РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2022Справа № 910/19701/21
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.Бі.Ай.-КООП"

про стягнення 61 173,67 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Без виклику учасників судового процесу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.Бі.Ай.-КООП" про стягнення страхового відшкодування, в порядку суброгації в розмірі 61 173,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 239/21-Т/Ц2 від 15.02.2021, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки "BMW X 5", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки "Lexus", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Ухвала суду була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, що визначена в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Бастіонна, 5/13.

Проте, поштовий конверт № 610 було повернуто суду 30.12.2021 з відміткою пошти з вказівкою про не знаходження адресата.

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2021 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (надалі - позивач, страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 239/21-Т/Ц2 (надалі - договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "BMW X 5", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску.

Строк дії договору з 21.02.2021 до 20.02.2022.

09.08.2021 в місті Києві по проспекту Голосіївському, 116 сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Lexus» держаний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "BMW X 5", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до встановлених в постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 13.09.2021 у справі № 752/20455/21 обставин, 09.08.2021 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Lexus GS 300, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності своїх дій та скоїв зіткнення з автомобілем BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався позаду та зупинився, пропускаючи інший транспортний засіб на головній дорозі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з укладенням договору, ОСОБА_1 заповнено заяву на страхування, яка є додатком № 1 до договору добровільного страхування наземного транспорту № 239/21-Т/Ц2 від 15.02.2021.

За наслідком настання страхового випадку, 26.08.2021 позивачем був здійснений розрахунок страхового відшкодування б/н, згідно якого, такий здійснено на підставі рахунка № BBL00002682 від 10.08.2021 ТОВ «АВТ Баварія» (80 %) та становить 52 472,69 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0 %.

26.08.2021 позивачем був складений страховий акт № 006.01775621-1, згідно з яким пошкодження транспортного засобу BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 52 472,69 грн.

Суд зауважує, що згідно вказаного страхового акту, виплату в означеній сумі слід здійснити на рахунок АВТ Баварія Київ ТОВ, згідно реквізитів НОМЕР_4.

Відповідно до наявної у справі копії Акту виконаних робіт № BIN00002658 від 26.09.2021, АВТ Баварія Київ було здійснено відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , загальною вартістю 63 174,36 грн.

На підтвердження сплати відновлювального ремонту, позивачем до матеріалів справи надано копію платіжного доручення від 28.09.2021 № 55399064 на суму 10 701,67 грн., призначення платежу: страхова виплата ОСОБА_1 , Акт № 006.01775621-2 від 27.09.2021, рах. № BIN00002658 від 26.09.2021 р., Дог 239/21-Т/Ц2.

Суд акцентує увагу, доказів сплати страхувальнику іншої частини заявленої до стягнення з відповідача суми страхового відшкодування 50 472 грн (61 173,67 грн -10 701,67 грн) позивачем не надано, та відповідно матеріали справи не містять.

Разом з тим, суд не приймає в якості підтвердження оплати страхового відшкодування надану позивачем копію платіжного доручення від 28.09.2021 № 55399064 на суму 10 701,67 грн., з огляду на таке.

Так, відповідно до вказаного платіжного доручення, призначення платежу значиться: страхова виплата ОСОБА_1 , Акт № 006.01775621-2 від 27.09.2021, рах. № BIN00002658 від 26.09.2021 р., Дог 239/21-Т/Ц2, проте суд зауважує, що вказаний у розрахунковому документі рахунок (рах. № BIN00002658 від 26.09.2021 р.) відмінний від виставленого обслуговуючою організацією АВТ «Баварія Київ» по спірним обставинам щодо відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу - BBІ.000023682 від 10.08.2021.

За таких обставин, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено, що кошти сплачені за платіжним дорученням від 28.09.2021 № 55399064 на суму 10 701,67 грн. сплачені до АВТ Баварія Київ щодо відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу по спірним відносинам.

У той же час, статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних підтверджених затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статтями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Отже, з огляду на положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" підставою для набуття позивачем права вимоги щодо виплати страхового відшкодування (в порядку заміни кредитора в зобов`язанні) є факт фактичної виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" не перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки позивачем не підтверджено належними доказами сплату позивачем страхового відшкодування, тобто фактичних витрат у заявленому розмірі повністю.

За таких обставин, судом визнаються необґрунтованими та недоведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у заявленому розмірі повністю (61 173,67 грн.), з огляду на що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог повністю.

Поряд з цим, cуд критично оцінює надані позивачем в якості підтвердження сплати страхового відшкодування у розмірі 63 174,36 грн. акт виконаних робіт АВТ Баварія щодо відновлювального ремонту застрахованого ТЗ, з огляду на те, що такий підтверджує лише обставини виконання робіт, проте не свідчить про факт їх оплати.

Більше того, суд акцентує увагу, що погоджена у страховому акті сума, яка підлягала до виплати менша, ніж визначено в акті виконаних робіт за результатами відновлювального ремонту. Вказане додатково свідчить про необґрунтованість заявлених вимог у відповідній частині на розмір завищення, погодженої страхової виплати.

Всі інші доводи судом розглянуті, та визнано такими, що не впливають на суть прийнятого рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

У відповідності до статті 129 ГПК України, у зв`язку з відмовою у позові всі судові витрати покладаються на позивача повністю.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, код ЄДР 33908322) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко