УХВАЛА

12 квітня 2022 року

м. Київ

cправа № 924/675/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б. Ю. (головуючий), Булгакової І. В. і Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Сатанов Аграр» (далі - Товариство)

на рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020

зі справи № 924/675/19

за позовом Товариства

до публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі - ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України») в особі філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Богданівецький комбінат хлібопродуктів»

про визнання недійсним додатку до договору,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 16.09.2020 касаційну скаргу повернуто Товариству, оскільки протягом встановленого строку скаржник не усунув недоліків касаційної скарги (зокрема, не надав доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі).

10.02.2022 (згідно з відміткою «Укрпошта Експрес») Товариство вдруге звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому Товариство заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Товариства, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

Відповідно до частини четвертої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення непереборної сили.

За приписами статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Отже, останнім днем для подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції від 18.06.2020, повний текст якого складено 24.06.2020, було 14.07.2020.

Однак Товариство вдруге звернулось з касаційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 зі справи № 924/675/19 лише 10.02.2022, через 1 рік 9 місяців після закінчення такого строку.

Звертаючись 10.02.2022 до Верховного Суду з касаційною скаргою, скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. У поданому клопотанні Товариство зазначає, що воно не виконало вимог ухвали Верховного Суду від 18.08.2020 про залишення вперше поданої касаційної скарги без руху у зв`язку з тиском ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та поставленою нею умовою, що Товариство не отримає 31,39 тонн насіння соняшника на підставі рішення зі справи № 924/773/19 у випадку судових спорів зі справи № 924/675/19. Також скаржник стверджує, що між Товариством та товариством з обмеженою відповідальністю «Жищинці Аграр» (далі - ТОВ «Жищинці Аграр») існував спір про рейдерське захоплення майна, яким за рішенням суду зобов`язали Товариство не перешкоджати ТОВ «Жищинці Аграр» збирати урожай та розпоряджатися ним. За рахунок цього майна Товариство мало намір оплатити земельний податок, розрахуватися за паї з фізичними особами - пайовиками, а тому змушене було піти на умови, поставлені ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України». Крім того, надання правової допомоги адвокатом Товариству було припинено на підставі письмового звернення Товариства 17.08.2020, а тому жодних зобов`язань у адвоката перед Товариством, зокрема й зі сплати судового збору та повідомлення про рух справи, не було. Товариство стверджує, що жодних ухвал Верховного Суду воно не отримувало, а тому строки на касаційне оскарження пропущені з поважних причин та підлягають поновленню.

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення, та залежить від його волевиявлення.

Враховуючи, що касаційна скарга була подана поза межами присічного строку, встановленого частиною четвертою статті 293 ГПК України, а доводів та доказів існування виключних випадків пропуску строку на звернення з касаційною скаргою, зазначених у частині четвертій статті 293 ГПК України, скаржник не навів, Суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

Разом з тим вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, колегія суддів відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 зі справи № 924/675/19, оскільки вона подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення апеляційного господарського суду, а підстави пропуску строку на касаційне оскарження не обґрунтовані відповідно до пунктів 1, 2 частини четвертої статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 119, 234, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сатанов Аграр» на рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 зі справи № 924/675/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова