РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.04.2022Справа № 910/18780/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобалмані"

до відповідачів:

1. Головного управління ДФС у м. Києві

2. Державної казначейської служби України

про відшкодування шкоди у розмірі 168 119,88 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобалмані" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди у розмірі 168 119,88 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Так, з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження сторін.

Як вбачається з матеріалів справи поштові відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі були вручені сторонам у справі.

Відповідачі не подали до суду відзив на позов, тобто не скористалися наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобалмані" є небанківською фінансовою установою, відповідно до свідоцтва про реєстрацію ФК №239, реєстраційний номер 13102417 від 12.11.2009, та здійснює діяльність на підставі ліцензії №1 від 02.04.2013 та дозволів/свідоцтв НБУ №5 від 14.09.2010, №5/2 від 08.09.2011, №5/3 від 02.04.2013, №5/4 від 29.07.2013, №5/5 від 23.06.2016, №5/6 від 23.09.2016, №5/7 від 31.07.2017, №5/8 від 05.08.2019.

Відповідно до договору суборенди нерухомого майна №238 від 01.07.2020, позивачу було передано у суборенду на оплатній основі приміщення, заг. площею 5,00 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Г, приміщення.

Як вбачається із протоколу обшуку від 27.05.2021, старшим слідчим з ОВС четвертого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві Паламарчук В.О., на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2021 по справі №755/939/18, проведено обшук в приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Г, яке знаходиться в користуванні ТОВ "Глобалмані", та вилучено купюри, візуально схожі на грошові кошти Національної валюти України у загальній сумі 5 723 713 грн, зокрема: 187 купюр номіналом 1 000 грн, 2 198 купюр номіналом 500 грн, 15 911 купюр номіналом 200 грн, 11 162 купюри номіналом 100 грн, 688 купюр номіналом 50 грн, 4 333 купюри номіналом 20 грн, 1 397 купюр номіналом 10 грн, 543 купюри номіналом 5 грн, 268 купюр номіналом 2 грн, 132 купюри номіналом 1 грн.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2021 по справі №755/939/18 задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС четвертого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві Блинов О.С. про поновлення строку на подання клопотання про арешт на вилучене майно та клопотання про накладення арешту на вилучене майно в рамках кримінального провадження №0000007; накладено арешт на речові докази: купюри, візуально схожі на грошові кошти Національної валюти України у загальній сумі 5 723 713 грн, зокрема: 187 купюр номіналом 1 000 грн, 2 198 купюр номіналом 500 грн, 15 911 купюр номіналом 200 грн, 11 162 купюри номіналом 100 грн, 688 купюр номіналом 50 грн, 4 333 купюри номіналом 20 грн, 1 397 купюр номіналом 10 грн, 543 купюри номіналом 5 грн, 268 купюр номіналом 2 грн, 1 032 купюри номіналом 1 грн, які вилучені 27.05.2021 під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Г.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.07.2021 скасовано ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2021, якою накладено арешт на купюри, візуально схожі на грошові кошти Національної валюти України у загальній сумі 5 723 713 грн, в рамках кримінального провадження №0000007; та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС четвертого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві Блинова О.С., погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури Хацковим Д.О., про накладення арешту на купюри, візуально схожі на грошові кошти Національної валюти України у загальній сумі 5 723 713 грн у рамках кримінального провадження №0000007 - відмовлено.

15.07.2021 представником ТОВ "Глобалмані" було направлено на адресу ГУ ДФС у м. Києві клопотання про повернення тимчасово вилученого майна разом.

Указане клопотання було отримано слідчим управлінням 16.07.2021.

30.08.2021 представник ТОВ "Глобалмані" звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.09.2021 у справі №761/31263/21 частково задоволено скаргу та зобов`язано слідчого з особливо важливих справ четвертого СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві на досудовому розслідуванні якого перебуває кримінальне провадження, або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000007 від 12.01.2018, повернути ТОВ "Глобалмані", майно, вилучене 27.05.2021 під час проведення обшуку за адресою: ТОВ "Глобалмані", м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Г, а саме: грошових коштів у сумі 5 723 713, 00 грн.

13.09.2021 представником позивача суду разом із супровідним листом від 13.09.2021 була направлена на адресу ГУ ДФС у м. Києві копія зазначеної ухвали для виконання.

Платіжним дорученням №33 від 29.10.2021 на суму 5 723 713,00 грн були повернуті грошові кошти на рахунок позивача, у призначенні платежу зазначено: "повернення грошових коштів ТОВ "Глобалмані"; ухвала Київського апеляційного суду від 12.07.2021". Вказаний платіж проведено банком 01.11.2021, про що містить відмітка на платіжному дорученні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача 1 щодо неповернення тимчасово вилученого майна позивачу була завдана шкода, яку позивач просить стягнути з відповідача 1. На думку позивача, є підстави для стягнення 3% річних та інфляційних втрат від знецінення неповернутих грошових коштів за період з 12.07.2021 по 01.11.2021.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Проте, за відсутності підстав для застосування частини 1 статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини 6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.

Для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність умов щодо неправомірності дій завдавача шкоди, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і завданою шкодою.

Обов`язок доведення наявності обов`язкових умов покладається на позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що мало місце протиправна бездіяльність відповідача 1, яка полягала у невиконанні вимог ч. 7 ст. 236, п. 2 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України та неповерненні тимчасово вилученого майна.

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку. Копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня. Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України, після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Таким чином, обов`язок негайно повернути тимчасово вилучене майно після скасування ухвали про накладення арешту на майно прямо передбачений чинним законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Київського апеляційного суду від 12.07.2021 скасовано ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2021, якою накладено арешт на купюри, візуально схожі на грошові кошти Національної валюти України у загальній сумі 5 723 713 грн, в рамках кримінального провадження №0000007; та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС четвертого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві Блинова О.С., погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури Хацковим Д.О., про накладення арешту на купюри, візуально схожі на грошові кошти Національної валюти України у загальній сумі 5 723 713 грн у рамках кримінального провадження №0000007 - відмовлено.

Таким чином, 12.07.2021 після відмови у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, грошові кошти мали бути повернуті позивачу.

Відповідно до платіжного доручення №33 від 29.10.2021 на суму 5 723 713,00 грн були повернуті грошові кошти на рахунок позивача. Вказаний платіж проведено банком 01.11.2021, про що містить відмітка на платіжному дорученні.

З огляду на зазначене, суд погоджується із доводами позивача щодо наявності ознак протиправності у бездіяльності відповідача 1 щодо неповернення грошових коштів.

Разом з тим, суд не погоджується із доводами позивача що мають місце факти невиконання грошового зобов`язання та користування чужими грошовими коштами.

Як передбачено нормами КПК України, після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не можна вважати користуванням чужими грошовими коштами виконання вимог КПК України щодо забезпечення схоронності вилученого майна, а відтак відсутні підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Окрім того, позивачем не надано доказів того, що неповернення тимчасово вилучених коштів у визначений ним період завдало його інтересам шкоди.

За таких обставин, суд вважає недоведеним факт понесення позивачем матеріальної шкоди в розмірі, заявленому до стягнення.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, на підставі викладеного вище суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобалмані" до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди у розмірі 168 119,88 грн - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна