ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року Справа № 924/1015/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Гудак А.В.

суддя Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання Стафійчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Форте" на рішення господарського суду Хмельницької області від 20.01.22р. у справі №924/1015/21 (суддя Смаровоз М.В., повний текст рішення складено 02.02.2022 року)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Форте"

про стягнення 279925,26 грн. основного боргу, 172468,7 грн. пені, 65601,83 грн. річних відсотків

за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.01.2022р. позов товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Форте" про стягнення 279925,26 грн. основного боргу, 172468,7 грн. пені, 65601,83 грн. річних відсотків задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Форте" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" 279925,26 грн. основного боргу, 86234,35 грн. пені, 65601,83 грн. річних відсотків, 7769,94 грн. відшкодування судового збору. У решті позову відмовлено.

Враховуючи положення ст. ст. 623, 655, 625 ЦК України, встановлені судом факти, зміст позовних вимог та договору поставки навігаційного обладнання та сервісного обслуговування № -TMU-13529 Z-18 від 26.06.2018р., з огляду на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, враховуючи наявність заборгованості, існуючої станом на час подання позову та на момент вирішення спору, у вигляді 279925,26 грн. основного боргу, 65601,83 грн. річних відсотків за договором поставки навігаційного обладнання та сервісного обслуговування № -TMU-13529 Z-18 від 26.06.2018р., суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Враховуючи, що відповідачем до подання позову у значній мірі виконано свої договірні зобов`язання, а також з огляду на розмір річних, що підлягають стягненню з відповідача за договором № -TMU-13529 Z-18 від 26.06.2018р., суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення розміру загальної суми пені, що підлягає стягненню з відповідача, на 50%, тобто до 86234,35 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Форте" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у позові до відповідача про стягнення 279925,26 грн. основного боргу, 172468,7 грн. пені, 65601,83 грн. річних відсотків. Судові витрати покласти на позивача у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідачем зазначено, зокрема, що він повністю розрахувався з позивачем, тому просить суд відмовити ТОВ «Тайтен Машинері Україна» у задоволенні позовних вимог. Вказує, що судом першої інстанції надано невірну оцінку платіжному дорученню №5256 від 10.08.2021, що призвело до помилкових висновків суду про наявність заборгованості відповідача.

Також зазначає, що специфікація №ТМУ 00000098 від 17.02.2020р. до видаткової накладної №14224 від 29.05.2020р., щодо часткового відстрочення оплати на 11.02.2020р. - не має юридичної сили, ця обставина не може бути підставою в обґрунтування наявності часткового прострочення або заборгованості у покупця за отриманий ним товар, тим більше, що із сторони покупця має місце оплата товару, яка неврахована продавцем станом на 24.03.2020р. в розмірі 3 807,51грн., 10.04.2020р. в розмірі 1500,00грн. про, що зазначається в п.1 апеляційної скарги.

Учасники справи не забезпечили явку своїх повноважних представників в судове засідання, що відбулося 05.04.2022 року. Про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи приписи ст. 202 ГПК України, а також те, що матеріали справи містять належні докази повідомлення сторін про дату час та місце розгляду апеляційної скарги (зокрема, поштове повідомлення суду про дату час та місце розгляду апеляційної скарги апелянту вручено 04.04.2022 року, а.с. 191-192), клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, явка сторін в судове засідання судом обов`язковою не визначалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представників сторін.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

26.06.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" (постачальником) та товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Форте" (покупцем) було укладено договір поставки навігаційного обладнання та сервісного обслуговування № TMU-13529 Z-18 (далі договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити навігаційне обладнання до сільськогосподарської техніки та супутні товари та надати послуги по його налаштуванню, покупець зобов`язується - прийняти і оплатити товар та послуги на умовах цього договору (п. 1.1.).

Як передбачено п. 3.1.-3.4. договору товар надається покупцю на складі постачальника протягом 5 робочих днів з дати зарахування: на поточний рахунок постачальника 100% загальної вартості товару, якщо інше не передбачено специфікацією до цього договору. Постачальник може здійснити доставку товару покупцю своїми транспортними засобами за додаткову оплату, що також зазначається у специфікаціях до цього договору. Сторони можуть у специфікаціях до цього договору визначити інший порядок поставки товару. Строки і порядок поставки товару, якого на момент його замовлення покупцем немає на складі постачальника, узгоджуються сторонами в специфікаціях до цього договору.

Відповідно до п. 3.6. договору факт поставки товару засвідчується видатковою накладною, яка підписана повноважними представниками та скріплена печатками сторін.

Згідно із п. 3.8. договору товар поставляється окремими партіями, відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору.

Як передбачено п. 3.9. договору у специфікаціях вказується: найменування і код товару по каталогу підприємства-виробника, кількість, ціна, умови і терміни оплати, погодженої сторонами партії товару.

Відповідно до п. 3.10. договору датою поставки партії товару вважається дата видаткової накладної постачальника на окрему партію товару згідно специфікації.

Як передбачено п. 3.18. договору сторони можуть у специфікаціях до цього договору визначити інший порядок надання послуг.

Згідно із п. 5.1. договору ціни товару вважаються остаточно погодженими сторонами в видатковій накладній на момент поставки товару.

Як передбачено п. 6.1. договору покупець зобов`язаний здійснити оплату товару і послуг на умовах 100% передплати згідно рахунка постачальника.

Відповідно до п. 6.2. договору рахунок підлягає оплаті протягом 3 банківських днів з дати його виставлення. В разі порушення покупцем даної умови рахунок вважається недійсним, а постачальник має право змінити ціну товару і послуг.

У п.6.3., 6.4 договору сторонами погоджено, що при проведенні поставки з відстроченням оплати на підставі специфікації строк оплати визначається в такій специфікації. Якщо товар та/або послуги поставлено та/або виконано без попередньої оплати, а специфікацію про відстрочення оплати укладено не було, покупець зобов`язаний оплатити вартість такого товару та/або послуг протягом трьох банківських днів з дати поставки товару, вказаної в видатковій накладній та/або дати надання послуг, вказаної в акті наданих послуг.

Як передбачено п. 6.6. договору у разі наявності заборгованості у покупця за поставлені товари, кошти, які поступають на розрахунковий рахунок постачальника, зараховуються в рахунок погашення такої заборгованості згідно хронологічного порядку її виникнення та до повного її погашення, незалежно від призначення платежів у платіжному доручені.

Відповідно до п. 9.2. договору за порушення терміну оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла в період прострочення) від простроченої суми, за кожний день прострочення. Пеня може бути нарахована за весь період прострочення оплати.

Згідно із п. 9.3. договору керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України сторони домовилися, що у разі прострочення термінів оплати, встановлених умовами цього договору/специфікації покупець сплачує постачальнику 5 % річних від простроченої суми протягом 10 календарних днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги.

Як передбачено п. 11.8. договору, до правовідносин сторін, пов`язаних з укладанням, виконанням цього договору та/або сплатою штрафних санкцій згідно договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Вподальшому між товариством з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" (постачальником) та товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Форте" (покупцем) було підписано специфікації:

- від 11.02.2020р. №ТМУ00000101, за умовами якої товаром, який підлягає постачанню, є комплект SIDEKICK PRO ICD для CASE 23/ЗЗХХ та 44ХХ, DUAL HV, у кількості 1 шт., вартістю 20000 доларів США. Покупець зобов`язався оплатити товар на умовах попередньої оплати до 12.02.2020р. у розмірі 50% вартості товару та решту 50% вартості товару до 13.03.2020р., а постачальник поставити товар до 13.03.2020р;

- від 14.02.2020р. № ТМУ00000127 , за умовами якої товаром, який підлягає постачанню, є комплект переобладнання сівалки JD, у кількості 2 шт., загальною вартістю 15400 доларів США. Покупець зобов`язався оплатити товар на умовах попередньої оплати до 21.02.2020р. у розмірі 50% вартості товару та решту 50% вартості товару до 13.03.2020р., а постачальник поставити товар до 13.03.2020р;

- від 17.02.2020р. № ТМУ00000098, за умовами якої товаром, який підлягає постачанню, є комплект переобладнання обприскувача HARDI, вартістю 52050 доларів США. Покупець зобов`язався оплатити товар на умовах попередньої оплати до 11.02.2020р. у розмірі 50% вартості товару та решту 50% вартості товару до 13.03.2020р., а постачальник поставити товар до 13.03.2020р.

У специфікаціях сторони погодили, що вартість товару визначена в грошовому еквіваленті в іноземній валюті відповідно до курсу продажу долара США, що встановлений на Українській міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів на день, який передує оплаті товару.

Також, зазначено, що покупець здійснює оплату в національній валюті, згідно з специфікацією та розрахунку коригування вартісних показників до видаткової накладної.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" було поставлено на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Форте" товар, що підтверджується видатковими накладними, підписаними та скріпленими печатками обох сторін № 10911 від 28.04.2020р. на суму 417494 грн., № 14224 від 29.05.2020р. на суму 1401706,50 грн. та № 14214 від 29.05.2020 на суму 538600 грн.

Відповідно до розрахунку коригування суми № 167 від 10.08.2021р. до видаткової накладної № 10911 від 28.04.2020р. вартість товару за видатковою накладною 181637 грн., після переоцінки 175880,17 грн., результат переоцінки становить -10190,25 грн. Відповідно до розрахунку коригування суми № 165 від 10.08.2021р. до видаткової накладної № 14224 від 29.05.2020р. вартість товару за видатковою накладною 1401706,50 грн., після переоцінки 1332095,76 грн., результат переоцінки становить -69610,74 грн., внаслідок чого відбулось зменшення вартості товару на суму 79800,99 грн.

ТОВ «Тайтен Машинері Україна» зареєструвало в єдиному реєстрі податкових накладних відповідні розрахунки коригування вартісних і кількісних показників № 2143 від 10.08.2021р. до податкової накладної № 1478 від 29.05.2020р. та № 2145 від 10.08.2021 до податкової накладної № 2040 від 28.04.2020р.

У зв`язку із неналежним виконанням грошового зобов`язання, у відповідача перед позивачем за поставлений товар виникла заборгованість в сумі 279925,26 грн., що стало підствалю для звернення з позовом у даній справі. Позивач у позові просив також стягнути пеню в сумі 172468,10 грн. та 5% річних згідно п.9.3. договору в сумі 65601,83 грн.

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами ст.525, 526, 629 ЦК України та ст.193 ГК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, правовідносини сторін виникли на підставі договору №-ТМU-13529 Z-18 від 26.06.2018 р., який за своєю правовою природою є змішаним договором поставки та надання послуг з сервісного обслуговування, та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до положень ст.173, 174 ГК України та ст. 11, 202, 509 ЦК України.

У відповідності до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно ч. 1 ст.669 ЦК України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно ч. 1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Оцінюючи доводи апелянта про те, що товар було поставлено позивачем з простроченням зазначеним у специфікаціях, а відтак відповідачем не було здійснено прострочення з оплати товару, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.3.1 договору товар надається покупцю на складі постачальника протягом 5 робочих днів з дати зарахування: на поточний рахунок постачальника 100% загальної вартості товару, якщо інше не передбачено специфікацією до цього договору.

У п.6.3. договору сторонами погоджено, що при проведенні поставки з відстроченням оплати на підставі специфікації граничний строк оплати визначається в такій специфікації.

У специфікаціях від 11.02.2020 року, 14.02.2020 року, 17.02.2020 року (а.с.31-33) граничний строк оплати визначено - 13.03.2020р.. При цьому такий строк оплати не пов`язується з вчиненням інших дій позивачем, зокрема щодо поставки товару.

Натомість в специфікаціях зазначено, що відвантаження товару здійснюється продавцем після отримання суми передплати за вищезазначеними умовами.

З наведеного слідує, що сторони погодили постачання товару на умовах здійснення передоплати в строк до 13.03.2020 року, а визначений специфікаціями строк поставки товару - 13.03.2020 року, не змінює погоджених сторонами умов щодо здійснення попередньої оплати. Наведене спростовує доводи апеляційної скарги у відповідній частині.

Твердження відповідача про те, що позивач порушив обов`язок по наданню послуг з налаштування обладнання, передбачений п. 1.1. договору, що підтверджується відсутністю акту наданих послуг, в зв`язку з чим послуги залишились не наданими, а тому у відповідача відсутній обов`язок з проведення повної оплати за поставлений товар, оцінюються судом апеляційної інстанції критично з огляду на таке.

Пунктом 1.1. договору визначено, що постачальник зобов`язується поставити навігаційне обладнання та надати послуги по його налаштуванню, покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар та послуги на умовах цього договору.

При цьому, відповідно до п. 3.17. договору постачальник надає покупцю послуги згідно переліку зазначеному у специфікаціях протягом 5 робочих днів з дати поставки партії товару.

Натомість в наданих позивачем специфікаціях не визначено переліку послуг, які має надати постачальник покупцю, зокрема з встановлення та налаштування техніки вказаної в специфікаціях.

Щодо доводів відповідача про неналежну якість товару та неможливість його використання за призначенням, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.3.14, 3.15 договору при виявлені покупцем неналежної якості товару, що не могли бути виявлені при звичайному прийманні товару протягом встановленого виробником і зазначеного в гарантійному талоні гарантійного строку експлуатації товару, покупець вправі заявити постачальнику претензію. При цьому обов`язковою умовою задоволення претензії покупця є висновок експертизи, яка має бути проведена зазначеною постачальником установою, або підприємством, що здійснює гарантійний ремонт товарів відповідного виробника. Попередня оплата експертизи здійснюється стороною, що ініціювала її проведення, з наступним відшкодуванням її вартості винною стороною.

З наведеного слідує, що у разі виявлення відповідачем неналежної якості отриманого товару, він вправі звернутися з претензією до постачальника з дотриманням процедури визначеної положенням пунктів 3.14-3.15 договору, однак доказів такого звернення матеріали справи не містять.

Окрім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, наведені доводи апелянта не можуть слугувати підставою для відмови у позові, оскільки у п.6.3. договору сторонами погоджено, що при проведенні поставки з відстроченням оплати на підставі специфікації граничний строк оплати визначається в такій специфікації (в даних правовідносинах - 13.03.2020р.), при цьому, строк оплати не пов`язується з вчиненням тих чи інших дій позивачем. Водночас, у разі порушення прав відповідача позивачем відповідач не позбавлений права на судовий захист.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що отримання відповідачем товарів на загальну суму 2 277 999,51 грн. (з урахуванням розрахунку коригування суми, а.с. 43-44) на підставі договору №-ТМU-13529 Z-18 від 26.06.2018 р. підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними №10911 від 28.04.2020 року, №14214 від 29.05.2020 року та №14224 від 29.05.2020 року (а.с. 34-36).

За поставлений товар згідно видаткових накладних №10911 від 28.04.2020 року, №14214 від 29.05.2020 року та №14224 від 29.05.2020 року відповідач розрахувався частково на суму 1 998 074,25 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача (а.с. 37-42), таким чином сума заборгованості за поставлений товар становить 279 925,26 грн.

Належних та допустимих доказів на підтвердження повної оплати отриманого товару згідно видаткових накладних №10911 від 28.04.2020 року, №14214 від 29.05.2020 року та №14224 від 29.05.2020 року відповідач ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надав.

Оцінюючи посилання апелянта на платіжне доручення від 10.08.2021 року №5256, як на доказ оплати заборгованості на суму 709452,24 грн., а не як помилково зазначено судом першої інстанції на суму 709028,50 грн., оцінюється судом апеляційної інстанції критично з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було виставлено відповідачу два окремих рахунки за різними договорами, а саме:

- від 09.08.2021 №44950 на суму 423,74 грн. за товар поставлений згідно договору від 13.01.2015 року (вказаний договір не є предметом розгляду даного спору, а.с. 156 на звороті);

- від 22.06.2021 №784 на суму 709 028,50 грн. за договором №-ТМU-13529 Z-18 від 26.06.2018 р. (а.с. 156).

Натомість відповідачем оплачено вказані рахунки одним платежем на загальну суму 709452,24, що підтверджується платіжним дорученням №5256 від 10.08.2021 року, з призначенням платежу «згідно рахунків №44950 від 09.08.2021 року та №784 від 22.06.2021 року.

Враховуючи наведене судом першої інстанції правомірно було враховано, що вказане платіжне доручення на загальну суму 709452,24 грн. підтверджує оплату заборгованості за спірним у даній справі договором лише на суму 709028,50 грн.

Окрім того, надане відповідачем платіжне доручення від 10.08.2021 року №5256 на загальну суму 709 452,24 грн. не підтверджує оплату за весь поставлений товар згідно видаткових накладних №10911 від 28.04.2020 року, №14214 від 29.05.2020 року та №14224 від 29.05.2020 року на загальну суму 2 277 999,51 грн. Наведене свідчить, що відповідачем не надано суду доказів повної оплати отриманого від позивача товару, а тому позовні вимоги про стягнення основної заборгованості в сумі 279 925,26 грн. правомірно задоволенні судом першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі не оспорює правильність нарахування боргу з урахуванням відсотків річних та пені (зазначає лише про повну відсутність боргу), проте колегією суддів перевірені розрахунки позивача (а. с. 10-12), з урахуванням ст. ст. 549, 625 ЦК України та п. 9.2., 9.3 договору, та встановлено, що вони є математично правильними, відповідають конкретним обставинам справи та нормам чинного законодавства, а тому правомірно були стягнуті судом першої інстанції.

Окрім того, враховуючи приписи ст. 551 ЦК України, а також те, що умовами договору було визначено 5% річних від простроченої суми (п.9.3 договору), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зменшити розміру загальної суми пені, що підлягає стягненню з відповідача на 50%, тобто до 86234,35 грн.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 р., серія A, №303-A, п.29).

Згідно з ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 ГПК України.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 20.01.22р. у справі №924/1015/21 залишити без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Форте" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "11" квітня 2022 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.