ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2022 р. Справа №921/183/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді Бонк Т.Б.

Суддів Матущак О.І. Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Кострик К.,

за участю представників учасників справи:

позивача- адвоката Онищук М.,

відповідача - Луківа Р.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" від 18.10.2021 вих.№1001вих-21-7651 від 18.10.2021 (вх. суду від 20.10.2021 №01-05/3490/21)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2021 (суддя Чопко Ю.О., повний текст рішення складено 22.09.2021, м. Тернопіль)

у справі № 921/183/21

за позовом: Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", м.Тернопіль,

про стягнення 3 246 956,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

У березні 2021року АТ "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про стягнення 3 246 956,35 грн, з яких 2 744 052,99 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 361 131,34 грн пені, 88 604,34 грн 3%річних та 53 167,04 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сторони уклали договір транспортування природного газу № від 19.09.2018, за умовами якого позивач (оператор) надає відповідачу (замовнику) послуги транспортування природного газу, складовими яких є доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи, замовлення фізичного транспортування природного газу на підставі підтвердженої номінації та вчинення дій з врегулювання добового небалансу, а замовник- сплачує оператору вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при виконанні договору. Умовами п.4.1 договору передбачено обов`язок замовника здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, вартість якої розраховується за кожен день перевищення. Позивач вказує, що за результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача ним здійснено розрахунок плати за перевищення потужності за період травня-грудня 2019року на загальну суму 2 898 452,70грн та виставлені відповідні рахунки відповідачу, які останній не оплатив в повному обсязі у передбачені договором строки(до 20-го числа місяця, наступного за звітним), у зв`язку з чим позивач вказує, що неоплаченою залишається заборгованість в сумі 2 744 052,99 грн. Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та п.13.5 договору позивач заявив до стягнення 361 131,34 грн пені, 88 604,34 грн 3%річних та 53 167,04 грн інфляційних втрат.

09.09.2021 відповідач подав до суду першої інстанції пояснення щодо застосування позовної давності, в яких вказав, що правовідносини, які склались між сторонами, за своєю суттю є правовідносинами, які виникла на підставі договору транспортування продукції трубопроводами, за умовами якого здійснюється переміщення природного газу трубопроводами, а тому така господарська діяльність належить до категорії перевезень вантажів і до них повинні застосовуватись положення ч.5 ст. 315 ГК України, згідно з якою для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, застосовується спеціальна позовна давність тривалістю шість місяців. У зв`язку з чим відповідач вважає, що шестимісячний строк позовної давності для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення сум основної заборгованості за надані у травні-грудні 2019року послуги сплив у 2020році.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2021 у справі № 921/183/21 відмовлено у задоволенні позову та на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 48 704,35грн судового збору.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що умовами п.2.3 договору сторони передбачили, що обсяги наданих послуг за договором визначаються у відповідних додатках №1(розподіл потужності) та/або додатку №2(розподіл потужності з обмеженням), які, як встановлено судом, сторони не підписали. При цьому суд відхилив доводи позивача, що у випадку непідписання зазначених додатків необхідно вважати, що потужності надавались на подобовій основі, вказавши, що вживання в цьому пункті частики «крім» передбачає, що про надання доступу до потужності на подобовій основі в порядку винятку можливе лише при узгодженості місячних показників.

Поряд з тим суд зазначив про відсутність підстав для висновку, що оператор надавав послуги в спірний період безоплатно, так як предметом спору в цій справі є застосування підвищеного, по суті, штрафного тарифу на послуги транспортування природного газу. Відтак оскільки умовами п.7.1 договору передбачена оплата послуг транспортування газу по тарифам, встановленим регулятором, саме ці тарифи і повинні застосовувати.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про покладення судових витрат на відповідача, оскільки він за період травня-грудня 2019року підписав вісім однотипних актів надання послуг перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, чим, на думку суду, сприяв створенню в позивача хибного враження, що готовий платити по штрафних тарифах за перевищення, в той час як в суді ПрАТ «Тернопільгаз» це заперечувало. Таким чином, суд вказав, що відповідальність за доведення справи до суду треба покласти на відповідача і, відповідно, покласти на нього витрати.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що:

-суд першої інстанції неправомірно застосував умови договору у редакції до 01.05.2019, оскільки постановою НКРЕКП №580 від 22.04.2019 змінена типова форма договору транспортування природного газу, на виконання якої сторони уклали додаткову угоду №4;

-оскільки за укладеним договором (в первісній його редакції) від моменту його підписання відповідачу не надавались послуги з розподілу замовленої потужності в точках входу та виходу до/газотранспортної системи та послуги фізичного транспортування газу на підставі підтверджених номінацій, які входять до комплексу послуг з транспортування, підстав для підписання сторонами додатків №1 та №2 не було;

- умовами пунктів 2.3,2.7,6.1 сторони погодили, що надання доступу до потужності на період однієї газової доби та отримання плати у разі перевищення розміру договірної потужності не обумовлюється підписаннями додатків №1 та №2;

-додаток№1 є необов`язковим у випадку не замовлення потужності на гарантованій (постійній) та/або переривчатій основі на річний, квартальний або місячний період, а доступ до потужності з обмеженнями (у випадку надання якого підписується додаток№2) не використовується відповідачем у його господарській діяльності;

-помилковими є висновки суду про штрафний характер тарифу, застосованого при обрахунку вартості перевищення замовленої потужності, оскільки такий встановленим ч. 6 ст. 4 ЗУ «Про ринок природного газу» принципам та покликаний врахувати економічно обгрунтовані та прозорі витрати Оператора газотранспортної системи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач зазначає, зокрема, що згідно з положеннями п. 1 Глави 7 розділу ІХ Кодексу газотранспортної системи (далі-Кодексу ГТС) доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі договору транспортування та підтвердженої оператором ГТС номінації, а доступ до потужності точок входу/виходу протягом доби-на підставі договору транспортування та підтвердженої оператором ГТС реномінації. Водночас, ПрАТ «Тернопільгаз» не подавало, а АТ «Укртрансгаз» не підтверджувало жодних номінацій чи реномінацій на газову добу протягом спірного періоду, що, на думку відповідача, виключає замовлення та надання послуги з розподілу потужності на добу наперед, розподілу потужності протягом доби.

Крім того, відповідач вказує, що обсяги перевищення замовленої потужності є фактично обсягами небалансів за відповідні місяці (різницею між обсягами газу, поданими замовником для транспортування на точці входу, та відібраними замовником з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації). Відповідач зазначає, що фактично протягом спірного періоду мав місце негативний небаланс (перевищення обсягів відібраного газу над обсягами переданого), щомісячні обсяги якого для відповідача є обсягами виробничо-технологічних витрат та втрат природного газу в газорозподільній системі, які визначаються за підсумками місяця та не можуть мати остаточного результату за підсумками доби і не можуть передбачатись, що виключає замовлення послуги розподілу потужності на період однієї газової доби чи на добу наперед, як вказує скаржник.

14.12.2021 відповідач також подав письмові пояснення щодо окремих питань, які є предметом розгляду справи, в яких зазначає, що сторони не уклали необхідних для можливості визначення замовленої потужності додатків №1 та №2. Крім того, сторони не погодили в договорі передбачених п.2 гл.2 розділу ІХ Кодексу ГТС обов`язкових умов щодо точки входу/виходу, обсяг розподіленої (договірної) потужності, період (річний, квартальний, місячний), тип потужності(гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями), що позбавляє можливості встановити на який саме період наданий доступ до потужності та в яких точках входу/виходу, з якими технічними характеристиками цих точок. Вказує, що позивач не надав інформації яким чином відповідачу присвоєні ЕІС-коди та на підставі яких даних визначені точки входу/виходу до/із газотранспортної системи відповідача, а надані позивачем звіти про використання замовленої потужності не містять розрахунку вартості перевищення розміру договірних потужностей з визначенням кількості замовлених точок входу та точок виходу. Крім того, в долучених позивачем доказах відсутні алокації відборів та подач замовника, на підставі яких відповідно до п.8.4 договору має здійснюватись розрахунок вартості плати за перевищення договірної потужності, та відсутні формули та розрахунки перевищення замовленої потужності, що позбавляє можливості здійснити правильність їх нарахувань.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 у справі № 921/183/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача.

Подальший рух справи викладено в ухвалах апеляційного суду.

Так, ухвалою від 09.03.2022 призначено розгляд справи на 29.03.2022.

У судовому засіданні 29.03.2022 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги. Представник відповідача заперечив щодо апеляційної скарги та надав усні пояснення, зокрема, зазначив про пропуск позивачем строку спеціальної позовної давності для звернення до суду з позовом у даній справі.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - змінити з огляду на наступне.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

19.09.2018 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" ( оператор) та ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (замовник) уклали договір транспортування природного газу №, відповідно до п.2.1 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених цим договором, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг(том 1,а.с. 6-16).

Положеннями п. 2.3 договору визначено, що послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Відповідно до п. 2.4 договору обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 транспортування) до цього договору.

Згідно з п. п. 2.6 та 2.7 договору сторони погодили, що замовник має виконувати вимоги, визначені в кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також планувати послуги на умовах, зазначених у договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

У пункті 2.8 договору встановлено, що додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Відповідно до п. 3.2 договору Оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному договором.

Згідно із п. 6.1 та п. 6.2 договору оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу.

Відповідно до п. 7.1 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого кодексом.

Пунктом 8.1 цього договору встановлено, що величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначених у додатку 1 до цього договору. Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу та оформлюється додатком 1 до цього договору.

Відповідно до п. 11.1 договору, послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг.

У п. 11.2 договору визначено, що оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.

Замовник протягом 2-х днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від писання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку.

Відповідно до п. 13.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. Так у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу ( п. 13.5 договору).

В подальшому до вказаного договору сторони укладали додаткові угоди, а саме 28.08.2018 укладено додаткову угоду №1, 30.11.2018 додаткову угоду №2, 28.12.2018 додаткову угоду №3, 01.05.2019 додаткову угоду №4.

Так, зазначеною додатковою угодою №4 сторони вирішили викласти розділи ІІ-ХІІ договору в наступній редакції.

Згідно з п.2.1 договору Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі - Послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1 Договору).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2493 (далі - Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором (п. 2.2 Договору).

Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на вебсайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на вебсайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання з відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника (п. 2.2 договору).

Обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (п. 2.3. договору).

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п. 2.4. Договору).

Згідно з п.2.5 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у договорі.

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (п. 2.6. Договору).

Умовами п. 2.7. договору передбачено, що:

- додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

-додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

-додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Згідно з п. 2.8. договору взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Відповідне до п. 3.2 договору оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим Договором.

Умовами п. 4.1. договору передбачені обов`язки замовника, зокрема:

-своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг;

-дотримуватися обмежень, встановлених цим Договором та Кодексом;

-не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі;

-здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим Договором та Кодексом;

-здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим Договором;

-здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Згідно з п.6.1 договору оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком №1 (розподіл потужності) та/або додатком №2 (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Відповідно до п. 8.1. договору вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком №1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Вартість договірної потужності замовника на період газового місяця визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця(п.8.2 договору).

Відповідно до п.8.4 договору вартість замовленої потужності замовника на період газового місяця визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця.

Абз. 4 зазначеного пункту передбачено, що у випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником, визначений Оператором ГРТС на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до 20-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У абз. 5 цього ж пункту визначена формула, за якою розраховується вартість перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця(однією з складових формули є р-кількість замовлених точок входу в точок виходу, зазначених у додатку №1).

Звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, який надається до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату.

Пунктом 9.1. передбачено, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю-продажу природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

Відповідно до пункту 9.2. договору у разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

Послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформляються оператором і замовником актами наданих послуг (п. 11.1 договору).

Умовами пунктів 11.2, 11.3 передбачено, що оператор до 15-го числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику 2 примірника акта наданих послуг за газовий місяць. Замовник протягом 2днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу, підписаного уповноваженим представником, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг.

Пунктом 11.4. договору погоджено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

В матеріалах справи відсутні докази укладення сторонами додатків №1(розподіл потужності) та №2 до договору (розподіл потужності з обмеженнями), наявний додаток №3 з переліком комерційних вузлів обліку газу.

До позовної заяви позивач долучив акти наданих послуг, відповідно до яких АТ «Укртранасгаз» надало, а ПрАТ «Тернопільгаз» отримало послуги перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи на загальну суму 2 898 452,70грн:

-акт №05-2019-/1000519 за травень 2019року на суму 680 280,47грн;

-акт №06-2019-/1000619 за червень 2019року на суму 214 243,68грн;

-акт №07-2019-/1000719 за липень 2019року на суму 254 399,71грн;

-акт №08-2019-/1000819 за серпень 2019року на суму 304 126,43грн;

- акт №09-2019-/1000919 за вересень 2019року на суму 242 212,50грн;

-акт №10-2019-/1001019 за жовтень 2019року на суму 202 595,52грн;

-акт №11-2019-/1001119 за листопад 2019року на суму 419 109,72грн;

-акт №12-2019-/1001219 за грудень 2019року на суму 581 484,67грн.

Вказані акти підписані представником відповідача та скріплені його печаткою.

Також до позовної заяви позивач долучив відповідні помісячні рахунки за перевищення замовленої (договірної) потужності, в яких зазначений обсяг перевищення замовленої потужності тис.м куб/добу (сумарний за місяць) і відповідний тариф, а також звіти про використання замовленої потужності за травень-грудень2019року, в яких зазначено: ІЦЕС -код точки входу/виходу - 56ZG-DSO-3100003, щодобові обсяги фактично використаної потужності, та замовлена (договірна) потужність за добу в обсязі- 0,00000 тис.м куб/добу, та які відповідно до реєстру відправлених файлів з інформаційної платформи АТ «Укртрансгаз» направлені відповідачу.

Згідно з долученими позивачем копіями банківських виписок, 29.09.2019 та 30.08.2019 відповідач перерахував позивачу 154 399,71грн з призначенням платежу «перевищення замовленої потужності договір № від 19.09.2018 згідно з рахунком №07-2019-/1000719 від 31.07.2019» (том 1,а.с. 104-105).

У зв`язку з неоплатою за перевищення замовленої потужності позивач заявив до стягнення 3 246 956,35 грн, з яких:

- 2 744 052,99 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, нарахованої за період травня-грудня 2019року,

-361 131,34 грн пені, яка нарахована за період 20.06.2019 по 03.11.2020

-88 604,34 грн 3%річних, які нараховані за період з 20.06.2019 по 03.11.2020;

-53 167,04 грн інфляційних втрат, нарахованих за зобов`язання травня-грудня 2019року.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення оплати за перевищення договірної потужності за травень-грудень 2019 року, підставою заявленого позову є неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності згідно з укладеним договором транспортування природного газу № від 19.09.2018.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами статті 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України)

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не кається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 32 Закону "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Отже, правовідносини між замовником та оператором газотранспортної системи щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування газу, у тому числі послуг балансування системи, що є складовими послуги транспортування природного газу, однією із особливостей яких є те, що вони здійснюються виключно на підставі договору транспортування, регламентуються, окрім як загальними положеннями про зобов`язання/договір та їх виконання, також спеціальними нормами, що регулюють правовідносини, які виникають стосовно функціонування газотранспортної системи України, зокрема положеннями Кодексу газотранспортної системи та Типового договору, який, з урахуванням приписів ч.4 ст.179 ГК України, визначає зміст та умови договору, укладеного між сторонами у цій справі.

Відповідно до п. 1 глави 3 "Основні засади доступу до газотранспортної системи" розділу І Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2497 від 30.09.2015, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N1383/27828, затверджено типовий договір транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Відповідно до положень пунктів 1, 9, 10 глави 1 розділу VIII цього Кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. Замовлені величини розподілу потужності визначаються додатком до договору транспортування природного газу.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 19.09.2018 між AT "Укртрансгаз" (оператором) та ПрАТ «Тернопільгаз»(замовником) укладено договір транспортування природного газу №, п.2.1 якого встановлено, що оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Зокрема, у п.2.3 цього договору визначені послуги, які можуть бути надані замовнику за договором:

- послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи ( далі - розподіл потужності);

-послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

-послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

01.05.2019 між сторонами спору укладена додаткова угода №4 до договору транспортування природного газу № від 19.09.2018, п.1 якої встановлено викласти розділи ІІ-ХІІ договору в новій редакції.

Згідно з додатковою угодою №4 від 01.05.2019 Оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує Оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1 договору).

Відповідно до п.2.3 договору в редакції цієї угоди обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Згідно з п.2.7 договору в редакції цієї угоди додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями), та /або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Згідно з п. 3.2 договору Оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим договором.

У випадку, якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником, визначений Оператором на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п. 8.4 договору).

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що сторони, укладаючи додаткову угоду №4, узгодили можливість замовлення відповідачем потужності на одну добу наперед (можливість отримання послуг) за умовами договору та визначили підстави, порядок виникнення обов`язку з оплати у випадку, коли обсяг використаної потужності перевищує обсяг договірної потужності за результатами звітного місяця, а отже досягли згоди щодо цієї істотної умови.

Додаткова угода №4 вступає в силу з моменту підписання, тобто з 01.05.2019.

Відповідно до п. 1 гл.1 розділу VIII "Порядок укладення договору транспортування природного газу та фінансове забезпечення" Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Згідно з п.п.1,2,10 глави 1 розділу IX "Розподіл потужності" Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний - потужність в визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці - починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності. Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 2.3 договору обсяг послуги, що надається за договором № від 19.09.2018, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Пунктом 2.7 додаткової угоди №4 до договору встановлено, що додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Окрім того, відповідач повинен мати безпосередній доступ до газотранспортної системи, який забезпечується у місцях фізичного з`єднання з нею, тоді як право користування газотранспортною системою, зокрема, її потужністю на точках входу та виходу, право використання кожного виду потужності виникає на підставі договору (п. 1 глави 3 розділу І, п. 1 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС).

Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу (п. 10 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС).

Вказаними положеннями Кодексу ГТС на відповідача покладається обов`язок замовити гарантовану потужність для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат.

Оператор газотранспортної системи розподіляє вільну потужність у точках входу/виходу на річний, квартальний, місячний, на добу наперед періоди окремо для кожного виду потужності: 1) гарантованої потужності; 2) переривчастої потужності; 3) потужності з обмеженнями з урахуванням положень пункту 1 глави 8 цього розділу (п.3 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС).

При наданні доступу до гарантованої потужності оператор газотранспортної системи зобов`язаний надавати право користування визначеним обсягом потужності на гарантованій (постійній) основі. При наданні переривчастої потужності оператор газотранспортної системи зобов`язаний надавати право користування визначеним обсягом потужності, якщо для цього є технічна можливість, але має право в будь-який час (із додержанням мінімального часу на повідомлення про переривання) перервати надання послуги, якщо транспортування технічно неможливе (п. 4 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС).

Отже, здійснення господарської діяльності відповідачем як Оператором ГРМ з розподілу природного газу знаходиться у прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє приєднаним до його мережі споживачам. У випадку не укладання додатку 1 відповідачем як замовником послуг транспортування не визначається замовлений обсяг потужності, право користування яким позивач як Оператор газотранспортної системи надає на гарантованій (постійній) та/або переривчастій основі на річний, квартальний або місячний період.

Однак використання гарантованої та/або переривчастої потужності на добу наперед не обумовлюється підписанням вказаного додатку.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що виходячи зі змісту положень п. 2.3, 2.7 договору, у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби додатки 1 та 2 до договору не укладаються, в зв`язку із чим апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про обов`язковість укладення сторонами додатку №1.

Також, помилковим є, на думку апеляційного суду посилання відповідача на те, що умови договору транспортування природного газу не містять таких його обов`язкових положень (умов), як: точки входу та/або виходу; обсяг розподіленої (договірної) потужності; період (річний, квартальний, місячний); тип потужності (гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями), що в свою чергу позбавляє можливість встановити на який саме період наданий доступ до потужності та в яких точках входу/або виходу, з якими технічними характеристиками цих точок тощо.

При цьому з матеріалів справи вбачається вчинення відповідачем фактичних дій, які свідчать про виконання ним умов договору, зокрема, відповідно до п.2.8 договору відповідач підписав акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності): акт №05-2019-/1000519 за травень 2019року на суму 680 280,47грн; акт №06-2019-/1000619 за червень 2019року на суму 214 243,68грн;акт №07-2019-/1000719 за липень 2019року на суму 254 399,71грн; акт №08-2019-/1000819 за серпень 2019року на суму 304 126,43грн; акт №09-2019-/1000919 за вересень 2019року на суму 242 212,50грн; акт №10-2019-/1001019 за жовтень 2019року на суму 202 595,52грн; акт №11-2019-/1001119 за листопад 2019року на суму 419 109,72грн; акт №12-2019-/1001219 за грудень 2019року на суму 581 484,67грн, що є доказами досягнення сторонами згоди за договором щодо порядку визначення обсягів та вартості перевищення договірної потужності.

Крім того, згідно з долученими позивачем копіями банківських виписок, 29.09.2019 та 30.08.2019 відповідач перерахував позивачу 154 399,71грн з призначенням платежу «перевищення замовленої потужності договір № від 19.09.2018 згідно з рахунком №07-2019-/1000719 від 31.07.2019».

Вказані обставини свідчать про те, що після укладення договору відповідачем вчинені фактичні дії, що підтверджують схвалення й прийняття до виконання вказаного правочину, зокрема в частині отримання послуги перевищення замовленої потужності.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження позовних вимог, позивачем до позовної заяви надано звіти про використання замовленої потужності ПрАТ "Тернопільгаз", які не містять розрахунку вартості перевищення розміру договірних потужностей з визначенням кількості замовлених точок входу та точок виходу, які мали бути узгоджені сторонами спору у відповідності до умов договору та Кодексу ГТС, як і відсутні алокації відборів та подач замовника, на підставі яких відповідно до умов договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 та Кодексу ГТС має здійснюватись розрахунок вартості плати за перевищення договірної потужності.

Також судом встановлено, що рахунки на оплату, які сформовані позивачем та виставлені відповідачеві, містять, зокрема, таку графу, як: "перевищення замовленої (договірної) потужності, тис.м.3/добу".

Проте, аналізуючи та порівнюючи інформацію, яка наведена в поданих рахунках на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності у графі "перевищення замовленої (договірної) потужності, тис.м.3/добу" з інформацією, наведеною у звітах про використання замовленої потужності ПрАТ "Тернопільгаз" за відповідні періоди, у графі: "розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною потужністю, тис.м.3/добу)" вбачається, що у рахунках визначена загальна кількість перевищення замовленої (договірної) потужності, що не відповідає визначеним в графі вихідним даним, тобто визначена не за добу.

Крім того, судом встановлено, що ані рахунки на оплату, ані звіти про використання замовленої потужності не містять формул та порядку здійснення відповідного розрахунку ( з урахуванням того, що відповідно до умов додаткової угоди до договору внесено зміни до формули обрахунку перевищення замовником замовленої потужності).

Щодо наведеного судова колегія зазначає таке.

Відповідно до п.15 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Згідно з пунктом 8 глави 1 розділу XI Кодексу ГТС у випадку, якщо замовник послуг транспортування природного газу не надав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу.

Відповідно до п.8.4 договору (в редакції додаткової угоди №4) вартість замовленої потужності замовника на період газового місяця визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця.

Абз. 4 зазначеного пункту передбачено, що у випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником, визначений Оператором ГРТС на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до 20-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Позивачем за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за травень-грудень 2019 року встановлено величину використаних відповідачем обсягів потужності точок входу/виходу.

Як вбачається із звітів про використання замовленої потужності, оскільки відповідачем не надано номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу, а вся потужність, яка була йому надана, є перевищенням замовленої договірної потужності. Відповідні звіти фіксують обсяги перевищення розміру використаної потужності над замовленою подобово.

Сумарні обсяги за результатами місяця (період травень-грудень 2019 року) містяться в актах наданих послуг, які підписані сторонами та скріплені відтисками печаток.

Згідно з постановою НКРЕКП №2001 від 21.12.2018 встановлено тимчасові тарифи на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) на перший рік другого регуляторного періоду для AT "Укртрансгаз".

Постанова НКРЕКП №2001 від 21.12.2018 в частині застосування тарифу для точок виходу з фізичним розташуванням до газорозподільних систем набрала чинності з 01.05.2019. Отже, з 01.05.2019 застосовується тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок виходу з фізичним розташуванням до газорозподільних систем з газотранспортну(ої) систему(и), який становить 157,19 грн за 1000 куб. метрів на добу без ПДВ.

Вказаний тариф затверджено відповідно до Методики визначення та розрахунку тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на основі багаторічного стимулюючого регулювання, затвердженої постановою НКРЕКП №2517 від 30.09.2015 (далі - Методика).

Згідно з п. 4 розділу І Методики тариф на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу (далі - тариф для точок входу, тариф для точок виходу) - виражена у грошовій формі вартість забезпечення у планованому періоді замовнику обсягу замовленої потужності, вираженої в 1000 м-3 (одиницях енергії) до одиниці часу в точках входу в газотранспортну систему та точках виходу з газотранспортної системи.

Як вбачається із актів наданих послуг, тариф, який застосовано позивачем для розрахунку вартості перевищення замовленої потужності є тарифом, встановленим регулятором у відповідній точці виходу (що узгоджується з п.8.4 договору).

Відповідно до п 11.1 договору № від 19.09.2018 сторони узгодили, що послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються Оператором і Замовником актами наданих послуг.

З врахуванням наведеного, позивачем правомірно оформлено акти наданих послуг послуги щодо перевищення замовленої потужності у період травня - грудня 2019 року і які підписані сторонами без зауважень.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем заявлено до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні нарахування.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 13.1 договору сторони узгодили, що, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. Так у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5 договору).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку із допущеним відповідачем простроченням із здійснення оплати перевищення замовленої потужності за травень-грудень 2019 року позивач обгрунтовано нарахував відповідачу пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Здійснивши перевірку розрахунків позивача, апеляційний суд прийшов до висновку, що позивачем правомірно нараховані відповідачу 361 131,34 грн пені, 88 604,34 грн 3%річних та 53 167,04 грн інфляційних втрат.

З огляду на вищенаведені обставини справи у сукупності з наданими доказами судова колегія зазначає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 981 118,48грн є правомірними та такими, що порушують права позивача.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів даної справи, під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності, в якій вказав, що за умовами укладеного сторонами договору на транспортування природного газу здійснюється переміщення продукції (природного газу) трубопроводами і така діяльність підпадає під визначення перевезення вантажів, а тому у даному випадку відповідно до приписів ч.5 ст.315 ГК України шестимісячний строк позовної давності для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення основної заборгованості за надані послуги сплив.

Щодо зазначених доводів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(ч. 1 ст. 257 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин відносини з транспортування природного газу регулювались законом "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу (абз.2 ч.1 ст.32 Закону "Про ринок природного газу".

З наведеного вбачається, що Закон України "Про ринок природного газу" передбачає необхідність врахування оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу крім положень законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, також і умов договору, на підставі якого такі послуги надавались.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин діяв Кодекс ГТС, який визначав договір транспортування природного газу як такий, за яким оператор ГТС надає замовнику комплекс послуг (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування, п.5 гл.1 розд. І Кодексу ГТС), що зумовлене особливостями функціонування ринку природного газу після набрання чинності Законом "Про ринок природного газу".

Судова колегія зазначає, що відносини у цій справі виникли на підставі договору транспортування природного газу магістральними трубопроводами, укладеного у 2018 році( з подальшими змінами). Отже, договір транспортування природного газу магістральними трубопроводами, як особливий вид договору відповідно до п.15 ч.3 ст.4 Закону "Про засади функціонування ринку природного газу" визначає транспортування природного газу як послугу, відповідно до якої виконавець зобов`язується транспортувати природний газ, довірений йому замовником, магістральними трубопроводами до пункту приймання-передачі газу та передати його замовнику, а замовник зобов`язується сплатити газотранспортному підприємству встановлену в договорі вартість транспортування (ч.1 ст.13 зазначеного Закону).

Договір транспортування природного газу магістральними трубопроводами застосовувався з урахуванням норм Кодексу ГТС, у зв`язку з чим виконання його положень без надання зазначених вище послуг є фактично неможливим. Однак такі послуги не є самостійним предметом зазначеного договору, необхідність їх надання обумовлена особливостями функціонування ринку природного газу, а самі послуги розподілу потужності та балансування є допоміжними та такими, що створюють умови безпечного переміщення природного газу відповідними газопроводами, можливість контролю оператором ГТС виконання сторонами договору покладених на них обов`язків тощо.

Магістральний газопровід (або сукупність таких газопроводів), якими здійснюється транспортування природного газу, належить до системи трубопровідного транспорту України.

Так, газопроводом є споруда зі щільно з`єднаних між собою труб, призначена для переміщування газу (розд. II Правил безпечної експлуатації магістральних газопроводів, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 27.01.2010 №11).

Абзацом 12 ч. 1 ст.1 Закону "Про нафту і газ" передбачено, що магістральний трубопровідний транспорт нафти і газу - технологічний комплекс - окремий трубопровід (або сукупність трубопроводів) та пов`язані з ним єдиним технологічним процесом об`єкти, за допомогою яких здійснюється постачання нафти і газу споживачам, включаючи транзитне постачання через територію України.

Відповідно до ст.2 Закону "Про трубопровідний транспорт" магістральний трубопровідний транспорт належить до системи трубопровідного транспорту України.

З наведеного вбачається, що транспортування природного газу відповідно до договору транспортування природного газу магістральними трубопроводами здійснюється з використанням газопроводу, який, у свою чергу, належить до системи трубопровідного транспорту України.

Частина 1 ст.306 ГК України прямо передбачає, що транспортування продукції трубопроводами є перевезенням вантажів.

Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній водний транспорт, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту(ч.3 ст.306 ГК України).

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (ч. 5 ст.306 ГК України).

Відповідно до ч.5 ст.307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно- правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч.5 ст.315 ГК України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Подібна до викладеної вище позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №920/206/19 та від 23.07.2020 у справі №920/180/19.

На підставі наведеного слід дійти висновку, що для договору транспортування природного газу магістральними трубопроводами встановлена позовна давність тривалістю шість місяців.

Отже, враховуючи те, що за умовами укладеного між сторонами договору на транспортування природного газу діяльність сторін підпадає під визначення перевезення вантажів, позивач є саме перевізником у розумінні положення ч.5 ст.315 ГК України, враховуючи п.8.4 договору, строк оплати послуг, наданих у період з травня по грудень 2019, настав з 20.06.2019 по 20.01.2020, відповідно шестимісячний строк позовної давності для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення основної заборгованості за надані послуги сплив з 20.12.2019 по 20.07.2020.

Водночас з позовом до суду позивач звернувся 29.03.2021 відповідно до відмітки суду першої інстанції, що свідчить про те, що такий подано поза межами строку позовної давності.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлену судом обгрунтованість позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заявленого АТ "Укртрансгаз" до ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" позову про стягнення 3 246 956,35 грн у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч.4 ст. 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Апеляційний суд дійшов висновку , що при вирішенні спору суд першої інстанції не повно дослідив обставини справи, які стосуються виконання укладеного сторонами договору № від 19.09.2018, разом з тим резолютивна частина рішення про відмову у задоволенні позову є правильною. Отже, мотивувальну частину рішення суду першої інстанції належить змінити, виклавши її в редакції цієї постанови, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Судовий збір за перегляд рішення апеляційним судом згідно із ст. 129 ГПК України належить покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" від 18.10.2021 вих.№1001вих-21-7651 від 18.10.2021 (вх. суду від 20.10.2021 №01-05/3490/21) - задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2021 у справі № 921/183/21 змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Резолютивну частину рішення залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд рішення апеляційним судом покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.04.2022

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя О.І. Матущак

суддя Г.Г. Якімець