Справа № 909/184/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.04.2022 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу від 04.04.2022 вх.№4527/22

Фізичної особи-підприємця Минника Михайла Федоровича , АДРЕСА_1 )

до боржника: Фізичної особи-підприємця Федак Наталії Ярославівни , АДРЕСА_2

про стягнення заборгованості за договором найму торгового місця у сумі 34446 грн 58 коп.

встановив: Фізична особа-підприємець Минник Михайло Федорович звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про видачу судового наказу про про стягнення з Фізичної особи-підприємця Федак Наталії Ярославівни заборгованості за договором найму торгового місця у сумі 34446 грн 58 коп., з яких 23056 грн 00 коп. заборгованості та 11390 грн 58 коп. пені, а також 248 грн 10 коп. судового збору.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення пені з огляду на таке.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий наказ може бути видано за вимогами про стягнення грошової заборгованості лише за письмовим договором.

Як вбачається із змісту поданої заяви, Фізична особа-підприємець Минник Михайло Федорович просить суд видати судовий наказ, зокрема про стягнення пені у розмірі 11390 грн 58 коп. за несвоєчасне виконання зобов`язань щодо оплати вартості товару зазначивши, що пеня нарахована відповідно до абзацу 3 п.2.3. договору №1 від 16.11.2020.

Однак, як вбачається з приєднаного до матеріалів справи договору найму торгового місця №16 від 02.01.2019, положеннями якого стягувач обґрунтовує основну заборгованість, відповідальність сторін за прострочку оплати (орендної плати) встановлена у п.7.1. договору, відповідно до якого наймач сплачує штраф в сумі 1 процента від заборгованої суми за кожний день прострочки.

Отже, сторони в договорі не встановили такого виду відповідальності як пеня за несвоєчасну оплату орендної плати. Таким чином, вимога про стягнення пені не підтверджена письмовим договором, який є підставою для видачі судового наказу.

За приписами ч. 3 ст. 152 ГПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 152, 153, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця Федак Наталії Ярославівни пені в сумі 11390 грн 58 коп. відмовити.

2. Повідомити заявника, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 3 -6 ч. 1 ст. 152 цього кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строк, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Дата підписання: 11.04.2022

Суддя Т.В. Максимів