ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" квітня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/16/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (03135, м. Київ, пр-т. Перемоги, 14)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" (65025, Одеська обл., Комінтернівський р-н(п), 21-й км Старокиївського шосе, 30-А)

про стягнення 5 335,53 грн.

Історія справи.

1. Зміст позовних вимог Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

04.01.2022р. Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17", в якій просить суд стягнути з відповідача плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в сумі 5 335,53 грн, а також витрати по сплаті судового збору.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/16/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 10.01.2022 була доставлена сторонам в електронні кабінети 11.01.2022, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронних листів (а.с.45-46).

Згідно з ч.ч.5, 7 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

27.01.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.47-52).

15.02.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.62-67).

Згідно положень ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч.4 ст.240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

02.05.2019р. посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (місце проведення перевірки: 9 км а/д Р-46 «Харків-Охтирка») проведено документальний габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки Mercedes-Benz, модель ACTROS 2641, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, модель SKI 24, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

02.05.2019р. за результатами проведеної перевірки складено довідку № 0007020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 0023008 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі якого проведено розрахунок від 02.05.2019 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 180,90 євро.

Відповідно до показників валютного ринку, що містяться на офіційному Інтернет-представництві Національного банку України, на день проведення розрахунку курс гривні до 100 євро становив 2 949,4364 грн. Таким чином, сума 180,90 євро станом на 02.05.2019р. еквівалентна 5 335,53 грн.

16.05.2019р. Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області відповідачу було направлено лист про необхідність сплати грошових коштів у відповідній сумі з копіями необхідних документів. Вказаний лист відповідач отримав 23.05.2019, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого лист отримано «за довіреністю», проте на даний час відповідач вказані кошти добровільно не сплатив.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 5 335,53 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування зобов`язаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій, здійснюючи перевезення вантажів, зобов`язаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб (договір оренди, позички та тимчасовий реєстраційний талон).

Позивач зазначає, що відповідачем не надано доказів надання співробітникам особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області документів на підтвердження існування договірних відносин між відповідачем та Приватним підприємством «Південьдортех» при здійсненні документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу та не прийнято їх до уваги посадовими особами.

Зокрема, в акті № 134711 від 02.05.2019 в графі пояснення водія про причини порушень зазначено про його маршрут з м. Охтирка в м. Змиїв, а також те, що водій знаходиться у трудових відносинах з фірмою «СПМК-17». Крім того, на паспорті на відпуск партії асфальтобетонної суміші від 02.05.2019 (документ, який наданий водієм на вантаж) стоїть печатка відповідача.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17".

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідач зазначає, що в акті проведення перевірки № 134811 від 02.05.2019 не зазначено, що перевірці підлягав і напівпричіп за реєстраційним номером НОМЕР_2 марки SCHMITZ SKI 24. Втім, у позовній заяві позивач зазначає про перевірку двох транспортних засобів, а саме сідлового тягача та напівпричепа.

Відповідачу не було відомо про наявність акту проведення перевірки № 134811 від 02.05.2019, чи про наявність будь-яких інших документів щодо порушення, про які позивач зазначає у позовній заяві.

Відповідач зазначає, що на момент проведення перевірки останнім не використовувались транспортні засоби, які вказані у акті перевірки від 02.05.2019, а Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" не перебувало в статусі автомобільного перевізника.

01.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" та Приватним підприємством «Південьдортех» укладено договір оренди транспортних засобів № 10/19-О, відповідно до умов якого (п. 1.1) передбачено, що в порядку та на умовах, визначених відповідним договором, орендодавець зобов`язуються передати орендареві у платне користування транспортні засоби та механізми, перелік яких вказано у договорі.

За актом приймання-передачі транспортних засобів від 01.01.2019 до договору оренди транспортних засобів № 10/19-О від 01.01.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" передало, а Приватне підприємство «Південьдортех» прийняло у платне користування транспортні засоби, зокрема, Mercedes-Benz, модель ACTROS 2641, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричеп марки SCHMITZ, модель SKI 24, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" зазначає, що обов`язок внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів покладено саме на перевізника.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

02.05.2019р. посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (місце проведення перевірки: 9 км а/д Р-46 «Харків-Охтирка») проведено документальний габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки Mercedes-Benz, модель ACTROS 2641, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, модель SKI 24, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

02.05.2019р. за результатами проведеної перевірки складено довідку № 0007020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с.12).

02.05.2019р. складено акт № 0023008 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.13).

П. 8 акту № 0023008 від 02.05.2019р. зазначено, що фактична маса вантажу на момент здійснення перевірки становила 58 450 кг при нормативно допустимій 40 000 кг.

02.05.2019р. на підставі вказаного акту проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а.с.14), відповідно до якого нараховано плату за проїзд 180,90 євро.

Згідно з наведеним розрахунком від 02.05.2019р. оплата проводиться протягом 30 календарних днів в гривні відповідно до офіційного курсу НБУ на момент розрахунку.

Відповідно до показників валютного ринку, що містяться на офіційному Інтернет-представництві Національного банку України (а.с.28-29), на день проведення розрахунку курс гривні до 100 євро становив 2 949,4364 грн. Таким чином, сума 180,90 євро станом на 02.05.2019р. еквівалентна 5 335,53 грн.

02.05.2019р. складено акт № 134711 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.15), у якому в графі пояснення водія про причини порушень зазначено про його маршрут з м. Охтирка в м. Змиїв, а також те, що водій знаходиться у трудових відносинах з фірмою «СПМК-17».

02.05.2019р. складено акт № 015108 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (а.с.16).

Як встановлено судом, згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , напівпричіп марки SCHMITZ, модель SKI 24, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить Товариству з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" на праві власності (а.с.17).

Відповідно до полісу № АМ/5467160 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.19), страхувальником транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель ACTROS 2641, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «УЛФ-Фінанс», є Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК-17".

Наявний у матеріалах справи паспорт на відпуск партії асфальтобетонної суміші від 02.05.2019р., в якому зазначено транспортний засіб марки Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , засвідчений печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" (а.с.20).

Згідно з витягом з сайту della.com.ua щодо відстані маршруту, відстань від м. Охтирка Сумської області до м. Зміїв Харківської області складає 134 км (а.с.21).

Листом №11408/37/24-19 від 16.05.2019р. Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" про необхідність внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових транспортних засобів у розмірі 180,90 євро, що станом на 02.05.2019р. еквівалентно 5 335,53 грн, встановивши термін оплати до 02.06.2019р. (а.с.22-23).

Зазначеним листом Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) направила останньому діючі реквізити для сплати розрахованої суми та копії щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Харківській області у період з 29.04.2019 по 05.05.2019, направлення на перевірку № 029447 від 02.05.2019 та копії графіку роботи пересувних пунктів габаритно-вагового контролю на мережі доріг загального користування Харківської області на травень 2019 року.

23.05.2019 вказаний лист отримано відповідачем, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого лист отримано «за довіреністю» (а.с.24).

Водночас, з огляду на пояснення обох сторін, суд не бере до уваги вказаний лист як такий, що помилково додано позивачем.

5. Позиція суду.

Відповідно до абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

П. 5 Положення передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Таким чином, Державна служба України з безпеки на транспорті при проведенні перевірки діяла в межах наданих повноважень.

Частиною 12 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

За змістом статті 48 Закону (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Процедуру здійснення державного контролю визначено Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» (далі Порядок № 1567).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

П. 4 Порядку № 1567 вказано, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Згідно з п. 12 Порядку № 1567, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

П.13 Порядку № 1567 зазначено, що графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Відповідно до п. 14 Порядку № 1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Матеріали справи містять щотижневий графік проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Харківській області у період з 29.04.2019 по 05.05.2019 (а.с.25), направлення на перевірку № 029447 від 02.05.2019 (а.с.26) та копії графіку роботи пересувних пунктів габаритно-вагового контролю на мережі доріг загального користування Харківської області на травень 2019 року (а.с.27).

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 затверджено порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок №879).

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За умовами п. 41 Порядку № 879 учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством. Дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Втім, в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем дій або бездіяльності учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (далі Правила №1306). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

За змістом п.п. 26, 27 Порядку № 879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету. Плата за проїзд справляється в національній валюті.

Відповідно до п. 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв -розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

На підставі акту № 0023008 від 02.05.2019р. позивач здійснив розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільним дорогами загального користування відповідно до формули за наступними параметрами: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де Рзм 0,27 (загальна маса транспортного засобу становить 58,45 тон); Рнв 0 (визначення навантаження на осі не здійснювалось у зв`язку з відмовою водія від проходження габаритно-вагового контролю); Рг - 0 (габарити не перевищували нормативно-встановлені); В - відстань 134 км; К у п`ятикратному розмірі (перевищення по загальній вазі транспортного засобу становить більше 40%, а саме 46%). Таким чином, вказаний розрахунок проводився за наступною формулою: П = 0,27 * 134 * 5 = 180,90 євро.

Перевіривши розрахунок, суд дійшов висновку про його правомірність та правильність. Відповідачем зазначений розрахунок методологічно або арифметично не спростовано.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Втім, поняття перевізника із фактичним користувачем транспортного засобу - водієм, який керує ним на час перевірки за трудовою або іншою угодою не ототожнюються, виходячи зі ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якої документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно зі ст.49 Закону, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на вищезазначене, суд зазначає, що сукупність наданих сторонами доказів є підставою для висновку, що перевізником, який має нести відповідальність у зазначених відносинах, є саме відповідач.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, судом до уваги не приймаються з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів, що свідчать про те, що водієм в порядку ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» було надано для перевірки документи, що підтверджують факт того, що перевізником є Приватне підприємство «Південьдортех».

Разом з тим, відповідачем не спростовано обставини здійснення перевезень саме Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК-17", а не іншою особою, а наданий відповідачем договір оренди достовірно не підтверджує, що станом на день проведення позивачем перевірки транспортні засоби не перебували у користуванні відповідача, оскільки матеріали справи не містять доказів, з яких можливо встановити обставину щодо терміну фактичного перебування транспортних засобів у користуванні Приватного підприємства «Південьдортех», а також обставину (підставу), за якої вказаний договір не був наданий позивачу під час здійснення перевірки.

Натомість, паспорт на відпуск партії асфальтобетонної суміші від 02.05.2019 містить печатку відповідача, матеріали справи також свідчать про приналежність транспортного засобу відповідачеві (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , поліс № АМ/5467160 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Водночас, не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на необхідність застосування правової позиції щодо необхідності оформлення тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб, який передано в тимчасове законне користування іншим особам, яку висловив Верховний Суд у Постанові ВС КАС по справі № 804/8740/16 від 20.12.2018, оскільки, як вбачається з тексту даної постанови, суд досліджував необхідність наявності тимчасового реєстраційного талону у водія транспортного засобу, що здійснював пасажирські перевезення та послався на ст.39 Закону №2344-ІІІ, яка не підлягає застосуванню у даному випадку.

З урахуванням вищевказаних обставин та на підставі здійсненого судом дослідження доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є підтвердженими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи задоволення позову, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" (65025, Одеська обл., Комінтернівський р-н(п), 21-й км Старокиївського шосе, 30-А, ) в дохід Державного бюджету України (одержувач: ГУК Харків обл./МТГ Харків, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), , код бюджетної класифікації: 22160100, р/р UA0020649) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 5 335 /п`ять тисяч триста тридцять п`ять/ грн 53 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" (65025, Одеська обл., Комінтернівський р-н(п), 21-й км Старокиївського шосе, 30-А, ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (03135, м. Київ, пр-т. Перемоги, 14, ) судовий збір у розмірі 2 270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська