ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2022м. ДніпроСправа № 904/498/22
За позовом Державного підприємства "Криворізький експертно-технічний центр держпраці", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 19 822,42 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У :

Державне підприємство "Криворізький експертно-технічний центр держпраці звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у розмірі 19 822,42 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 16 488,00 грн.;

- 3 % річних у розмірі 909,64 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 2 424,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №0382/Н від 18 лютого 2020 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 27.03.2020 по 27.01.2022 у сумі 909,64грн. та інфляційні збитки за період з квітня 2020 року по січень 2022 року.

Відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, взяти до уваги те, що є державним підприємством, яке засноване на державній власності. Розрахункові рахунки, які підприємство використовує у своїй господарській діяльності, арештовані відповідно до постанов Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 13.12.2021 та від 08.02.22 в рамках виконавчих проваджень №67823225, №67849771. Відповідач зводить свою позицію до того, що знаходиться у тяжкому фінансовому стані та не має змоги вчасно проводити розрахунки з контрагентами.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відсутність грошових коштів у боржника, не звільняє останнього від відповідальності. Право позивача вимагати сплати боргу з урахуванням положень ч.2 ст. 625 ЦК України, є способом захисту його майнового права. Жодних доказів, які б спростували заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором, відповідач не надав.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2022 справу №904/498/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою господарського суду від 11.02.2022 відкрито провадження у справі.

Враховуючи приписи частини тринадцятої статті 8, статті 12, частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2020 року між Державним підприємством "Криворізький експертно-технічний центр держпраці" (виконавець) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник) укладено договір №0382/Н (а.с. 5-6).

Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується за замовленням згідно поданої заявки виконати, а замовник прийняти та оплатити наступні роботи: навчання та перевірка знань посадових осіб та фахівців Інгульської шахти на право керівництва підривними роботами в період з 02.03.2020 по 06.03.2020 (без ПДВ).

Вартість робіт на момент укладання договору складає 16 488,00грн. з ПДВ (п. 2.1. договору).

Згідно п. 2.2 договору оплата виконаних робіт здійснюється замовником протягом 20 календарних днів з дати підписання акту виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Виконавець зобов`язаний надати замовнику рахунок та податкову накладну, оформлену відповідно до вимог чинного законодавства (п.2.2. договору).

По закінченню виконання робіт сторони складають акт виконаних робіт, який замовник зобов`язаний підписати та повернути виконавцю протягом трьох банківських днів з дня його одержання, або в такий самий строк надати письмову обґрунтовану відмову з переліком недоліків, що підлягають усуненню. У випадку прийняття виконавцем обґрунтованої відмови замовника, недоліки усуваються за рахунок виконавця протягом строку, додатково узгодженого сторонами (п.3.1. договору).

Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів встановлено пунктом 4 договору.

Так, згідно п.4.1. договору, за невиконання обов`язків згідно договору виконавець та замовник несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України.

В разі прострочення платежу замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання (п.4.2. договору).

Усі спори, пов`язані з виконанням цього договору, повинні вирішуватись шляхом переговорів між представниками сторін. При неможливості досягнення згоди, спори підлягають розгляду в господарському суді відповідно до діючого законодавства України (п.4.3. договору).

Відповідно до п. 7.2 договору договір укладено на термін: з моменту підписання до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір №0382/Н від 18.02.2020 був чинним протягом спірного періоду.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу передбачені договором послуги на суму 16 488,00 грн., що підтверджується підписаним актом прийняття-здачі робіт від 06.03.2020 (а.с.7) та виставив рахунок №0382001/Н від 06.03.2020 на оплату наданих послуг (а.с. 8).

Відповідач за надані послуги не розрахувався.

04.10.2021 позивач направив відповідачу претензію за вих. №2758/01.3 від 04.10.2021 з вимогою у строк 10 днів з моменту отримання сплатити на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 16 488,00грн. (а.с. 9).

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" отримало претензію 20.10.2021, однак не розрахувалось за виконані роботи, заборгованість складає 16 488,00грн.

Позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 16 488,00 грн., 3 % річних у розмірі 909,64 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2 424,78 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, розмір та порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Уклавши вищевказаний договір, у виконавця та замовника виникли зобов`язальні правовідносини один перед одним, а саме: у виконавця - Державного підприємства "Криворізький експертно-технічний центр держпраці" - надати послугу з навчання та перевірки знань посадових осіб та фахівців, а у замовника - Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" - прийняти та оплатити її.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом пункту 2.2. договору, оплата виконаних робіт здійснюється замовником протягом 20 календарних днів з дня підписання акту виконаних робіт.

Акт здачі-приймання виконаних робіт складено та підписано сторонами 06.03.2020, тож строк оплати вартості наданих послуг є таким, що настав 26.03.2020, прострочка з 27.03.2020.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 16 488,00грн. відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16 488,00грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивач нарахував та просить стягнути 3% річних у сумі 909,64грн за період з 27.03.2020 по 27.01.2022 та інфляційні втрати у розмірі 2 424,78грн. за період з квітня 2020 року по січень 2022 року.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3 % річних та втрат від інфляції, судом встановлено його арифметичну вірність (тобто помилок не виявлено).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає сума 19 822,42грн., з яких: основний борг у сумі 16 488,00грн., 3% річних у сумі 909,64грн. та втрати від інфляції у сумі 2 424,78грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №73 від 27.01.2022 (а.с. 11).

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом повністю, судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 481,00грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державного підприємства "Криворізький експертно-технічний центр держпраці" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 19 822,42 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, б. 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Державного підприємства "Криворізький експертно-технічний центр держпраці" (50042, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Миколи Світальського, б. 1К; ідентифікаційний код 31223828) основний борг у розмірі 16 488 (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 00коп., 3 % річних у розмірі 909 (дев`ятсот дев`ять) грн. 64 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 424 (дві тисячі чотириста двадцять чотири) грн. 78 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00коп, видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 23.03.2022.

Суддя Н.М. Євстигнеєва