ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" березня 2022 р. Cправа № 902/1203/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро Прайм" (вул. Бойківська, 5е, офіс 2, м. Львів, 79026)

до: Комунального підприємства Бершадської міської ради "Бершадьводоканал" (вул. Героїв України, 20, м. Бершадь, Вінницька область, 24400)

про стягнення 54193,35 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Електро Прайм" подано позов до Комунального підприємства Бершадської міської ради "Бершадьводоканал" про стягнення 54193,35 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №1 про постачання електричної енергії споживачу від 06.04.2021 в частині повної та своєчасної оплати вартості спожитої електроенергії, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Електро Прайм" заявлено до стягнення з Комунального підприємства Бершадської міської ради "Бершадьводоканал" 54193,35 грн основного боргу.

Ухвалою суду від 04.01.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1203/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала вручена відповідачу 11.01.2022, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. При цьому таку ухвалу направлено позивачу на адресу електронної пошти, зазначену останнім у позовній заяві.

Разом з тим відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

06.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Електро Прайм" (Постачальник, позивач) та Комунальним підприємством Бершадської міської ради "Бершадьводоканал" (Споживач, відповідач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №1 (Договір), за змістом п. 1.1. якого цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - Споживач) постачальником електричної енергії (далі Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору.

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2 Договору).

Згідно із п. 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію (активну) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, підключених до електричних мереж у точках приєднання згідно переліку (Додаток 3), а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.5. Договору).

У Комерційній пропозиції (Додаток 2 до Договору) сторони погодили безготівковий спосіб оплати шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання. Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію - протягом 5 календарних днів після завершення місяця споживання; строк оплати - 10 календарних днів з дня отримання рахунків, термін оплати може бути продовжений у залежності від бюджетного фінансування (пункти 3,4 комерційної пропозиції).

Додатком №3 до Договору сторони визначили Перелік точок комерційного обліку за об`єктами Споживача.

У процесі виконання умов Договору між позивачем та відповідачем укладено ряд додаткових угод до Договору (а.с. 24-29, т. 1), зокрема, про збільшення вартості електричної енергії та продовження строку дії Договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

На виконання умов Договору за період травня 2020 року - лютого 2021 року позивач поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 773 016,49 грн, що підтверджується Актами приймання - передачі електроенергії:

- № 147 за травень 2020 року (33 678 кВт/год) на суму 63 146,26 грн з ПДВ;

- № 179 за червень 2020 року (27 765 кВт/год) на суму 52 059,37 грн з ПДВ;

- № 226 за липень 2020 року (29 070 кВт/год) на суму 54 506,26 грн з ПДВ;

- № 287 за серпень 2020 року (22 552 кВт/год) на суму 44 540,11 грн з ПДВ;

- № 288 за серпень 2020 року (12 404 кВт/год) на суму 26 569,37 грн з ПДВ;

- №301 за вересень 2020 року (43 283 кВт/год) на суму 99 724,03 грн з ПДВ;

- № 394 за жовтень 2020 року (41 869 кВт/год) на суму 96 466,18 грн з ПДВ;

- № 425 за листопад 2020 року (37 688 кВт/год) на суму 86 833,15 грн з ПДВ;

- № 475 за грудень 2020 року (34 886 кВт/год) на суму 83 377,51 грн з ПДВ;

- № 23 за січень 2021 року (34 864 кВт/год) на суму 83 324,93 грн з ПДВ;

- № 44 за лютий 2021 року (34 506 кВт/год) на суму 82 469,32 грн з ПДВ.

Як відображено у складеному позивачем Акті звірки взаєморозрахунків за Договором за період 01.01.2020 - 26.11.2021 та не спростовано відповідачем, Комунальним підприємством Бершадської міської ради "Бершадьводоканал" проведено розрахунок за спожиту електроенергію на суму 718 823,14 грн.

Несплата решти вартості спожитої електроенергії на суму 54 193,35 грн слугувала підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Окремо слід зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Електро Прайм" зверталося до Комунального підприємства Бершадської міської ради "Бершадьводоканал" із претензією від 06.07.2021 про сплату 54 193,35 грн заборгованості. За результатами відстеження поштового пересилання на офіційному сайті АТ "Укрпошта" таку претензію отримано відповідачем 12.07.2021, однак реагування Комунального підприємства Бершадської міської ради "Бершадьводоканал" на претензію, як і доказів сплати останнім заборгованості, матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними га іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Згідно із пунктом 2.1. Договору Постачальник продає електричну енергію (активну) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, підключених до електричних мереж у точках приєднання згідно переліку (Додаток 3), а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п. 4.3. ПРРЕЕ).

За умовами п. 5.5. Договору, який кореспондується із приписами п. 4.19. ПРРЕЕ розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць.

Так, відповідно до наявних у матеріалах справи Актів приймання - передачі електроенергії за період травня 2020 року - лютого 2021 року позивач поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 773 016,49 грн. При цьому Комунальне підприємство Бершадської міської ради "Бершадьводоканал" здійснило частковий розрахунок за поставлену електричну енергію на суму 718 823,14 грн.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 4 Комерційної пропозиції (Додаток 2 до Договору) визначено, що строк оплати за спожиту електричну енергію становить 10 календарних днів з дня отримання рахунків, термін оплати може бути продовжений у залежності від бюджетного фінансування.

Так, доказів отримання відповідачем рахунків на оплату матеріали справи не містять.

Однак в силу приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України у відповідача виник обов`язок оплати вартості спожитої електричної енергії за фактом отримання претензії від 06.07.2021, чого останнім не вчинено, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором не було здійснено оплати вартості спожитої електричної енергії на суму 54 193,35 грн (773 016,49 грн - 718 823,14 грн = 54 193,35 грн).

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Окремо слід зазначити, що на підтвердження заявленої до стягнення заборгованості матеріали справи містять Акт приймання-передачі електроенергії № 179 за червень 2020 року (27 765 кВт/год) на суму 52 059,37 грн з ПДВ, який підписано та скріплено печаткою лише зі сторони позивача.

Разом з тим у розумінні положень ст. 79 ГПК України на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Оскільки матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від Договору за спірний період червня 2020 року, при цьому у Акті приймання-передачі електроенергії № 179 за червень 2020 року ціна електричної енергії визначена за тарифом, обумовленим у Комерційній пропозиції (Додаток 2 до Договору), суд приймає такий доказ як допустимий, з урахуванням його вірогідності у сукупному зв`язку з іншими доказами у справі.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості, в т.ч. доказів погашення заявленої заборгованості повністю чи частково (платіжні доручення, виписки банківських установ тощо).

Разом з тим факт існування заборгованості відповідача перед позивачем витікає з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, то витрати позивача на сплату судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 270 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Бершадської міської ради "Бершадьводоканал" (вул. Героїв України, 20, м. Бершадь, Вінницька область, 24400; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро Прайм" (вул. Бойківська, 5е, офіс 2, м. Львів, 79026; ) 54 193,35 грн - боргу за спожиту електроенергію та 2 270 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно із приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ; відповідача - .

Повне рішення складено 21 березня 2022 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Стрийська, 86в, офіс 6, м. Львів, 79026 (адреса для листування);

3 - відповідачу - вул. Героїв України, 20, м. Бершадь, Вінницька область, 24400.