ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022м. ДніпроСправа № 922/3743/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Тертишної К.В.

та представників:

від позивача: Репетун К.В. - адвокат;

від відповідача: Омелян О.О. - адвокат

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Тата Груп", м. Дніпро

про зобов`язання прийняти виконані роботи за договором та підписати акти виконаних робіт.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" звернулося до суду з позовом про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Тата Груп" прийняти виконані роботи за договором № 1 від 08.06.2018 та підписати акти виконаних робіт від 22.11.2018 № 1807 та від 23.11.2018 №№ 1808, 1809, 1810, 1811, 1812, 1813, 1814.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № 1 від 08.06.2018 про створення за замовленням та використання електронно-інформаційного ресурсу (www сайту) в частині виконання його обов`язку з прийняття виконаних робіт та підписання відповідних актів виконаних робіт.

Відповідач у відзиві, поданому до суду 22.11.2021, просить у позовних вимогах відмовити в повному обсязі, стягнути з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Тата Груп" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, а також на підставі частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на позивача всі судові витрати незалежно від результатів розгляду справи.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на преюдиційність обставин, встановлених рішенням Господарського суду Харківської області від 12.10.2021 у справі №922/2160/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Тата Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" про стягнення 132207,62 грн, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Відповідач зазначає, що предметом позову у справі № 922/2160/21 було стягнення суми попередньої оплати за невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" зобов`язань за договором № 1 від 08.06.2018 про створення за замовленням і використання електронно-інформаційного ресурсу (WWW сайту).

У відповіді на відзив, що надійшла на адресу суду засобами поштового зв`язку 15.12.2021, позивач указує на передчасність твердження відповідача про преюдиційність рішення Господарського суду Харківської області від 12.10.2021 у справі № 922/2160/21 з огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" подано апеляційну скаргу на це рішення. Відповідно до ухвали Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 відкрито апеляційне провадження, а тому рішення суду у справі № 922/2160/21 не набуло законної сили.

Також позивач зазначає, що його апеляційна скарга мотивована залишенням судом першої інстанції поза увагою аргументів Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" та поданих ним доказів стосовно того, що ним виконані належним чином усі зобов`язання за спірним договором. За твердженням позивача ним було створено Технічне завдання (Додаток № 1) та створений програмний продукт за договором відповідно до Додатку № 2, які були надіслані на електронну адресу відповідача. Здійснена відповідачем у цій справі оплата, мала місце без жодних зауважень щодо надісланих йому документів або щодо самого процесу розробки сайту. Позивач зазначає, що неодноразово звертався з вимогою про прийняття виконаних робіт та підписання актів виконаних робіт, однак відповідач ухилився від виконання свого обов`язку та не надав обґрунтованої відмови.

Позивач стверджує, що обставини та докази, на які він посилається у цій справі, не досліджувалися Господарським судом Харківської області, а отже відсутня ще одна обов`язкова умова для визначення рішення як преюдиційного.

Крім того, позивач зауважує, що відповідач у своєму відзиві, з урахуванням уже згадуваного рішення, посилається на невиконання позивачем зобов`язань за договором, але жодним чином не коментує та не спростовує аргументи позивача щодо надіслання ним належних документів, проведення презентації виконаної роботи. та немотивоване ухилення від підписання надісланих актів виконаних робіт.

Тож позивач вважає, що відповідач безпідставно ухиляється від підписання надісланих на його адресу актів виконаних робіт; доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, є такими, що не спростовують фактів та доказів, зазначених у позовній заяві; вимоги відповідача щодо покладення на позивача всіх судових витрат незалежно від наслідків розгляду справи задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 25.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.11.2021 з наступним відкладенням засідання на 14.12.2021, 18.01.2022 у межах продовженого ухвалою суду від 14.12.2021 підготовчого провадження до 24.01.2022 включно.

18.01.2022 представник позивача до суду не з`явився, проте подав клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з відрядженням, у задоволенні якого протокольною ухвалою судом відмовлено.

Ухвалою суду від 18.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 15.02.2022.

15.02.2022 представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 у справі № 922/2160/21 та копії акта № 15/02/2022 від 15.02.2022 про прийняття-передачу наданих послуг адвоката за договором про надання правової допомоги від 15.11.2021.

У судовому засіданні представники сторін надали пояснення по суті спору.

За наслідком судового засідання 15.02.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "СП Тата Груп" (далі замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" (далі виконавець, позивач) укладено договір № 1 від 08.06.2018 про створення за замовленням та використання електронно-інформаційного ресурсу (WWW сайту) (далі договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що виконавець за замовленням замовника зобов`язується на підставі та відповідно до Технічного завдання (Додаток № 1 до договору) створити програмний продукт WЕВ-сайт у складі комп`ютерної програми, бази даних, тексту, графіки (далі програмний продукт). Розробка програмного продукту виконується наступними етапами:

- створення технічного завдання;

- створення дизайну проєкту;

- створення web-сторінки сайту (верстка);

- система роботи з користувачами сайту;

- статичні сторінки;

-пошук товару;

- робота з прайс-аркушами;

- підсистема управління дебіторської заборгованості;

- інтеграція із системою 1С;

- створення технічного завдання для SEO оптимізації сайту.

Також виконавець зобов`язується передати замовнику всі (в повному складі) виключні майнові права на всі об`єкти, які створені або будуть створені виконавцем під час виконання цього договору, а замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи, послуги та права, які передаються за договором, й здійснити оплату відповідно до умов цього договору та переліку етапів робіт, строків виконання й вартості робіт (Додаток № 2).

Згідно з пунктом 2.1 договору виконавець створює програмний продукт у цілому в строк до 9 (дев`яти) календарних місяців із дати підписання цього договору.

Розробка програмного продукту здійснюється поетапно в терміни й відповідно до Додатку №2 (пункт 2.2 договору).

Кожний етап затверджується уповноваженою особою замовника до початку його виконання, в тому числі за допомогою електронної пошти, факсу і т.п. (пункт 2.3 договору).

З метою підтвердження факту виконання робіт виконавцем у цілому або виконання конкретного етапу на певну дату сторони складають відповідний акт прийому-передачі виконаних робіт (пункт 2.5 договору).

Відповідно до пункту 2.6 договору виконавець надає замовнику два примірника підписаного акта прийому-передачі виконаних робіт протягом 7 (семи) календарних днів після закінчення виконання робіт у цілому або закінчення виконання конкретного етапу згідно з Технічним завданням.

За змістом підпунктів 3.1.1, 3.1.4 пункту 3.1 договору замовник зобов`язується: надати необхідну інформацію для виконання виконавцем своїх зобов`язань за договором, погодження та затвердження сторонами Технічного завдання; своєчасно оплачувати роботи виконавця в порядку, встановленому розділом 4 цього договору.

За умовами підпунктів 3.3.1, 3.3.4 пункту 3.3 договору виконавець зобов`язується: на підставі і відповідно до Технічного завдання створити й надати замовнику для затвердження програмний продукт у порядку і в строки, передбачені цим договором; якісно і в терміни, встановлені у Додатку № 2 до договору, передати всі права на програмний продукт згідно з умовами цього договору та виконати роботи зі створення програмного продукту і введення програми в експлуатацію відповідно до Технічного завдання (Додаток № 1).

Сторони узгодили загальну вартість робіт, послуг, що виконуються/створюються при виконанні цього договору (далі вартість), - 260000,00 грн (пункт 4.1 договору).

Оплата здійснюється замовником за результатами кожного етапу відповідно з Додатком № 2 (пункт 4.2 договору). Оплата по Т/З - 70% попередня оплата, 30% - після підписання акта виконаних робіт; оплата етапів: 50% - попередня оплата, 50% - після підписання акта виконаних робіт (підпункт 4.2.1 договору).

Згідно з пунктом 6.2 договору, якщо в процесі створення виконавцем програмного продукту стане очевидним, що робота не буде виконана виконавцем належним чином з вини виконавця, замовник вправі відмовитися від договору або доручити створення програмного продукту іншій особі, а також вимагати від виконавця повного відшкодування завданих йому збитків.

Пунктом 8.1 договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та припиняє свою дію після виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань, а в частині наданих гарантій та переданих прав діє протягом усього строку прав на передані замовнику об`єкти права інтелектуальної власності.

Одностороннє розірвання договору допускається тільки за ініціативи замовника або після завершення й оплати будь-якого з етапів робіт за договором за умови письмового повідомлення виконавця у випадках, передбачених пунктом 7.2 договору (пункт 9.2 договору).

Узгоджених та підписаних сторонами Додатку № 1 (Технічне завдання) та Додатку № 2 сторони суду не надали.

За приписом частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.10.2021 у справі № 922/2160/21 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Тата Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" про стягнення за договором № 1 від 08.06.2018 про створення за замовленням та використання електронно-інформаційного ресурсу (WWW сайту) попередньої оплати в розмірі 92557,50 грн, індексу інфляції в сумі 14253,86 грн, 3% річних у сумі 6884,76 грн, 20% штрафної неустойки в сумі 18511,50 грн; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Тата Груп" попередню оплату в сумі 92557,50 грн, 3% річних у сумі 6884,76 грн, 20% штрафної неустойки в сумі 18511,50 грн, судовий збір у сумі 2025,26 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн; відмовлено в частині стягнення індексу інфляції в сумі 14253,86 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 у справі №922/2160/21 рішення місцевого господарського суду від 12.10.2021 залишено без змін.

Судовими рішеннями у справі № 922/2160/21 встановлені, зокрема, наступні обставини:

- 08.06.2018 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № Т000005387 на суму 13000,00 грн, який був оплачений позивачем платіжним дорученням № 2193 від 11.06.2018 з призначенням платежу - створення технічного завдання, без ПДВ.

- 18.07.2018 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № Т000005422 на суму 79557,50 грн, який був сплачений позивачем платіжним дорученням № 2250 від 23.07.2018 з призначення платежу - розробка програмного забезпечення, без ПДВ;

- 23.11.2018 відповідач виставив позивачу рахунки № Т000005424, № Т000005423, які не були сплачені;

- 08.12.2018 позивач направив на адресу відповідачу засобами поштового зв`язку лист про розірвання договору в односторонньому порядку з підстав не виконання відповідних умов договору, а саме не додержання вимог п.п. 2.2, 3.3.1, про що свідчить опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек та накладна.

Тож у межах справи № 922/2160/21 судами встановлено, що факт здійснення позивачем (ТОВ "СП Тата Груп") на користь відповідача (ТОВ "Компанія Стем") сплати за виставленими рахунками щодо створення технічного завдання та розробку програмного забезпечення відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 спірного договору підтверджується належними доказами, а саме відповідними платіжними дорученнями від 11.06.2018 на суму 13000,00 грн та 23.07.2018 на суму 79557,50 грн, наявними в матеріалах справи.

У той же час за умовами договору факт виконання робіт виконавцем у цілому або виконання конкретного етапу на певну дату повинен підтверджуватися відповідним актом прийому-передачі виконаних робіт, що передбачено пунктом 2.5 спірного договору.

При цьому матеріали справи № 922/2160/21 свідчать, що на момент виставлення другого рахунку, відповідачем не було створено ані технічного завдання, що є обов`язковим Додатком № 1 до договору, ані надано Додатку № 2 стосовно переліку етапів, видів, термінів виконання й вартості робіт, що, в свою чергу, є похідним від Додатку № 1.

Розглянувши копії скриншотів з електронних листів від 18.07.2018 і від 14.09.2018, надані відповідачем (ТОВ "Компанія Стем") на підтвердження направлення на електронну адресу позивача (ТОВ "СП Тата Груп") Додатків № 1 та № 2 до договору, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що вони не можуть вважатися належними доказами виконання робіт у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України, оскільки з незавірених копій знімку комп`ютерного монітору (скриншоту) не вбачається який саме лист та з яким змістом було відправлено на електронну адресу позивача; докази що саме вказані електронні адреси є офіційними електронними адресами позивача відповідачем не надано.

Також колегією суддів Східного апеляційного господарського суду наголошено на неможливості використання як доказу у справі наданої відповідачем (ТОВ "Компанія Стем") роздруківки електронної переписки з огляду на її невідповідність вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" через відсутність електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення та підтвердження наявності волевиявлення відправника щодо змісту такого документу.

При цьому Східним апеляційним господарським судом враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.04.2021 у справі № 910/8554/20, про те, що роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) у розумінні ч. 1 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 № 851-IV, відповідно до якої електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Подібні правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18, від 24.09.2019 у справі № 922/1151/18, від 28.12.2019 у справі № 922/788/19.

Крім того, як встановлено судами у справі 922/2160/21, умовами спірного договору сторони визначили єдиним документом, що підтверджує виконання певного етапу робіт, - акт приймання-передачі виконаних робіт.

Проте, підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт, зокрема акта з приводу виконання та затвердження Додатку № 1 до договору (Технічне завдання), матеріали справи не містять.

У свою чергу, позивач (ТОВ "СП Тата Груп"), не дочекавшись затвердження Додатків №№1, 2 та отримавши нові рахунки на оплату від 23.11.2018 № Т000005424, № Т000005423, враховуючи що відповідачем не виконані вже оплачені роботи зі створення WEB сайту, направив засобами поштового зв`язку лист від 08.12.2018 про розірвання договору в односторонньому порядку з підстав не виконання відповідних умов договору, а саме не додержання вимог п.п. 2.2, 3.3.1 та з вимогою повернення отриманих грошових коштів за договором, що передбачено пунктом 6.2 договору.

За вказаних обставин колегія суддів Східного апеляційного господарського суду визнала обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що матеріалами справи № 922/2160/21 підтверджується виконання позивачем (ТОВ "СП Тата Груп") взятих на себе зобов`язань: здійснення попередньої оплати - 70% за технічне завдання та 50% за розробку програмного забезпечення; надання відповідачу (ТОВ "Компанія Стем") усіх необхідних даних для створення програмного продукту. Однак, відповідач роботи за договором не виконав та прострочив виконання зобов`язання.

Скориставшись правом, наданим умовами договору та статтею 849 Цивільного кодексу України, позивач (ТОВ "СП Тата Груп") відмовився в односторонньому порядку від договору, про що відповідним чином повідомив відповідача (ТОВ "Компанія Стем"). При цьому ТОВ "СП Тата Груп" понесла певні витрати за спірним договором № 1 від 08.06.2018 у сумі 92557, 50 грн, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з порушенням умов договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" у позові в межах справи, що розглядається, зазначає, що договір № 1 від 08.06.2018 є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань.

Стверджуючи про належне виконання зі своєї сторони зобов`язань за спірним договором, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" вважає відмову Товариства з обмеженою "СП Тата Груп" від підписання актів про прийняття виконаних робіт необґрунтованою, адже умови договору виконавцем були виконані та необхідні документи надіслані замовнику (електронні листи від 18.07.2018, 14.09.2018; лист від 29.12.2018 № 70, направлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" засобами поштового зв`язку, з повідомленням про необхідність прийняття Товариством з обмеженою "СП Тата Груп" виконаної роботи та підписання актів виконаних робіт).

Позивач також наголошує, що відповідач (замовник) не заявляв зауважень до фактично виконаних робіт та сплатив необхідну суму на їх виконання, що свідчить про те, що виконавець діяв належним чином та виконав взяті на себе зобов`язання.

Відтак, позивач вважає, що відповідач не виконав покладених на нього за договором зобов`язань прийняти виконані роботи та підписати акти виконаних робіт, чим порушив права позивача.

Наведені обставини і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини щодо виконання сторонами своїх зобов`язань за укладеним договором № 1 від 08.06.2018.

Згідно з частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Правовідносини, що виникли між сторонами, характерні для договору підряду.

Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом статті 631 Цивільного кодексу України сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору в межах строку договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 849 Цивільного кодексу України передбачене право замовника відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків у разі, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина третя статті 651 Цивільного кодексу України).

Рішенням суду у господарській справі № 922/2160/21, яке набрало законної сили 17.01.2022, встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" роботи за спірним договором не виконані та допущено прострочення виконання зобов`язання, у зв`язку з чим замовник - Товариство з обмеженою відповідальністю "СП Тата Груп" на підставі статті 849 Цивільного кодексу України відмовився в односторонньому порядку від договору підряду.

Згідно з частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України зазначені обставини не підлягають доказуванню під час розгляду справи, що розглядається.

Частиною другою статті 653 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Викладене свідчить про відсутність договірних зобов`язань між сторонами, а відтак і прав позивача за договором, які підлягають захисту.

Також суд доходить висновку про безпідставність зауважень позивача стосовно того, що обставини та докази, якими він обґрунтовує позовні вимоги, зокрема щодо підтвердження факту надсилання замовнику документів на виконання умов договору (Додатків №№ 1, 2), не досліджувались у справі № 922/2160/21.

За вказаних обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

У позовній заяві позивач у справі попередньо визначив витрати у сумі 2270,00 грн зі сплати судового збору за подання позову та надав відповідні докази щодо його сплати.

Визначені відповідачем судові витрати, зазначені у відзиві на позов та складаються з витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України відсутність клопотання учасника справи про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не звільняє суд від необхідності при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховувати:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідачем разом із відзивом, тобто в межах передбаченого законом строку, подано попередній розрахунок судових витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, у загальній сумі 7000,00 грн, з яких: 1000,00 грн попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, вивчення й правовий аналіз матеріалів справи; 3000,00 грн підготовка та подання відзиву на позовну заяву; 3000,00 грн представництво інтересів клієнта в суді, складання інших процесуальних документів (далі - професійна правнича допомога) (а.с. 122).

Перебування відповідача з адвокатом Омеляном О.О. у договірних відносин щодо надання професійної правничої допомоги у справі № 922/3743/21 підтверджується укладеним між ними договором від 15.11.2021, а фактичне надання цих послуг - відповідним актом № 15/02/2022 від 15.02.2022.

Доказом наявного у Омеляна О.Ою статусу адвоката є надане суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2342 від 18.07.2011 (а.с. 149).

Здійснюючи аналіз заявленої відповідачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Оцінюючи надані позивачем докази на предмет обґрунтованості заявлених ним витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн, суд, з урахуванням критеріїв, визначених частиною п`ятою статті 129 цього Кодексу, вважає їх реальними та розумними.

Визначаючи розмір судових витрат, що підлягає розподілу між сторонами, суд також враховує нормативні приписи частин першої, четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин витрати зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн за подання позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Тата Груп" про зобов`язання прийняти виконані роботи за договором та підписати акти виконаних робіт.

Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн за подання позову покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Стем" (ідентифікаційний код 37575678; місцезнаходження: 61007, м. Харків, проспект Московський, буд. 262, офіс 301) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Тата Груп" (ідентифікаційний код 40257391; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Караваєва, буд. 39) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.03.2022.

Суддя І.І. Колісник