ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року

м. Київ

Справа № 914/3255/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Васьковського О. В.

за участю секретаря судового засідання Сотник А. С.

за участю:

представника скаржника ТОВ "Транс-Сервіс-1": Співака Я. І.

представника позивача: Тарасенко Н. В.

прокурора Готки Ю. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021

у складі колегії суддів: Плотніцького Б. Д. (головуючого), Кордюк Г. Т., Кравчук Н. М.

та на рішення Господарського суду Львівської області від 29.03.2021

у складі судді Горецької З. В.

у справі за позовом Виконувача обов`язків керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 в інтересах позивача Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1"

про стягнення 6 278,56 грн плати за проїзд автомобільними дорогами

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст та підстави заявлених вимог

1. Виконувач обов`язків керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах позивача Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" (далі - ТОВ "Транс-Сервіс-1", скаржник, касант) про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в розмірі 6 278,56 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ТОВ "Транс-Сервіс-1" приписів законодавства щодо проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, а саме перевищення транспортним засобом відповідача нормативних вагових параметрів осьового навантаження автомобіля, що зафіксовано актом від 21.05.2020 № 024343, та несплатою відповідачем плати за проїзд згідно з розрахунком від 21.05.2020 № 024343, складеним на підставі зазначеного акта.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

3. 21.05.2020 Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки (яке в подальшому реорганізовано у Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 № 196-р) проведено документальну перевірку автомобіля, марки DAF FT XF 105,460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також причепа марки ВОDЕХ КІS ЗD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності відповідачу - ТОВ "Транс-Сервіс-1".

4. За результатами перевірки встановлено перевищення цим транспортним засобом нормативних вагових параметрів осьового навантаження автомобіля, що зафіксовано актом № 024343 від 21.05.2020.

5. Згідно з товарно-транспортною накладною від 21.05.2020 № 417551, відправником є Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16), одержувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Національна горілчана компанія" (Черкаська область, Черкаський район, с. Степанки, Смілянське шосе, 8-й км., буд. 2). Маршрут руху пролягав через с. Червона Слобода, Київської області - с. Степанки, Черкаської області, 266 км.

6. Габаритно ваговий контроль проведено на а.д. М 06 км 35 та зафіксовано перевищення нормативно допустимого осьового навантаження, а саме при нормі 11 тонн фактичне навантаження було 12,26 тонн, тобто перевищення норми на 1,26 тонн у відсотковому співвідношенні становило 11,45 відсотки від нормативного навантаження.

7. На підставі акта від 21.05.2020 № 024343 Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено розрахунок від 21.05.2020 № 024343 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким за виявлені порушення ТОВ "Транс-Сервіс-1" зобов`язано здійснити оплату на суму 215,46 євро, яка на день складення розрахунку за офіційним курсом, встановленим Національним банком України еквівалентна 6 278,56 грн.

8. ТОВ "Транс-Сервіс-1" було відомо про необхідність внесення плати за проїзд, проте її не сплачено, результати габаритно-вагового контролю в установленому законом порядку відповідачем не оскаржені.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.03.2021 у справі № 914/3255/20 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Транс-Сервіс-1" на користь Державної служби України з безпеки на транспорті 6 278,56 грн та 2 102, 00 грн судового збору.

10. Це рішення ухвалено, зокрема, на підставі приписів пункту 311 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" від 27.06.2007 № 879 (далі також - Порядок № 879), згідно з яким у випадку якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

11. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Транс-Сервіс-1" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 29.03.2021 без змін.

12. Суд апеляційної інстанції повною мірою погодився з висновками місцевого господарського суду та відхилив твердження ТОВ "Транс-Сервіс-1" про неправильний розрахунок плати за проїзд, вказавши на те, що транспорт апелянта був з п`ятиосьовим сполученням, відтак при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох, береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу, як це передбачено пунктом 31 зазначеного вище Порядку.

Короткий зміст вимог та підстав касаційної скарги

13. ТОВ "Транс-Сервіс-1" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

14. В обґрунтування доводів касаційної скарги, ТОВ "Транс-Сервіс-1" стверджує про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, зазначаючи в якості підстави касаційного оскарження пункт 3 частини другої, підпункт в) пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вказуючи на відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме:

- стосовно застосування пункту 311 поряд із положеннями пункту 21 Порядку № 879 в контексті частини сьомої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", адже вважає, що до спірних правовідносин у цій справі має застосовуватися більш сприятливий до інтересів перевізника (суб`єкта господарювання) порядок нарахування плати за проїзд, передбачений пунктом 21 зазначеного Порядку;

- стосовно застосування під час складення розрахунку плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування абзацу четвертого пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі також - Правила № 30), та зазначає, що при розрахунку плати за проїзд великовагового транспорту, навіть у випадку перевищення перевізником нормативу навантаження на 10 чи більше відсотків має враховуватися (відніматися) 2 відсотки допустимого відхилення від нормативного навантаження, за якого допускається перевезення без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

15. Також касант стверджував, що ця справа має виняткове значення для ТОВ "Транс-Сервіс-1", оскільки основною специфікою господарської діяльності товариства є перевезення вантажів великоваговим транспортом як по Україні, так і в міжнародному сполученні.

Узагальнені доводи інших учасників справи

16. Від учасників справи відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Предмет судового розгляду та об`єкт касаційного перегляду

17. Предметом судового розгляду є вимога прокурора в інтересах держави в особі уповноваженого органу про відшкодування відповідачем матеріальних збитків у формі плати за проїзд великоваговим транспортом згідно з розрахунком, складеним уповноваженим органом Укртрансбезпеки відповідно до Порядку № 879.

18. Об`єктом касаційного перегляду є рішення місцевого господарського суду, залишене без змін апеляційним судом, яким задоволено позов прокурора та стягнуто з ТОВ "Транс-Сервіс-1" на користь Державної служби України з безпеки на транспорті плату за проїзд у розмірі 6 278,56 грн та 2 102,00 грн судового збору.

19. Касант вважає, що при ухваленні оскаржуваних рішень судами попередніх інстанцій неправильно застосовано приписи Порядку № 879, а також не враховано допустиме перевищення вагових параметрів транспортного засобу, визначене Правилами № 30.

20. Аналіз змісту рішень судів попередніх інстанцій та доводів касаційної скарги ТОВ "Транс-Сервіс-1" засвідчує, що Верховному Суду у цій справі необхідно з`ясувати питання:

І) - щодо існування конкуренції приписів пунктів 21 та 311 Порядку № 879 при визначенні розміру плати за проїзд автомобільними дорогами, що заявлена до стягнення з відповідача у цій справі;

IІ) - застосування абзацу четвертого пункту 4 Правил № 30 при розрахунку плати за проїзд у випадку перевищення більше ніж на 2 відсотки нормативних вагових параметрів транспортного засобу.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів попередніх інстанцій

21. Відповідно до статті 300 ГПК України касаційний перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, виключно в частині застосування норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, а суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

22. Дослідивши доводи касаційної скарги та перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на таке.

23. Частиною першою статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

24. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (частина четверта статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт").

25. Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

26. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 29 Закону України "Про дорожній рух").

27. У пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), з наступними змінами, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

28. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється (пункт 22.5 Правил дорожнього руху).

29. За змістом пункту 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

30. Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком № 879 (надалі у редакції на час виникнення спірних правовідносин), пунктом 3 якого визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

31. У цій справі вимоги про стягнення з відповідача плати за проїзд заявлено на підставі акту та розрахунку складених Укртрансбезпекою, при здійсненні перевірки відповідності габаритно-вагових параметрів транспортного засобу відповідача.

32. Як правильно зазначили суди попередніх інстанцій за усталеною правовою позицією, викладеною зокрема Великою Палатою Верховного Суду від 30.01.2019 у праві № 803/3/18, від 12.02.2020 у справі № 926/16/19, плата за проїзд великоваговим транспортним засобом за своєю правовою природою не є штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування, а порядок справляння, в тому числі розрахунку уповноваженим органом, регламентовано Порядком № 879.

Щодо конкуренції приписів пунктів 21 та 311 Порядку № 879 у спірних правовідносинах

33. Пунктом 21 Порядку № 879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

34. У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 2652 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 22 Порядку № 879).

35. У пунктах 23, 24 Порядку № 879 передбачено, що власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

36. Системний аналіз цих нормативних приписів свідчить про те, що вони визначають у взаємозв`язку окрему процедуру припинення порушення та відшкодування перевізником завданої шкоди, що складається з послідовності дій порушника (1) приведення у відповідність до нормативів габаритно-вагових параметрів транспортного засобу; (2) здійснення перевізником плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України; (3) проходження транспортним засобом повторного габаритно-вагового контролю за результатами якого фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, тобто обов`язкове вчинення всієї сукупності цих дій до продовження транспортним засобом порушника подальшого руху за маршрутом.

37. Як було встановлено судами попередніх інстанцій 21.05.2020 посадовими особами Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на а.д. М 06 км 35 проведено габаритно-ваговий контроль та документальну перевірку вантажного автомобіля марки DAF FT ХF 105,460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також причіпу марки ВОDЕХ КIS 3D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать відповідачу ТОВ "Транс - Сервіс- 1".

38. За результатами вагового контролю виявлено перевищення нормативного осьового навантаження на 11,45 відсотки, а саме при нормі 11 тонн фактичне навантаження на другу вісь становило 12,26 тонн, що зафіксовано актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.05.2020 № 024343.

39. При цьому у справі відсутні докази на підтвердження того, що відповідно до вимог пункту 21 Порядку № 879 після виявлення перевищення нормативного вагового параметра (осьового навантаження) на 11,45 відсотків належний відповідачу транспортний засіб припинив рух до внесення плати за його проїзд.

40. Також, судами попередніх інстанцій не встановлено та скаржник у касаційній скарзі не стверджує, що транспортний засіб відповідача продовжив подальший рух за маршрутом лише після внесення плати за його проїзд, приведення його вагових параметрів у відповідність з установленими нормативами та повторного габаритно-вагового контролю, як це передбачено у пунктах 21, 23, 24 Порядку № 879.

41. Отже, фактичних обставин, які за приписами пунктів 21, 23, 24 Порядку № 879 є підставою для здійснення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України судами попередніх інстанцій не встановлено, адже її сплати відповідачем та приведення осьового навантаження у відповідність до нормативного до продовження руху за маршрутом не відбулося.

42. За таких обставин відсутні підстави для застосування до правовідносин у даній справі порядку здійснення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, передбаченого пунктом 21 Порядку № 879, тому розрахунок такої плати та порядок її внесення правильно визначено згідно із нормами розділу 4 "Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів" цього Порядку.

43. У цьому розділі Порядку № 879 визначено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку (пункт 27).

44. Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (пункт 28 Порядку № 879).

45. Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

46. Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

47. Згідно з пунктом 311 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

48. Відповідно до зазначених приписів, на підставі акта від 21.05.2020 № 024343 Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 21.05.2020 № 024343, згідно з яким за виявлене порушення, а саме перевищення на 11,45 відсотків нормативно допустимого осьового навантаження транспортного засобу, ТОВ "Транс-Сервіс-1" зобов`язано здійснити оплату у потрійному розмірі - на суму 215,46 євро, що на день складення розрахунку за офіційним курсом, встановленим Національним банком України еквівалентно 6 278,56 грн.

49. Ураховуючи наведене Верховний Суд вважає правильним застосування судами попередніх інстанцій саме пункту 31 Порядку № 879 при перевірці розрахунку плати за проїзд, відтак погоджується з їх висновками про підставність заявлених до відповідача вимог та їх задоволення в повному обсязі, адже як було встановлено у цій справі відповідач без відповідного дозволу здійснював перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень, таке перевищення осьового навантаження становило 11,45 відсотків, а перевізник до продовження руху за маршрутом і на час розгляду справи відповідної плати за проїзд не вніс та встановлених уповноваженим органом Укртрансбезпеки обставин порушення не спростував.

50. Враховуючи наведене Верховний Суд відхиляє, як безпідставне, посилання касанта на необхідність застосування до спірних правовідносин при розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, замість пункту 311 приписів пункту 21 Порядку № 879, як більш сприятливих для відповідача з огляду на зміст частини сьомої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", адже відповідач не довів та судами попередніх інстанцій не встановлено фактичних обставин за яких можливе застосування цієї норми, а саме: приведення вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами; внесення плати за проїзд та проходження повторного габаритно-вагового контролю після виявлення відповідного порушення та до продовження подальшого руху транспортним засобом відповідача.

51. Зазначене дає підстави для висновку, що приписи пунктів 21, 311 Порядку № 879 щодо здійснення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, не є колізійними, адже врегульовують різні за змістом (фактичними обставинами) правовідносини: пункт 21 застосовується за умови усунення перевізником порушення нормативів габаритно-вагових параметрів транспортного засобу та внесення плати за проїзд до продовження руху, а пункт 311 - у випадку продовження транспортним засобом руху після виявлення порушень за результатами габаритно вагового контролю без приведення його параметрів у відповідність до нормативів, внесення плати за проїзд та проходження повторного габаритно-вагового контролю, як це встановлено в справі, що переглядається у касаційному порядку

Щодо застосування абзацу четвертого пункту 4 Правил № 30 при розрахунку плати за проїзд великовагового транспортного засобу

52. За змістом абзаців першого - третього пункту 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

53. У абзаці четвертому цієї норми визначено, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

54. Скаржник вважає, що ця похибка у 2 відсотки від нормативу має враховуватися (відніматися від фактичного навантаження) при розрахунку плати за проїзд у випадку перевищення перевізником нормативних навантажень на 10 чи більше відсотків, що у спірних правовідносинах мало б наслідком зменшення розміру плати стягнутої з відповідача.

55. Колегія суддів Верховного Суду з цим твердженням не погоджується з огляду на таке.

56. Як уже зазначалося за своєю правовою природою плата за проїзд великовагового транспортного засобу є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування внаслідок такого їх використання.

57. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил № 30).

58. Відповідно до статей 4, 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", якою врегулював здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердивши, зокрема, Порядок № 879, що є спеціальним нормативним актом з питань справляння такої плати.

59. У підпункті 3 пункту 2 Порядку № 897, великоваговими та великогабаритними транспортними засобами є такі транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, які зазначені у пункті 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

60. Цьому визначенню кореспондує нормативний припис про те, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (абзац перший пункту 21 Порядку № 879).

61. Тобто за своїм змістом передбачена у абзаці четвертому пункту 4 Правил № 30 та пунктах 2, 21 Порядку № 879 похибка у 2 відсотки є максимально можливим відхиленням саме від нормативного навантаження за якого транспортний засіб не вважається великоваговим, відтак перевізник не набуває обов`язку внесення плати за проїзд великовагового транспорту та наслідки за її невнесення не наступають.

62. Ця похибка може бути врахована за передбачених спеціальними нормативними актами умов у сукупності: (1) не має перевищувати 2 відсотки від нормативів, визначених Правилами дорожнього руху, та (2) враховуватися при вирішенні питання щодо віднесення транспортного засобу до великовагових, необхідності оформлення відповідного дозволу для такого транспорту та внесення плати за проїзд.

63. Такий нормативний припис покликаний забезпечити захист добросовісного перевізника, тому не може тлумачитися розширено задля зменшення відповідальності порушника за збитки завдані перевезенням вантажів із значним, більше 2 відсотків, перевищенням нормативного навантаження.

64. При цьому альтернативних норм щодо можливості врахування допустимої похибки перевищення вагових параметрів транспортного засобу над нормативами, встановленими пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, при визначенні плати за проїзд великовагових або великогабаритних транспортних засобів законодавством не встановлено.

65. Враховуючи наведене Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на абзац четвертий пункту 4 Правил № 30 та частину сьому статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно до якої у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання, адже такі доводи не обґрунтовують підстави для врахування похибки при розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, оскільки ні пункти 21, 30, 301 Порядку № 879, ні положення Правил дорожнього руху, ні положення пункту 4 Правил № 30 не містять вказівки про можливість віднімання величини похибки при розрахунку плати за проїзд у разі встановлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра транспортного засобу більш як на 2 відсотки.

Щодо суті касаційної скарги

66. Доводи касаційної скарги ТОВ "Транс-Сервіс-1" не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом касаційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржених судових рішень.

67. Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованості висновків судів попередніх інстанцій про стягнення плати за проїзд з відповідача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

68. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

69. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

70. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені судами попередніх інстанцій, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування оскаржених рішень.

Щодо судових витрат

71. У зв`язку із залишенням касаційної скарги без задоволення понесені у зв`язку з касаційним переглядом справи судові витрати покладаються на скаржника.

Висновки щодо застосування норм права

72. Системний аналіз приписів пунктів 21, 311 Порядку № 879 щодо здійснення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, дає підстави для висновку про те, що зазначені норми не є колізійними, адже врегульовують різні за змістом (фактичними обставинами) правовідносини:

І) пункт 21 застосовується за умови усунення перевізником порушення нормативів габаритно-вагових параметрів транспортного засобу та внесення плати за проїзд до продовження руху;

ІІ) а пункт 311 застосовується у випадку продовження транспортним засобом руху після виявлення порушень за результатами габаритно вагового контролю без приведення його параметрів у відповідність до нормативів, внесення плати за проїзд та проходження повторного габаритно-вагового контролю.

73. За своїм змістом передбачена у абзаці четвертому пункту 4 Правил № 30 та пунктах 2, 21 Порядку № 879 похибка у 2 відсотки є максимально можливим відхиленням саме від нормативного навантаження за якого транспортний засіб не вважається великоваговим, відтак перевізник не набуває обов`язку внесення плати за проїзд великовагового транспорту та наслідки за її невнесення не наступають.

74. Ця похибка може бути врахована за передбачених спеціальними нормативними актами умов у сукупності: (1) не має перевищувати 2 відсотки від нормативів, визначених Правилами дорожнього руху, та (2) враховуватися при вирішенні питання щодо віднесення транспортного засобу до великовагових, необхідності оформлення відповідного дозволу для такого транспорту та внесення плати за проїзд.

75. Такий нормативний припис покликаний забезпечити захист добросовісного перевізника, тому не може тлумачитися розширено задля зменшення відповідальності порушника за збитки завдані перевезенням вантажів із значним, більше 2 відсотків, перевищенням нормативного навантаження.

76. Альтернативних норм щодо можливості врахування допустимої похибки перевищення вагових параметрів транспортного засобу над нормативами, встановленими пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, при визначенні плати за проїзд великовагових або великогабаритних транспортних засобів законодавством не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 та на рішення Господарського суду Львівської області від 29.03.2021 у справі № 914/3255/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. В. Білоус

О. В. Васьковський