ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2022 Справа № 917/1946/21

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Мусійченко Т.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛ Тандем" вул. Мадриківська, 161, кв. 103, Дніпро, 49000,

до Фізичної особи-підприємця Кротенко Дмитра Сергійовича АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1

про стягнення 118801,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СКЛ Тандем" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кротенко Дмитра Сергійовича про стягнення 118801,09 грн. заборгованості за договором поставки №06/08/20 від 06.08.2020р., з яких 96514,70грн. - основний борг, 3% річних - 2388грн., пеня - 14115,54грн., інфляційній втрати - 5782,85грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою від 23.12.2021р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

Так, ухвала суду від 18.01.2022 року була надіслана учасникам справи 20.01.2022 року рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали отримана відповідачем 29.01.22.

Строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву сплив.

Станом на 21.03.2022 року відповідач відзив на позов, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між сторонами був укладений договір поставки №06/08/20 від 06.08.2020р.

На виконання умов Договору ТОВ «СКЛ ТАНДЕМ» поставило ФОП Кротенко Д.С. товар вказаний сторонами у Замовленні № УТ456 від 05.08.2020р.

У відповідності до п.2.1 ціна товару встановлюється Постачальником і вказується у накладній. Загальна сума Договору становить сукупність сум. вказаних у накладних (п.2.2 Договору).

Оплата за поставлений товар здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на проточний рахунок Постачальника, вказаний в розділі 10 Договору, а також шляхом взаєморозрахунків однорідних зустрічних вимог або в іншій спосіб, не заборонений законодавством України.

На виконання умов Договору Постачальником на адресу Покупця було поставлено Товар на загальну суму 184 860 грн.

Отримання товару підтверджується підписаними з обох сторін видатковими накладними.

Так, згідно видаткової накладної №РН-6 від 07.08.2020р. ТОВ «СКЛ ТАНДЕМ» поставило товар відповідачу на суму 47608,80грн., згідно видаткової инкладної №16 від 25.08.2020р. ТОВ «СКЛ ТАНДЕМ» поставило товар на суму 137251,20грн.

Згідно накладної на повернення товару відповідач повернув позивачеві товар 11.03.2021р. на суму 47345,30грн.

Згідно акту звірки відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 96514,70грн.

У відповідності до умов Договору поставки №06/08/20 від 06.08.2020р. (п. 2.4) строк оплати за поставлений товар відбувається на умовах відтермінування, оплата здійснюється Покупцем на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару від Постачальника.

Такті чином, відповідач повинен був розрахуватися з позивачем за поставлений товар згідно видаткової накладної №РН-6 від 07.08.2020р. на суму 47608.80грн. - 06.09.2020 р., згідно видаткової накладної №16 від 25.08.2020 на суму 137251,20 грн. - 24.09.2020р.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання (невиконання або неналежне його виконання) настають правові наслідки, передбачені договором або законом Аналогічні приписи містяться в ст.ст. 216. 218 ГК України.

Згідно з частиною другою статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Таким чином, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання зі сплати позивачеві вартості товару, поставленого на підставі Договору №06/08/20 від 06.08.2020р. в розмірі 96514,70 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 96514,70 грн. є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних - 2388грн., пеню - 14115,54грн., інфляційній втрати - 5782,85грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті товару, з нього на користь позивача підлягають стягненню інфляційній втрати - 5782,85грн. та 3% річних - 2388грн. за загальний період з 11.03.21 р. по 07.12.21 р., відповідно до наданого розрахунку.

Стосовно вимог про стягнення 14115,54грн. пені позовні вимоги залишаються без розгляду.

Так, відповідно до частини 13 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвалою від 23.12.2021р. про залишення позовної заяви без руху було зобов`язано позивача надати докази щодо періоду нарахування пені з врахуванням ст. 232 ГК України.

Позивачем недоліки позовної заяви не усунено, не надано витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору в частині вимог про стягнення 14115,54грн. пені, тому суд залишає позовну заяву в цій частині без розгляду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив із наступного.

За п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з наведеним, керуючись положеннями п. 2 ч. 1 ст. 129, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2000,29 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом враховано, що позивач разом з позовною заявою подав до суду договір про надання правової допомоги від 01 червня 2021 року, акт про надання послуг від 02 червня 2021 року та платіжне доручення № 89934 від 06.12.21 р. про сплату 6500 грн.

Суд зазначає, що 03.10.2019 року Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі №922/445/19, висловила наступну позицію: "Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу приписів ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, сторона може заявити клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в разі неспівмірності відповідних витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач жодних заперечень стосовно розміру заявленої до стягнення суми витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надав, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що сума відповідних витрат підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 5727,69 грн.

Керуючись ст. ст. 46, 119, 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кротенко Дмитра Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛ Тандем" (вул. Мадриківська, 161, кв. 103, Дніпро, 49000, ) 96514,70 грн. - основного боргу, 3% річних - 2388грн., інфляційній втрати - 5782,85грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 2000,29 грн,, витрати на оплату правничої допомоги у сумі 5727,64 грн.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

3. В частині вимог про стягнення 14115,54 грн. пені, позов залишити без розгляду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.03.22

Суддя Киричук О.А.