ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року справа № 17-14-01/1494(707/2962/21) м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/473/21(707/2962/21) за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про захист прав споживачів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області із позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (далі також - відповідач) про захист прав споживачів з такими вимогами:

- зобов`язати відповідача поновити розподіл електричної енергії позивачу до його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на умовах, що були до 27.08.2021;

- стягнути із відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 75000,00 грн.

Позивач у позові також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позову позивач вказав на незаконність припинення відповідачем розподілу електричної енергії позивачу без повідомлення (попередження), що завдало останньому та його сім`ї моральної шкоди через відсутність протягом довгого часу електричної енергії (світла), що унеможливило водопостачання із водяної свердловини, відведення води з будинку, користування сантехнічними засобами, побутовими приладами; створило дискомфорт у середовищі існування позивача та третіх осіб, неможливість проживання у належному позивачу будинку на постійній основі, необхідність забезпечувати себе їжею, водою, відсутність охорони будинку. Оскільки припинення розподілу електричної енергії відбулося в учбовий період, дитина позивача була позбавлена можливості навчатись належним чином, бо у вечірній час не могла без світла вивчати матеріали.

Ухвалою від 10.12.2021 Черкаський районний суд Черкаської області відкрив провадження у справі №707/2962/21 за позовом і вирішив її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши на його безпідставність, необґрунтованість та невідповідність вимогам чинного законодавства.

Крім того, відповідач заявив клопотання про закриття провадження у справі за вимогою позивача про зобов`язання відповідача поновити розподіл електричної енергії позивачу до його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на умовах, що були до 27.08.2021 у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою від 17.01.2022 Черкаський районний суд Черкаської області передав справу №707/2962/21 до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 16.02.2022 Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В. прийняв справу №707/2962/21 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про захист прав споживачів, що надійшла із Черкаського районного суду Черкаської області, до розгляду в межах справи №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", присвоїв справі №707/2962/21 єдиний унікальний номер 17-14-01/1494(707/2962/21), вирішив розглядати справу №17-14-01/1494(707/2962/21) в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалу від 16.02.2022 Господарський суд Черкаської області надіслав сторонам 16.02.2022 рекомендованими листами, які були вручені позивачу 23.02.2022 і відповідачу 17.02.2022.

Заяви по суті справи, інші заяви та клопотання від сторін до Господарського суду Черкаської області не надходили.

Дослідивши наявні у справі №17-14-01/1494(707/2962/21) матеріали, господарський суд зауважує таке.

11 червня 2017 року набрав чинності Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VШ. Відповідно до цього Закону з 01.01.2019 публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" здійснює розподіл електричної енергії в межах закріпленої за ним території Черкаської області, виконує функції, має права і обов`язки оператора системи розподілу на підставі отриманої ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 16.11.2018№ 1447.

Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між оператором системи розподілу та користувачами системи розподілу, крім Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VШ, є Кодекс системи розподілу, затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, Кодекс комерційного обліку електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 та Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

02 червня 2020 року відповідач як оператор системи розподілу і позивач як споживач уклали між собою договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №339151 (далі - Договір №339151).

Згідно з п. 2.1 Договору №339151 оператор системи розподілу надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи розподілу, за об`єктом (об`єктами), технічні параметри якого фіксуються в "Паспорті точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача", який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи розподілу.

У підписаному сторонами додатку 2 до Договору №339151 сторони визначили об`єкт споживача, за яким оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії - це житловий будинок АДРЕСА_1 з приєднаною потужністю за точкою розподілу 30,0 кВт.

За твердженням позивача 27 серпня 2021 року відповідач без попередження припинив розподіл електричної енергії до будинку позивача АДРЕСА_1 (відключив його від енергопостачання). Саме поновлення розподілу електричної енергії до цього об`єкту на умовах станом до 27.08.2021 позивач в порядку захисту своїх прав споживача й вимагає від відповідача.

Відповідач у поданих ним заявах по суті справи визнав факт припинення ним 27 серпня 2021 року розподілу електричної енергії до вказаного об`єкту позивача без його попередження з підстави заниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок оператора системи та інших споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отож в даному випадку визнаний відповідачем факт припинення ним 27 серпня 2021 року розподілу електричної енергії до вказаного об`єкту позивача без його попередження не підлягає доказуванню.

Втім 7 вересня 2021 року, тобто до подання позивачем позову, відповідач поновив розподіл електричної енергії до будинку позивача АДРЕСА_1 (підключив його до енергопостачання), що підтверджується підписаним обома сторонами актом про опломбування від 07.09.2021 і не заперечується позивачем.

Позивач не привів у позові ніяких доводів і не надав суду доказів на підтвердження того, що умови надання відповідачем послуг з розподілу електричної енергії до будинку позивача АДРЕСА_1 , які надаються відповідачем після 07.09.2021, є відмінними від умов надання відповідачем таких послуг станом до 27.08.2021.

Таким чином, предмет спору за вимогою позивача про зобов`язання відповідача поновити розподіл електричної енергії позивачу до його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на умовах, що були до 27.08.2021, відсутній.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин провадження у справі №17-14-01/1494(707/2962/21) за вимогою позивача про зобов`язання відповідача поновити розподіл електричної енергії позивачу до його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на умовах, що були до 27.08.2021, підлягає закриттю з підстав відсутності предмету позову.

Відповідно до положення частини другої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з приписами ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Пленуму Верховного Суду України у пунктах 3, 5 своєї постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З матеріалів справи убачається, що позивач у своєму домоволодінні по АДРЕСА_1 здійснював генерацію (виробництво) електричної енергії, яку споживав сам і через мережі відповідача продавав.

Припинення відповідачем розподілу електричної енергії до будинку позивача АДРЕСА_1 (відключення його від енергопостачання), яке мало місце у період з 27.08.2021 до 07.09.2021, унеможливило продаж виробленої позивачем електроенергії через мережі відповідача, але не перешкоджало споживанню домоволодінням позивача виробленої ним електричної енергії.

Тому доводи позивача про відсутність у нього протягом вказаного періоду електричної енергії, що унеможливило водопостачання із водяної свердловини, відведення води з будинку, користування сантехнічними засобами, побутовими приладами; створило дискомфорт у середовищі існування позивача та третіх осіб, неможливість проживання у належному позивачу будинку на постійній основі, необхідність забезпечувати себе їжею, водою, відсутність охорони будинку, неможливість навчання дитини є непереконливими.

Позивач, крім зазначених у позові його тверджень, не надав суду ніяких доказів на підтвердження понесення ним втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних йому та членам його родини внаслідок припинення відповідачем розподілу електричної енергії до будинку позивача АДРЕСА_1 (відключення його від енергопостачання) у період з 27.08.2021 до 07.09.2021.

Отже позивач не доказав наявності моральної шкоди внаслідок припинення відповідачем розподілу електричної енергії до будинку позивача АДРЕСА_1 (відключення його від енергопостачання) у період з 27.08.2021 до 07.09.2021, що є самостійною достатньою підставою для відмови позивачу в позові за вимогою про стягнення моральної шкоди в розмірі 75000,00 грн.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", тому не сплачував його при поданні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір від сплати якого позивач в установленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

З огляду на викладене, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, відмову позивачу у позові за вимогою про стягнення моральної шкоди в розмірі 75000,00 грн. і закриття провадження у справі за вимогою про зобов`язання відповідача поновити розподіл електричної енергії позивачу до його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на умовах, що були до 27.08.2021, немає підстав для повернення судового збору із бюджету, стягнення судового збору до бюджету із відповідача і покладання інших судових витрат позивача на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 231, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У позові за вимогою про стягнення моральної шкоди в розмірі 75000,00 грн. відмовити повністю.

Закрити провадження у справі за вимогою про зобов`язання відповідача поновити розподіл електричної енергії позивачу до його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на умовах, що були до 27.08.2021.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його ухвалення.

СУДДЯ М.В. Дорошенко