ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2022 Справа № 914/3892/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Управління освіти Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт», м. Львів

про стягнення 58580,75 грн заборгованості за Договором поставки від 22.04.2021 №92

За участю представників сторін: не з`явилися

Судові процедури

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Управління освіти Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» про стягнення 58580,75 грн заборгованості за Договором поставки від 22.04.2021 №92.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.12.2021 справу №914/3892/21 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 22.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та без виклику сторін.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором №92 від 22.04.2021 в частині поставки оплаченого пального у повному обсязі, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати за Договором у розмірі 53042,40 грн вартості недопоставленого пального. Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог окрім суми основного боргу в розмірі 53042,40 грн позивач просить суд стягнути з відповідача 3784,18 грн пені, 1065,35 грн інфляційних нарахувань, 688,82 грн 3% річних.

Заперечення відповідача

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву чи заяву про продовження строку для подання відзиву у встановлений ухвалою суду від 22.12.2021 п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали не подав, поважності причин пропуску строку для подання відзиву або заяви про продовження встановленого судом строку для подання відзиву не навів.

З інформації на офіційній веб-сторінці АТ «Укрпошта»: https://www.ukrposhta.ua/ на вкладці «Трекінг» за номером поштового відправлення №230 вбачається, що скерована на юридичну адресу відповідача (79044, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ЄФРЕМОВА, будинок 84, квартира 1Б) копія ухвали суду від 22.12.2021 про відкриття провадження у справі була ним отримана 28.12.2021.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Обставини справи

В квітні 2021 року Управлінням освіти Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації було проведено торги за спрощеною процедурою закупівлі бензину марки А-92 для забезпечення пальним автотранспортних засобів Спеціальної загальноосвітньої школи «Надія», що займається вихованням дітей з особливими потребами та Середньої загальноосвітньої школи №46 м. Києва, для організації навчального процесу учнів 10-11 класів з профільного предмету технології (автосправа). Переможцем торгів визнано ТОВ «ПРАЙМ ЛАЙТ».

22 квітня 2021 року між Управлінням освіти Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (Постачальник) укладено Договір №92 (Договір), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався поставити Замовнику ДК 021-2015 код 09130000-9 Нафта і дистилянти (бензин), а Замовник прийняти і оплатити такі товари на умовах Договору.

Згідно з п.1.2. Договору кількість товару згідно Специфікації (Додаток 1 до договору №92 від 22.04.2021), що є невід`ємною частиною даного договору, становить 2250 л Бензину А-92 (талони номіналом 10 та 20 л) на загальну суму 56295,00 грн (п`ятдесят шість тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень).

20.05.2021 року між сторонами підписано видаткову накладну №228 на Бензин марки А-92 у кількості 2250 літрів на загальну суму 56295 грн (п`ятдесят шість тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень), яка у повному обсязі була оплачена Замовником 31 травня 2021 року згідно платіжного доручення №3614 від 31.05.2021 на суму 41283,00 грн та №3615 від 31.05.2021 на суму 15012,00 грн.

При цьому Постачальником було передано Замовнику талони на отримання пального у кількості 175 шт. (125 шт. по 10 літрів та 50 шт. по 20 літрів).

Однак, товар (Бензин марки А-92) отримано на відповідних станціях АЗС лише частково, а саме 130 літрів на суму 3252,60 грн. (три тисячі двісті п`ятдесят дві гривні 60 коп.), що підтверджується Листами СЗШ №46 №105а від 29.11.2021 року та СЗШ «Надія» №649/1 від 29.11.2021 року.

Як зазначив позивач у позовній заяві, починаючи з липня місяця 2021 року АЗС відмовляються отоварювати (надавати пальне) за талонами, які надав відповідач позивачу. Станом на 10 грудня 2021 року неотриманими являються 2120 літрів пального марки А-92 на загальну суму 53042,40 грн (п`ятдесят три тисячі сорок дві гривні 40 коп.).

02.11.2021 року позивачем на відомі йому адреси відповідача (79044, м. Львів, вул.Єфремова 84/1 Б; 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності 44) надіслано претензії, які залишені без відповіді та задоволення.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, доказів повернення коштів позивачу не надав.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між сторонами Договору поставки №92 від 22.04.2021.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Позивач свої зобов`язання за Договором щодо оплати замовленого товару виконано повністю, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями №3614 від 31.05.2021 на суму 41283,00 грн та №3615 від 31.05.2021 на суму 15012,00 грн.

У свою чергу відповідач своїх зобов`язань щодо поставки оплаченого позивачем товару повністю не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Пунктами 5.1. та 5.2. Договору визначено, що строк поставки товарів: до 10 робочих днів з моменту підписання договору. Постачальник постачає товар за адресою: м. Київ, вул. Пітерська, 12.

Пунктами 6.3.2. Договору встановлено обов`язок Постачальника забезпечити поставку товарів у строки, визначені цим Договором, та забезпечити поставку товару за адресою, визначеною Замовником та згідно Специфікації.

Таким чином, факт підписання сторонами видаткової накладної №228 від 20.05.2021 року на талони на отримання пального у кількості 175 шт. (125 шт. по 10 літрів та 50 шт. по 20 літрів) на Бензин марки А-92 у кількості 2250 літрів на загальну суму 56295 грн не свідчив про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджував факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Картка являє собою емітований Покупцем документ встановленого зразку та форми, одноразового використання, що посвідчує право Покупця та/або уповноваженого ним користувача на одержання певної кількості та певної марки нафтопродукту на АЗС Постачальника.

Водночас, як зазначено позивачем, підтверджується матеріалами справи, не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений товар у кількості 2120 літрів пального марки А-92 на загальну суму 53042,4 грн (п`ятдесят три тисячі сорок дві гривні 40 коп.).

Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за Договором щодо поставки оплаченого позивачем товару не подав.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.1. договору передбачено, що у разі невиконання, несвоєчасного чи неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

Згідно ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми сплачених коштів в сумі 53042,40 грн.

За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

У відповідності до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п.74 правового висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладена в Постанові від 22.09.2020 р. № 918/631/19, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що у разі затримки поставок, або поставок не в повному обсязі, заявленому Замовником, Постачальник сплачує штрафні санкції (неустойку) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожен день прострочки.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 3784,18 грн пені, 1065,35 грн інфляційних нарахувань, 688,82 грн 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №9064 від 10.12.2021.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як передбачено ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (; 79044, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ЄФРЕМОВА, будинок 84, квартира 1Б) на користь Управління освіти Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (; 03087, м. Київ, вул. Пітерська, 12) 53042,40 грн (п`ятдесят три тисячі сорок дві гривні 40 копійок) основного боргу за Договором поставки №92 від 22.04.2021, 3784,18 грн (три тисячі сімсот вісімдесят чотири гривні 18 копійок) пені, 1065,35 грн (одна тисяча шістдесят п`ять гривень) інфляційних нарахувань, 688,82 грн (шістсот вісімдесят вісім гривень 82 копійок) 3% річних та 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 01.03.2022.

Суддя Кидисюк Р.А.