ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2022 року м.Дніпро Справа № 904/8445/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чередка А.Є., Коваль Л.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпров'є 2021" та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2021 ( суддя Ярошенко В.І.) у справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м.Дніпро

до Товарної біржі "Придніпров'є", м.Дніпро

про стягнення неустойки

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товарної біржі "Придніпров'є" неустойки у подвійному розмірі своєчасно неперерахованого гарантійного внеску переможця електронного аукціону у сумі 224 594 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем п.106 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об'єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №432 та п.3 договору на проведення електронних аукціонів з продажу об'єктів малої приватизації між організатором аукціону та оператором електронного майданчика від 28.01.2021 №1ТБП щодо своєчасного перерахування сплаченого гарантійного внеску переможця електронного аукціону на казначейський рахунок органу приватизації.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2021 у даній справі позов задоволено частково; стягнуто з Товарної біржі "Придніпров'є" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Державного бюджету України неустойку в розмірі 112 297 грн; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано посиланням на порушення відповідачем строку встановленого на перерахування гарантійного внеску позивачу. Розмір заявленої позивачем до стягнення суми неустойки є надмірно великим, порівняно із порушеним відповідачем зобов'язанням, тому суд дійшов висновку про зменшення суми стягуваної неустойки на 50%.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпров'є 2021", не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Аргументуючи апеляційну скаргу, апелянт вказує, що позивач невірно тлумачить положення п.4 розділу 5 договору №1ТБП щодо необхідності сплати неустойки у разі несвоєчасного перерахування оператором електронного майданчика реєстраційного та / або гарантійного внеску.

На думку скаржника, у силу дослівного тлумачення умов вказаного договору розрахунок подвійного розміру неустойки здійснюється від неперерахованої суми, водночас механізм розрахунку неустойки у разі несвоєчасного виконання зобов'язання умовами договору не передбачено, у зв'язку з чим, зобов'язання зі сплати неустойки у сумі 224594,00 грн у біржі не виникло.

Крім того, умовами договору передбачено чіткий обов'язок оператора сплатити неустойку у подвійному розмірі.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях також звернулося з апеляційною скаргою на рішення господарського суду від 20.12.2021 у даній справі, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач зазначає, що у п.4 розділу 5 договору передбачена відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання його умов, зокрема й у разі несвоєчасного перерахування оператором електронного майданчика реєстраційного (гарантійного) внеску, яка полягає у сплаті оператором неустойки у подвійному розмірі неперерахованої суми реєстраційного (гарантійного) внеску.

Позивач вважає хибним висновок суду першої інстанції про те, що розмір заявленої позивачем неустойки є надмірно великим, а зменшення стягуваної суми на 50 % узгоджується з завданням та засадами господарського судочинства, оскільки відповідачем не надано жодних доказів того, що застосування до відповідача неустойки в повному обсязі може лягти непомірним тягарем або призвести до настання негативних наслідків для нього.

Крім того, за твердженням скаржника, не відповідає дійсності позиція суду першої інстанції стосовно того, що стягнення неустойки в повному обсязі може бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора, оскільки вказана вище сума неустойки стягується до Державного бюджету України, а не в дохід Регіонального відділення.

3.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпров'є» просить апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення 3 034,72 грн.

В обґрунтування своєї правової позиції заявник вказує, що перерахування гарантійного внеску було здійснено оператором із запізненням строку, але в повному обсязі. У договорі відсутній обов'язок оператора сплачувати неустойку у подвійному розмірі від вже перерахованої ним суми реєстраційного (гарантійного) внеску. При цьому, за несвоєчасне виконання зобов'язання законодавством України передбачене застосування іншого виду неустойки як-то пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Крім того, відповідач вважає незаконним зменшення судом першої інстанції неустойки на 50% з посиланням на те, що Господарський суд Дніпропетровської області помилково визначився з правомірністю нарахування штрафу 100% від несвоєчасного перерахування суми, оскільки така відповідальність умовами договору не передбачена, отже судом невірно здійснено тлумачення договірних умов, при цьому суд помилково не застосував до правовідносин сторін спору ст.231 Господарського кодексу України.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 для розгляду апеляційної скарги ТОВ "Придніпров'є 2021" визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Чередко А.Є., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2022 апеляційну скаргу товариства на рішення Господарського суду Дніпропетровської області залишено без руху та повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали шляхом надання доказів сплати судового збору у сумі 3 405,00 грн.

На виконання вимог ухвали суду від 18.01.2022 скаржником надані докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату суду від 07.02.2022 призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Чередка А.Є. (для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження тощо).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2022 для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження тощо визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Коваль Л.А.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 07.02.2022 відкрито провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Придніпров'є 2021" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2021; згідно положень ч.13 ст.8, ч.2 ст.271 Господарського процесуального кодексу України постановлено розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.01.2022 для розгляду апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 апеляційну скаргу Регіонального відділення залишено без руху та повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали шляхом надання доказів сплати судового збору в сумі 3 405,00 грн.

Розпорядженням керівника апарата суду від 14.02.2022 у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Чередка А.Є. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи (для вирішення питання для відкриття апеляційного провадження тощо), за результатами якого визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Парусніков Ю.Б., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.02.2022 відкрито провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2021; згідно положень ч.13 ст.8, ч.2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України постановлено розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розпорядженнями керівника апарату суду від 21.03.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв'язку з усуненням обставин, що зумовили заміну судді Чередка А.Є.

Відповідно до протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.03.2022 для розгляду апеляційних скарг визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кузнецова В.О., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.

У поданій апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпров'є 2021» просить замінити відповідача - товарну біржу "Придніпров'є" її правонаступником, яким є товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпров'є 2021".

За приписами ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов'язки того суб'єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб'єкта переходять лише окремі права і обов'язки.

Статтею 83 Цивільного кодексу України визначено, що юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Отже, з точки зору зазначеної норми закону, усі товариства належать до однієї організаційно-правової форми юридичної особи.

Згідно з частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.5 ст.104 Цивільного кодексу України).

Перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (ч.1 ст.106 Цивільного кодексу України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення залучення інвестицій та запровадження нових фінансових інструментів» прийнято у новій редакції Закон України «Про товарні біржі», яким передбачено, що до 01.07.2021 усі товарні біржі повинні змінити свою організаційно-правову форму на акціонерне товариство, товариство з обмеженою відповідальністю або товариство з додатковою відповідальністю.

Загальними зборами членів товарної біржі «Придніпров'є» прийнято рішення щодо припинення товарної біржі «Придніпров'є» в результаті реорганізації шляхом перетворення в товариство з обмеженою відповідальністю (протокол №04/08 від 05.08.2021), про що 08.11.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відповідні зміни.

Відповідно до статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпров'є 2021" вказане товариство є правонаступником товарної біржі «Придніпров'є».

Згідно ст.108 Цивільного кодексу України до нової юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпров'є 2021» перейшло усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи - товарної біржі «Придніпров'є».

Враховуючи викладене, у спірних правовідносинах наявні підстави для заміни відповідача - товарну біржу «Придніпров'є» його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю "Придніпров'є 2021".

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

28.01.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградських областях (організатор аукціону) та Товарною біржею "Придніпров'є" (оператор електронного майданчику) укладено договір про проведення електронних аукціонів з продажу об'єктів малої приватизації між організатором аукціону та оператором електронного майданчику № 1 ТБП, відповідно до п.1 якого оператор електронного майданчика та організатор аукціону співпрацюють в напрямку забезпечення приватизації шляхом продажу на електронних аукціонах способами, визначеними відповідно до статті 13 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року № 432 "Про затвердження Порядку проведення електронних аукціонів для продаж) об'єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу" (зі змінами), об'єктів малої приватизації, інформаційне повідомлення про продаж яких опубліковано в електронній торговій системі, відповідно до законодавства України та цього договору.

Пунктом 3 розділу 2 договору передбачено, що оператор електронного майданчику зобов'язується забезпечити, зокрема, перерахування сплаченого гарантійного внеску переможця електронного аукціону на казначейський рахунок органу приватизації, зазначений в інформаційному повідомленні розділі VII цього договору, протягом п'яти робочих днів з дня опублікування в ETC договору купівлі-продажу.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє з 28.01.2021 по 31.12.2021. У випадку, якщо жодна із сторін, в письмовій формі, не заявила при припинення договору до моменту закінчення його дії, договір вважається продовженим на наступний рік, на тих самих умовах (розділ IV пункт 1).

У пункті 4 розділу V договору зазначено, що у разі неперерахування або несвоєчасного перерахування оператором електронного майданчика реєстраційного та/або гарантійного внеску на казначейські рахунки органу приватизації, зазначені в інформаційному повідомленні в розділі VII цього договору оператор електронного майданчика сплачує неустойку в подвійному розмірі неперерахованої суми реєстраційного та/або гарантійного внеску.

17.03.2021 відбувся електронний аукціон по лоту: комплекс будівель та споруд, загальною площею забудови 1022 кв. м. у складі: адміністративний будинок літ. А-2, теплиці літ. Б-1, Б1-1, Б2-1, сарай (тимчасовий) літ. В, парники літ. Г, д, навіс літ. Е, огорожа № 1-10, мостіння І, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пров. Яливцевий, 7-Б.

Електронною торговою системою 17.03.2021 було сформовано протокол про результати електронного аукціону з визначенням переможця, який надав найвищу цінову пропозицію через електронний майданчик ТБ "Придніпров'є".

Відповідно до п. 70 Порядку проведення електронних аукціонів для продаж об'єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу договір купівлі-продажу об'єкта приватизації за результатами проведення електронного аукціону укладається між органом приватизації та переможцем електронного аукціону протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем формування протоколу про результати електронного аукціону, та опубліковується органом приватизації в електронній торговій системі через особистий кабінет протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем його укладання.

Договір купівлі-продажу за результатами аукціону без умов з продажу об'єкта малої приватизації - окремого майна - комплекс будівель та споруд, загальною площею забудови 1 022 кв. м. у складі: адміністративний будинок літ. А-2, теплиці літ. Б-1. Б1-1, Б2-1, сарай (тимчасовий) літ. В, парники літ. Г, Д. навіс літ. Е, огорожа №1-10. мостіння І, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, пров. Яливцевий, 7-Б, було опубліковано в електронній торговій системі 16.04.2021.

Станом на 23.04.2021 оператором електронного майданчика, в порушення умов договору, не було перераховано на казначейський рахунок Регіонального відділення сплачений переможцем електронного аукціону гарантійний внесок у сумі 112 297 грн. Гарантійний внесок переможця електронного аукціону було перераховано ТБ "Придніпров'є" на казначейський рахунок Регіонального відділення лише 20.05.2021.

Листом від 03.06.2021 № 11-01-03367 Регіональне відділення звернулось до директора ТБ "Придніпров'є" та повідомило про необхідність виконання зобов'язань, визначених умовами договору від 28.01.2021 № 1 ТБП, а саме про необхідність сплати неустойки у подвійному розмірі за несвоєчасне перерахування гарантійного внеску переможця електронного аукціону у сумі 224 594 грн.

Несплата відповідачем неустойки у вказаному вище розмірі стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами ст.269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, враховуючи таке.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.22 ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - це платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.

З метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації об`єкти приватизації поділяються на об`єкти малої приватизації та об`єкти великої приватизації (ч.1 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" встановлено, що об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та Порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок сплати плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.2 ст.28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" електронний аукціон проводиться відповідно до договору, що укладається між організатором аукціону з операторами електронних майданчиків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №432 затверджено Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу (надалі - Порядок).

Вищевказаний Порядок визначає механізм проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації (далі - об`єкт приватизації) з використанням електронної торгової системи, визначення переможця за результатами електронного аукціону, розміру та порядку внесення плати за участь в електронному аукціоні, а також визначення додаткових умов продажу відповідно до положень Закону.

Пунктом 28 Порядку закріплено, що особа, яка має намір взяти участь в електронному аукціоні, сплачує реєстраційний та гарантійний внески для набуття статусу учасника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" гарантійний внесок - це сума коштів, що становить визначену у відсотках частину стартової ціни об`єкта приватизації, яка вноситься потенційним покупцем об`єкта приватизації для забезпечення виконання його зобов`язання щодо участі в аукціоні у вигляді грошових коштів або банківської гарантії.

Відповідно до ч.11 ст.14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" для участі в аукціоні з продажу об`єкта малої приватизації гарантійний внесок сплачується на рахунок оператора електронного майданчика, через який подається заява на участь у приватизації.

Згідно з п.3 розділу ІІ договору оператор електронного майданчика зобов`язується забезпечити перерахування сплаченого гарантійного внеску переможця електронного аукціону на казначейський рахунок органу приватизації, зазначений в інформаційному повідомленні та розділі VII цього договору, протягом п`яти робочих днів з дня опублікування в ЕТС договору купівлі-продажу об`єкта приватизації.

17.03.2021 відбувся електронний аукціон по лоту: комплекс будівель та споруд, загальною площею забудови 1022 кв. м. у складі: адміністративний будинок літ. А-2, теплиці літ. Б-1, Б1-1, Б2-1, сарай (тимчасовий) літ. В, парники літ. Г, д, навіс літ. Е, огорожа № 1-10, мостіння І, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пров. Яливцевий, 7-Б.

Договір купівлі продажу за результатами аукціону було опубліковано в ЕТС 16.04.2021.

Таким чином, на відповідача, як оператора електронного майданчика, покладений обов`язок перерахувати на користь позивача, як організатора торгів, гарантійний внесок, сплачений учасником торгів в строк до 23.04.2021 включно.

Відповідач здійснив перерахування гарантійного внеску на рахунок позивача лише 20.05.2021.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 Цивільного кодексу України).

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, договір про проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації між організатором аукціону та оператором електронного майданчика №1ТБП від 28.01.2021 є належною правовою підставою, у розумінні норм ст.11 Цивільного кодексу України, для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків за цим договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судами встановлено, що відповідач гарантійний внесок на користь позивача у встановлений договором строк не перерахував.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з п.4 розділу V Договору у разі неперерахування або несвоєчасного перерахування оператором електронного майданчика реєстраційного та/або гарантійного внеску на казначейські рахунки органу приватизації, зазначені в інформаційному повідомленні та розділі VII цього договору, оператор електронного майданчика сплачує неустойку у подвійному розмірі неперерахованої суми реєстраційного та/або гарантійного внеску.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки, апеляційний господарський суд погоджується з судом першої інстанції, що він виконаний арифметично правильно, з дотриманням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору.

Отже, вимога про стягнення з відповідача неустойки заявлена позивачем правомірно та обґрунтовано, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача неустойка в розмірі 224 594,00 грн.

Можливість зменшення розміру неустойки передбачене положеннями Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Аналіз приписів ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України дає підстави для висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

З викладеного вбачається, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

До того ж, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 904/4685/18, від 21.11.2019 у справі № 916/553/19, від 22.11.2019 у справі № 922/937/19, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18).

Крім того, при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін. Досліджуючи питання про зменшення пені суд повинен об`єктивно оцінити чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів обох сторін, а не лише відповідача. Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити і з того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

Господарський суд повинен комплексно оцінити чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи рішення про зменшення неустойки до 50% судом першої інстанції не досліджено майновий стан сторін; не встановлено виняткових обставини, які мають істотне значення та заслуговують на увагу при вирішенні питання щодо зменшення пені, і які перешкоджали виконанню відповідачем зобов`язань за договором.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність у суду підстав, з власної ініціативи, застосувати право щодо зменшення розміру пені.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає незаконним зменшення судом першої інстанції неустойки на 50%.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин приписів ст.231 Господарського кодексу України, якою передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови (ч.4 ст.179 Господарського кодексу України).

Договір №1ТБП від 28.01.2021 є стандартизованим, укладеним на підставі типового договору про проведення електронних аукціонів з продажу об'єктів малої приватизації між організатором аукціону та оператором електронного майданчика, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 02.05.2018 №592 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.05.2018 за №624/32076.

У даному випадку умовами спірного договору передбачена відповідальність оператора електронного майданчика у разі несвоєчасного перерахування гарантійного внеску на казначейські рахунки органу приватизації шляхом сплати неустойки у подвійному розмірі неперерахованої суми гарантійного внеску.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг).

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Встановивши наведені обставини, колегія суддів вважає, що звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач не спростував наведених висновків місцевого господарського суду та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права.

Разом з цим, позивачем доведено, що оскаржуване рішення ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення господарського суду - зміні.

Керуючись ст.ст.269, 275, 277, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Замінити відповідача - товарну біржу «Придніпров'є» його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю "Придніпров'є 2021".

У задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпров'є 2021" відмовити

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2021 у справі №904/8445/21 змінити, виклавши в наступній редакції: "Позов задовольнити повністю. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпров'є 2021» (49000, м. Дніпро, вул.Полігонна,25А, офіс 201; ідентифікаційний код 37007216) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м.Дніпро, вул. Центральна, буд.6; ідентифікаційний код 42767945) до Державного бюджету України неустойку в розмірі 224 594,00 грн. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпров'є 2021» (49000, м. Дніпро, вул.Полігонна,25А, офіс 201; ідентифікаційний код 37007216) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м.Дніпро, вул. Центральна, буд.6; ідентифікаційний код 42767945) витрати зі сплати судового збору в розмір 3 368,91 грн. Наказ видати після набрання рішенням законної сили".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпров'є 2021» (49000, м.Дніпро, вул.Полігонна,25А, офіс 201; ідентифікаційний код 37007216) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6; ідентифікаційний код 42767945) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405,00 грн.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до п.2 ч.1 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.О. Кузнецов

Суддя Л.А.Коваль

Суддя А.Є.Чередко