважень.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні збитки у розмірі 2879,47 грн. та 3% річних у розмірі 1 286,68 грн.

Таким чином, загальна сума позовних вимог заявлена до стягнення складає 113 879,86 грн.

При вирішенні справи судом досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідача перед позивачем за Договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №153-1 від 01.12.2017 р. станом на 19.09.2021 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 109713,71 грн.

Судом враховано, що позивачем надані докази, що підтверджують фактичний облік послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, рахунки на оплату послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, наданого за договором №153-1 від 01.12.2017 р.

Також, суд зауважує, що Відповідачем при розгляді справи факт отримання від позивача послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не спростовувався.

Відповідач доказів сплати боргу або належним доказів спростування його наявності до суду не надав.

В зв`язку з викладеним, позовні вимоги про стягнення з відповідача 109713,71грн. боргу, обґрунтовані матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні збитки у розмірі 2879,47 грн. за період з 01.07.21 по 30.11.21 та 3% річних у розмірі 1 286,68 грн. за період з 10.07.21 по 31.12.21.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевірка правильності розрахунку інфляційних нарахувань здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон. Еліт".

Суд встановив, що позовні вимоги в частині інфляційних нарахувань та 3 % річних є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому до стягнення з відповідача підлягає 2 270 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 331 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «ЕЛЕКТРОМОТОР-ПОБУТ» Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОМОТОР» (м. Полтава, вул. Київське шосе, 58, ) на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» (вул. Пилипа Орлика, 40а, м. Полтава, 36020, ) суми основного боргу у розмірі 109713,71 грн., інфляційні збитки у розмірі 2879,47 грн. та 3 % річних у розмірі 1 286,68 грн., а також 2270 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.03.2022р.

Суддя Киричук О.А.