ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі про банкрутство

30 березня 2022 р. Справа № 902/560/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., при секретарі Пшегорській О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за заявами: Товариства з обмеженою відповідальністю "Браїлівське" (вул. Центральна, 6-А, с. Даньківка, Тульчинський район, Вінницька область, 23610, код 35763219);

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінінтелект-Плюс" (код 32983524, вул. Пчілки Олени, буд. 5, приміщення 264, м. Київ, 02059)

до: Фермерського господарства "Ланецького" (вул. Центральна, 2, с. Плисків, Погребищенський район, Вінницька область, 22252, код 36244177)

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В:

01.06.2020 року до Господарського суду Вінницької області надійшла заява ТОВ "Браїлівське" № 29 від 30.05.2020 року про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Ланецького".

05.06.2020 року здійснено запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого.

05.06.2020 року на адресу суду надійшла довідка щодо кандидатур арбітражних керуючих у справі № 902/560/20, за змістом якої автоматизованою системою визначено таких арбітражних керуючих: 1) Харитонюка Євгена Васильовича 2) Богача Степана Степановича 3) Бойка Сергія Васильовича.

Ухвалою суду від 05.06.2020 року у справі № 902/560/20 зазначену вище заяву прийнято до розгляду; призначено підготовче засідання на 19.06.2020 року; запропоновано арбітражним, визначених автоматизованою системою подати до суду заяву про участь у цій справі.

16.06.2020 року до суду від арбітражного керуючого Харитонюка Є.В. надійшла заява вих. №16/6-20 від 16.06.2020 про участь у справі про банкрутство.

16.06.2020 року до суду від арбітражного керуючого Бойка С.В. надійшла заява б/н від 16.06.2020 про участь у справі про банкрутство.

17.06.2020 року на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Сиволобова М.М. надійшла заява вих.№01-16/934 від 10.06.2020 про участь у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 22.06.2020 року відкрито провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького", введено процедуру розпорядження майном боржника до 170 календарних днів, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Харитонюка Є.В., призначено попереднє засідання на 30 липня 2020 року.

23.06.2020 року здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - Фермерського господарства "Ланецького" на офіційному веб-порталі судової влади України та надано строк кредиторам для пред`явлення до суду заяв з грошовими вимогам до боржника 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Постановою Господарського суду Вінницької області від 25.06.2021 року у справі №902/560/20:

- затверджено звіт арбітражного керуючого (розпорядника майна) Харитонюка Є.В. № 01/08-06/21 від 08.06.2021 року про виконану роботу в процедурі розпорядження майном Фермерського господарства "Ланецького" у справі № 902/560/20;

- задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Браїлівське" № 22/12 від 22.12.2020 року та №07/06 від 07.06.2021 року про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором у справі № 902/560/20 арбітражного керуючого Болховітіна В.М.;

- припинено процедуру розпорядження майном Фермерського господарства "Ланецького" та повноваження розпорядника майна Харитонюка Є.В. у справі № 902/560/20;

- визнано боржника - Фермерського господарства "Ланецького" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедур на строк 12 місяців;

- призначено ліквідатором Фермерського господарства "Ланецького" у справі № 902/560/20 арбітражного керуючого Болховітіна Віталія Михайловича;

- здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника - Фермерського господарства "Ланецького" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 року задоволено апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріголд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ойл Юа", Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозапчастина" та заяву ФГ "Кальній" про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріголд" на Постанову Господарського суду Вінницької області від 25.06.2021 року у справі № 902/560/20.

Скасовано Постанову Господарського суду Вінницької області від 25.06.2021р. у справі № 902/560/20, справу № 902/560/20 направлено до Господарського суду Вінницької області для продовження розгляду на стадію розпорядження майном.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021 року справу передано на розгляд судді Міліціанову Р.В.

Ухвалою суду від 05.10.2021 року справу № 902/560/20 прийнято до провадження новим складом суду.

07.10.2021 року на електронну адресу суду від Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла ухвала від 06.10.2021 року, щодо витребування матеріалів справи № 092/560/20, у зв`язку з відкриттям касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Браїлівське" на Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 року у справі № 902/560/20.

Супровідним листом № 902/560/20/1985/21 від 11.10.2021 року матеріали справи № 902/560/20 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

31.12.2021 року матеріали справи № 902/560/20 надійшли на адресу Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 28.01.2022 року до справи приєднано матеріалів заяви ТОВ "Фінінтелект - Плюс" № б/н від 23.12.2021 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" (справа № 902/1296/21) та здійснювати її розгляд одночасно із розглядом заяви ТОВ "Браїлівське" № 29 від 30.05.2020 року про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Ланецького" та призначено підготовче засідання у справі №902/560/20.

02.02.2022 року на електронну адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. надійшов лист № 6172 від 01.02.2022 року з надання інформації щодо перерахованих сум на сплату боргу за виконавчими провадженнями.

03.02.2022 року до суду від боржника надійшов відзив на позовну заяву (вих. № 31/01 від 31.01.2022 року).

03.02.2022 року на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Харитонюка Є.В. надійшла заява (вх.канц. № 01-34/1102/22 від 03.02.2022 року), в якій останній просить суд призначити його арбітражним керуючим - розпорядником майна у справі № 9002/560/20 про банкрутство ФГ "Ланецького".

Також, 03.02.2022 року до суду від представника ТОВ "Фінінтелект - Плюс" надійшли письмові пояснення (б/н від 02.02.2022 року) (вх.канц. № 01-34/1093/22 від 03.02.2022 року), в яких останній просить суд визнати вимоги ТОВ "Фінінтелект - Плюс" до ФГ "Ланецького" в загальному розмірі 3 151 073,48 грн, з яких 1 445 887,73 грн - заборгованість за поставку товарів, 179 914,48 грн - відсотки річних, 48 823,38 грн - інфляційних втрат, 249 344,51 грн - плата за користування товарним кредитом, 47 103,38 сума судових витрат, 1 180 000,00 грн - вимоги забезпеченні заставою майна боржника та розглянути їх в підготовчому засіданні у справі про банкрутство. Також, у письмових поясненнях останній просить суд розглянути вимоги ТОВ "Фінінтелект - Плюс" до ФГ "Ланецького" з неустойки (штрафу, пені) у розмірі 821 038,25 грн у попередньому засіданні у справі про банкрутство.

Окрім того, 03.02.2022 року від представника ТОВ "Браїлівське" (кредитор) до суду надійшли пояснення до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (вих. № 27 від 27.01.2022 року), в яких останній просить суд:

- відкрити провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" (код - 36244177, вул. Центральна, 2, с. Плисків, Погребищенський район, Вінницька область, 22252);

- визнати кредиторські вимоги ТОВ "Браїлівське" до ФГ "Ланецького" в сумі 7 869 353,00 грн основний борг (четверта черга), 8 387 317,86 грн пені (шоста черга), 21 020,00 грн витрати по сплаті судового збору (перша черга) та 42 507,00 грн витрати на авансування винагороди арбітражного керуючого (перша черга);

- ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів ФГ "Ланецького" (код - 36244177, вул. Центральна, 2, с. Плисків, Погребищенський район, Вінницька область, 22252);

- призначити арбітражного керуючого Голубенко Олену Василівну розпорядником майна ФГ "Ланецького".

15.03.2022 року до суду від боржника надійшли доповнення до поданих відзивів на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство (б/н від 14.03.2022 року).

Також, 15.03.2022 року від боржника до суду надійшло клопотання (б/н від 14.03.2022 року), у якому останній просить суд проводити судове засідання без участі уповноваженого представника ФГ "Ланецького".

15.03.2022 року на електронну адресу суду від ТОВ "Фінінтелект-Плюс" надійшли заперечення проти заяви ТОВ "Браїлівське" про відкриття провадження у справі про банкрутство (б/н від 14.03.2022 року).

28.03.2022 року до суду надійшла заява ТОВ "Фінінтелект Плюс" про уточнення вимог заяви від 23.12.2021 року про відкриття провадження у справі про банкрутство (вх. №01-34/2448/22).

28.03.2022 року до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи ТОВ «Браїлівське» (вх. №01-34/2485/22), до якого долучено копію Довідки АТ «ОТП Банк» №008-01-1/184 від 24.03.2022 року про зарахування коштів згідно Договору про відступлення права вимоги №01/04 від 02.04.2020 року на рахунок ОСОБА_1 , копію виписки з особового рахунку ОСОБА_1 від 24.03.2022 року, копія звіту-рахунку від 23.03.2022 року за період з 02.04.2020 по 02.04.2020 щодо зарахування коштів згідно Договору про відступлення права вимоги №01/04 від 02.04.2020 року на рахунок ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 30.03.2022 року прийняли участь представники заявників ТОВ «Браїлівське» та ТОВ «Фінінтелект-Плюс», які підтримали раніше подані заяви та просили відкрити провадження у справі про банкрутство ФГ «Ланецького».

Боржник правом участі у судовому засіданні не скористався, при цьому у матеріалах справи наявні відзиви боржника та заяви щодо проведення судових засідань за відсутності представника боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 КУзПБ, неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Тому, суд вирішив провести розгляд заяв про порушення провадження у справі про банкрутство за відсутності боржника.

Звертаючись із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Браїлівське" обґрунтовувало свої грошові вимоги неспроможністю боржника погасити кредиторську заборгованість на підставі Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020.

На підтвердження заявлених вимог заявником надано копії документів: Рішення Погребищенського суду Вінницької області від 30.03.2018 року по справі №143/1269/17; Виконавчого листа про виконання Рішення Погребищенського суду Вінницької області від 10.08.2018 року №143/1269/17 з відмітками приватного виконавця; постанови про повернення виконавчого документа від 16.03.2020; довідки про стан заборгованості за рішенням суду б/н від 15.03.2020; Договору позики від 01.11.2015 р.; Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020р.; платіжного доручення №690 від 02.04.2020; повідомлення-вимоги про погашення заборгованості №13/04 від 13 квітня 2020 року з отримання Боржником; витяг з ЄДРЮО ФОП та ГФ по ФГ "Ланецького"; витяг з ЄДРЮО ФОП та ГФ по ТОВ "Браїлівське".

У первісному відзиві на заяву боржник погодився із заявою ТОВ "Браїлівське" та зазначив, що заперечень відносно вимог заявника немає.

Загальна сума заборгованості ФГ "Ланецького" перед кредиторами складає 28 488 300,00 грн. Господарство не володіє цінними паперами у депозитарних установах та не виконує діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Також, у відзиві повідомлено про наявне у боржника майно та банківські рахунки

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 22.06.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького"; визнано вимоги кредитора ТОВ "Браїлівське" в сумі 7 869 353,00 грн - основного боргу; введено процедуру розпорядження майном боржника до 170 календарних днів; призначено розпорядником майна ФГ "Ланецького" арбітражного керуючого Харитонюка Є.В.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, вирішено інші процедурні питання.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 апеляційну скаргу ФГ "Кальній" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.06.2020 у справі №902/560/20 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 року касаційну скаргу Фермерського господарства "Кальній", задоволено частково; Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 та Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.06.2020 про відкриття провадження у справі №902/560/20 про банкрутство ФГ "Ланецького" скасовано; справу в скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Судом касаційної інстанції надано обов`язкові вказівки, зазначено, що:

- судами не була з`ясована правова природа виникнення обов`язку щодо погашення боргу перед ОСОБА_1 у ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького", обсягу відповідальності поручителя ФГ "Ланецького", інші обставини та умови відповідного зобов`язання на підставі договору поруки від 15.11.2015, наявності невиконаних грошових зобов`язань ФГ "Ланецького" перед ТОВ "Браїлівське" зважаючи на положення договору про відступлення прав вимоги від 02.04.2020 № 01/04;

- поза увагою залишились аргументи ФГ "Ланецького" щодо наявності на час звернення із заявою та постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство невирішених спору щодо належної сторони кредитора у зобов`язанні за Договором поруки від 15.11.2015 та спору про право;

- Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 10.03.2020 відкрито провадження у справі № 940/227/20 за позовом ФГ "Ланецького" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання Договору поруки від 15.11.2015 недійсним;

- оскільки вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "Браїлівське" ґрунтуються на невиконаних грошових зобов`язаннях ФГ "Ланецького" за Договором поруки від 15.11.2015, укладеним між ФГ "Ланецького" та громадянином ОСОБА_1 , від результату остаточного судового рішення, ухваленого у справі № 940/227/20 залежить висновок про наявність/відсутність правової підстави заявлених ТОВ "Браїлівське" до ФГ "Ланецького" вимог;

- посилання у даному конкретному випадку лише на положення статті 204 ЦК України є недоречними, зважаючи на положення спеціального закону - частини шостої статті 39 КУзПБ, відповідно до якої вимоги кредитора, що свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, є перешкодою для відкриття провадження у цій справі;

- встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Тому, судом враховано наведені висновки суду касаційної інстанції при новому розгляді справи.

При новому розгляді справи, 14.01.2022 року до суду надійшов відзив ФГ «Ланецького», підписаний керівником ОСОБА_3 (вх. №01-34/393/22), у якому повністю підтверджено та визнано вимоги ТОВ «Фінінтелект-Плюс» в сумі 3 972 111,73 грн, розмір яких визначено у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство.

21.01.2022 року до суду надійшов відзив боржника підписаний керівником ОСОБА_3 (вх. №01-34/2202/22), у якому висловлено заперечення на заяву ТОВ «Браїлівське» про відкриття провадження у справі про банкрутство з підстав наявності невирішеного спору про право в аспектах невирішених питань відносно підстав виникнення грошових зобов`язань господарства перед ТОВ «Браїлівське», не вирішеного питання щодо зміни сторони у виконавчому провадженні з приводу виконання Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1279/17 від 30.03.2018 року; в контексті розміру та структури заборгованості фермерського господарства перед ТОВ «Браїлівське».

Зокрема, боржник зазначає, що на даний час невирішеним залишається спір про дійсність договору поруки №2 від 15.11.2015 року за позовом ФГ «Ланецького», який перебуває у провадженні Тетіївського районного суду Київської області у межах справи №940/227/20.

Подібні обґрунтування відносно наявності невирішеного спору про право також наведено в частині доводів щодо невирішених питань з приводу сторін у зобов`язанні із стягнення заборгованості за Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1279/17 від 30.03.2018 року, договором поруки №2 від 15.11.2015 року, з урахуванням Договору про відступлення прав вимоги від 02.04.2020 року.

Також, боржник наполягає, що звернення ОСОБА_1 наприкінці 2021 року із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1279/17 від 30.03.2018 року підтверджує той факт, що кредитором залишається фізична особа, а не ТОВ «Браїлівське».

Крім того, боржник посилається на наявність як закінчених, так і відкритих виконавчих проваджень з приводу виконання вказаного судового рішення, що унеможливлює встановлення точної суми та структури заборгованості господарства за цим судом рішенням.

Щодо майнового стану ФГ «Ланецького» та можливості погасити грошові зобов`язання без відкриття провадження у справі про банкрутство зазначено про наявність невиконаних грошових зобов`язань перед ТОВ «Фінінтелект-Плюс» в сумі 3 972 111,73 грн, які визнаються боржником; зазначено про неможливість надати відомості щодо точної суми заборгованості за Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1279/17 від 30.03.2018 року, зважаючи на тривалий термін примусового виконання.

Боржником надано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається наявність зареєстрованих прав оренди на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також права власності на два транспортних засоби САС 3507, 1985 р.в., МАЗ 8926, 1990 р.в.

Згідно Витягу з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платників з бюджетом та фондами станом на 04.01.2022 року (т. 31 а.с. 44-250; т. 34 а.с. 1-256).

03.02.2022 року до суду надійшов відзив боржника ФГ «Ланецького», підписаний керівником Скрипник С.В. (вх. №01-34/1137/22), у якому зазначено про відсутність заперечень проти заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за заявою ТОВ «Браїлівське».

Також вказано про наявність заборгованості перед кредиторами в сумі 30 000 000,00 грн, відсутність у володінні цінних паперів, діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Боржником надано відомості щодо відкритих рахунків у банківських установах, Акт інвентаризації основних засобів станом на 19.04.2021 року, загальна балансова вартість яких становить 3 246 545,48 грн.

Згідно Балансу станом на 31.12.2020 року розмір основних засобів складає 3 246,60 тис. грн.; оборотних активів 6 734,80 тис. грн., пасив: власний капітал 3 778,60 тис. грн., довгострокові зобов`язання: 13 760,00 тис. грн.; чистий прибуток склав 2 612,30 тис. грн.

Згідно Довідки №1 від 01.02.2022 року на позабалансовому рахунку «Непередбачені зобов`язання» обліковується кредиторська заборгованість перед ТОВ «Браїлівське» в сумі 16 256 670,86 грн (т. 35 а.с. 117-126).

03.02.2022 року до суду надійшли пояснення ТОВ «Браїлівське» до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (вх. №01-34/1117/22), у якій додатково обґрунтовано вимоги первісної заяви з посиланням на норми законодавства, з посиланням на перехід права вимоги з моменту укладення та виконання Договору про відступлення права вимоги від 01.04.2020 року, Ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1269/17 від 17.02.2022 року, якою задоволено заяву ТОВ «Браїлівське» про заміну сторони виконавчого провадження (т. 35 а.с. 157-185).

03.02.2022 року до суду надійшли пояснення ТОВ «Фінінтелект-Плюс» (вх. №01-34/1093/22), у яких деталізовано види грошових зобов`язань ФГ «Ланецького» та правові підстави їх виникнення перед Товариством, а також підтримано вимоги про відкриття провадження у справі про банкрутство саме на підставі заяви ТОВ «Фінінтелект-Плюс».

15.03.2022 року до суду надійшли заперечення ТОВ «Фінінтелект-Плюс» проти заяви ТОВ «Браїлівське» про відкриття провадження у справі про банкрутство (вх. №01-34/2202/22), у яких товариство погоджується з відзивом ФГ «Ланецького», підписаного керівником ОСОБА_3

Постановою Вінницького апеляційного суду у справі №143/1269/17 від 03.03.2022 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Браїлівське» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, встановлено, що відступлення прав вимоги від ОСОБА_1 до ТОВ «Браїлівське» щодо стягнення заборгованості з ФГ «Ланецького» не відбулося.

Зазначені обставини є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство на підставі заяви ТОВ «Браїлівське».

15.03.2022 року до суду надійшли доповнення до відзиву ФГ «Ланецького», підписані керівником ОСОБА_3 (вх. №01-34/2202/22), до яких долучено копію Постанови Вінницького апеляційного суду у справі №143/1279/17 від 03.03.2022 року, надано пояснення щодо відсутності доказів переходу права вимоги до ТОВ «Браїлівське», а також долучено відповіді державних установ відносно відсутності майнових активів господарства та чинних ліцензій або дозволів на провадження окремих видів господарської діяльності.

28.03.2022 року до суду надійшла заява ТОВ "Фінінтелект Плюс" про уточнення вимог заяви від 23.12.2021 року про відкриття провадження у справі про банкрутство (вх. №01-34/2448/22).

У поданій заяві ТОВ "Фінінтелект-Плюс" просить визнати:

- у підготовчому судовому засіданні грошові вимоги в сумі 1 445 887,73 грн - заборгованості за поставку товарів, 1 180 000, 00 грн - вимог, забезпечених заставою майна боржника, 23 790,00 грн - судовий збір;

- у попередньому судовому засіданні: 179 914,48 грн - річні відсотки; 48 823,38 грн - інфляційні втрати; 249 344,51 грн - плата за користування товарним кредитом, 821 038,25 грн - суми неустойки, 47 103,38 - судові витрати.

За наслідками проведення підготовчого судового засідання у справі про банкрутство судом оглянуто та долучено копії матеріалів цивільної справи №143/1279/17 (включно з матеріалами розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження), оглянуто оригінали та долучено до матеріалів господарської справи копії Договору позики від 01.11.2015 року, Договору поруки №2 від 01.11.2015 року, Додаткової угоди від 30.01.2017 року, Договору №01/04 про відступлення права вимоги №02/04 та встановлено наступне.

Згідно з частиною другою статті 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Частинами першою, другою статті 34 КУзПБ унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором.

Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення.

Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

За змістом частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, саме на ініціюючого кредитора покладено обов`язок доведення обґрунтованості вимог та достатності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

За змістом частини першої статті 35 КУзПБ у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначається дата проведення підготовчого засідання суду.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 частини першої статті 1 КУзПБ; (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; (3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Враховуючи вимог процесуального закону та висновки Верховного Суду по даній справі, істотним для вирішення питання відносно наявності достатніх підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство є з`ясування правової природи грошових вимог ініціюючого кредитора, їх чинності, складу та розміру, а також безпірності.

В аспекті наведених завдань підготовчого судового засідання у справі про банкрутство судом проаналізовано правові підстави виникнення грошових зобов`язань ФГ «Ланецького».

Основне зобов`язання ґрунтується на умовах Договору позики від 01.11.2015 року, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За умовами п. 1.1 Договору позики Позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується надати Позичальнику безпроцентну позику, а останній зобов`язується прийняти позику та повернути її Позикодавцеві у визначений цим Договором строк. У зв`язку з тим, що між Сторонами за цим Договором налагоджуються тісні взаємовигідні ділові відносини, позика, визначена у цьому Договорі, надається Позичальникові на безпроцентній основі.

Пунктом 2.1 Договору позики передбачено, що сума позики становить за цим Договором 290 000 доларів США, що еквівалентно на день укладення договору позики за комерційним курсом 24 грн 40 коп. за 1 долар США (семи мільйонам сімдесяти шести тисячам гривень 00 коп.).

Позичальник повинен повернути позику до 01.11.2016 року (п. 3.1. Договору).

Згідно ст. 4 Договору, Позикодавець зобов'язаний надати позику протягом п'яти днів з моменту підписання цього Договору.

Позика надається у готівковому порядку, отримання Позичальником позики підтверджується його розпискою, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

По закінченню строку договору, Позичальник зобов'язується протягом одного дня повернути суму позики.

Згідно п. 5.2. Договору, у разі не повернення Позичальником у строк суми позики передбаченої цим договором, Позичальник сплачує Позикодавцю пеню в розмірі 0,3 відсотків від неповерненої суми позики за кожен день такої прострочки.

Договір набуває чинності з моменту підписання його Сторонами, а саме 01 листопада 2015 року і є дійсним до моменту його остаточного виконання, проте у будь-якому випадку до 01 лютого 2017 року (п. 6.1. Договору).

В силу п. 6.4. Договору, гарантією виконання Позичальником зобов'язань за даним Договором є Договір поруки №2 від 01 листопада 2015 року, укладений між Позикодавцем та Фермерським господарством «Ланецького» (код 36244177).

Судом встановлено, що договір підписано обома сторонами, факт отримання позики в сумі 290 000,00 доларів США підтверджено Розпискою ОСОБА_2 від 01.11.2015 року, яку викладено після підписів сторін на другому аркуші Договору позики (т. 37 а.с. 69, 70).

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів повного повернення отриманої позики, підтвердження факту дійсності та чинності невиконаного грошового зобов`язання перед ОСОБА_1 шляхом прийняття судового рішення, яке набрало законної сили, судом встановлено обставини прострочення виконання Основного зобов`язання, яке є грошовим та виникло на основі договору позики.

Також судом досліджено Договір поруки №2 від 01.11.2015 року, укладений між Фізичною особою ОСОБА_1 (Позикодавець) та Фермерським господарством "Ланецького" (Поручитель).

За умовами п. 1.1 Договору поруки у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручитель зобов`язується відповідати перед Позикодавцем за виконання Позичальником зобов`язань, що випливають з Договору позики від 01 листопада 2015 р., укладеного між Позичальником ОСОБА_2 та Позикодавцем Ільченком Олександром Валерійовичем (далі - Договір позики).

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки предметом Договору позики є передача Позикодавцем Позичальнику коштів у борг в сумі 290 000,00 доларів США, що еквівалентно на день укладення договору позики за комерційним курсом 24 грн. 40 коп. за 1 долар США (семи мільйонам сімдесяти шести тисячам гривень 00 коп.)

Згідно п. 1.3 Договору поруки основний обов`язок Позичальника за Договором позики, виконання якого забезпечується цим Договором - повернути Позикодавцю після спливу обумовленого строку грошові кошти у сумі, в якій вони були отримані, а саме 290000 доларів США, що еквівалентно на день укладення цього договору за комерційним курсом 24 грн 40 коп. за 1 долар США (семи мільйонам сімдесяти шести тисячам гривень, 00 коп.).

Основне зобов`язання передбачено пунктом 2 Договору позики від 1 листопада 2015 року; термін виконання Основного зобов'язання за договором позики: до 1 листопада 2016 року (п. п. 1.4, 1.5 Договору).

Відповідно до 2.1 Договору поруки відповідальність Поручителя перед Позикодавцем включає:

- зобов`язання повернути після спливу кінцевого строку повернення позики (п. 1.5 цього Договору) суму позики в розмірі 290000 доларів США, що еквівалентно на день укладення цього договору за комерційним курсом 24 грн.40 коп, за 1 долар США (семи мільйонам сімдесяти шести тисячам гривень 00 коп.) (Основне зобов`язання);

- зобов`язання відшкодувати Позикодавцю шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням Основного зобов`язання (Зобов`язання з відшкодування шкоди);

- зобов`язання сплатити Позикодавцю неустойку, пеню за порушення Основного зобов`язання Позичальником (Зобов`язання зі сплати неустойки).

Основне зобов'язання у разі прострочення його виконання підлягає виконанню поручителем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (п. 2.2. Договору).

Відповідальність поручителя настає з моменту порушення Основного зобов'язання, у випадку невиконання Основного зобов`язання Поручитель та Позичальник відповідають перед Позикодавцем, як солідарні боржники, при цьому Позикодавець має право вимагати від поручителя виконання як Основного зобов'язання, так і Зобов'язання з відшкодування шкоди, Зобов'язання зі сплати неустойки, пені за прострочення виконання.

Згідно п. 6 цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до моменту припинення Договору позики, але не більше ніж до 01 лютого 2017 року (т. 37 а.с. 71-73).

Зі змісту укладеного ФГ «Ланецького» договору поруки не передбачено обмеженого обсягу відповідальності, тому останній відповідає повністю за виконання основного зобов`язання та відносно сплати пені, нарахованої за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, обсяг відповідальності поручителя включає сплату як суми основного зобов`язання, так і відшкодування завданої шкоди, а також - пені, яка передбачена п. 5.2. Договору позики від 01.11.2015 року.

30.01.2017 між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , Фермерським господарством "Ланецького" було укладено Додаткову угоду про внесення змін до договору позики від 01 листопада 2015 року та договору поруки № 2 від 01 листопада 2015 року (т. 37 а.с. 74).

Сторони домовились:

- п. 3.1. Договору позики викласти у наступній редакції: "Позичальник повинен повернути зазначену у п. 2.1. цього договору позику Позикодавцю до 01.08.2017 року";

- п. 5.2. Договору позики викласти в наступній редакції: "У разі неповернення Позичальником у строк суми позики передбаченої цим договором Позичальник сплачує Позикодавцю пеню в розмірі 1 (один) відсоток від неповернутої або невчасно повернутої суми позики за кожен день прострочення і до моменту повного повернення позики";

- п. 6.1. договору позики викласти в наступній редакції: "Цей договір набуває чинності з моменту підписання його Сторонами, а саме з 1 листопада 2015 року і діє до моменту його повного виконання";

- п. 1.5. Договору поруки №2 від 01.11.2015 року викласти у наступній редакції: "Термін виконання Основного зобов'язання за договором позики: до 1 серпня 2017 року";

- п. 5.1. Договору поруки викласти в наступній редакції: "У разі якщо поручитель не виконає свої зобов`язання за цим договором у повному обсязі, Позикодавець має право стягнути з Поручителя пеню в розмірі 1 (один) відсоток від неповернутої або невчасно повернутої суми позики за кожен день прострочення і до моменту повного повернення позики";

- розділ 6 Договору поруки викласти в наступній редакції: "Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань".

Додаткова угода набирає чинності в момент її підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договорами позики від 01.11.2015 року та поруки №2 від 01.11.2015 року.

Додаткову угоду підписано ОСОБА_2 , як від свого імені, так і від імені ФГ «Ланецького», а також ОСОБА_1 .

Відтиск печатки ФГ «Ланецького» в оригіналі Додаткової угоди відсутній.

На підставі ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

За змістом ст. ст. 509, 524, 533- 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 11 квітня 2018 р. у справі № 758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 р. у справі № 686/21962/15-ц).

Таким чином, правова природа заборгованості, яка виникає у поручителя внаслідок прострочення основного грошового зобов`язання за договором позики, та надає кредитору право солідарної вимоги до поручителя, відповідає ознакам грошового зобов`язання.

Оскільки, у даному випадку кредитор набув права вимагати сплати грошових коштів від поручителя, то за своєю правовою природою дане зобов`язання є грошовим у розумінні ст. 1 КУзПБ.

З приводу дотримання сторонами форми укладення договору поруки, то останній укладено у письмовій формі, що відповідає формі основного договору та вимогам ст. 547 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Тобто, законодавець не вимагає обов`язкового посвідчення договору печаткою юридичної особи, достатнім є його підписання уповноваженою особою.

Враховуючи досліджені Договір позики, Договір поруки та Додаткової угоди, з огляду на умови розписки про отримання позики, судом встановлено прострочення виконання грошових зобов`язань зі сторони ОСОБА_2 та ФГ «Ланецького», після 01.08.2017 року (граничної дати проведення розрахунків, погодженої кредитором, боржником та поручителем).

У суду відсутні докази недійсності договору позики або договору поруки, їх дійсність та чинність перевірено судом при розгляді справи №143/1269/17.

Так, на розгляді Погребищенського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа №143/1269/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" про солідарне стягнення основного боргу і пені за Договором позики та Договору поруки від 01.11.2015 року.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області №143/1269/17 від 30 березня 2018 року задоволено повністю позов ОСОБА_1 .

Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" на користь ОСОБА_1 17 916 489 грн 42 коп. боргу та 8000 грн судового збору на підставі Договору позики та Договору поруки від 01.11.2015 року.

З Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 30.03.2018 вбачається, що сума основного боргу (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 12.12.2017 року) становить 7 869 353,00 грн, еквівалент 290 000,00 доларів США за курсом НБУ станом на 12.12.2017 року, та 10 047 136,42 грн - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (т. 36 а.с. 98-101).

Також, судом відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання додаткової угоди від 30 січня 2017 року про внесення змін до Договору позики від 01 листопада 2015 року та Договору поруки №2 від 01.11.2015 року недійсним (т. 1 а.с. 3-8).

Тобто, дійсність, а також чинність як Основного зобов`язання, яке випливає з Договору позики, так і додаткового зобов`язання, яке ґрунтується на Договорі поруки, підтверджено остаточним судовим рішення, яке є обов`язковим до виконання.

При цьому, судом при розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_2 та ФГ "ЛАНЕЦЬКОГО" не спростовано укладення договору позики від 01.11.2015 року та договору поруки № 2 від 01.11.2015 року.

Місцевим загальним судом, враховуючи досліджений експертний висновок та покази свідків встановлено обставини вчинення відповідного правочину та відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання його недійсним.

Тому, наведені висновки враховуються судом на підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України, оскільки матеріали господарської справи не містять інших доказів щодо спростування зазначених обставин.

Зазначене судове рішення переглядалося у апеляційному та касаційному порядку, зокрема за апеляційною та касаційною скаргою ФГ «Ланецького».

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 07 серпня 2018 року та Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі №143/1279/17 Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 30 березня 2018 залишено без змін.

10.08.2018 року на виконання вказаного судового рішення видано Виконавчий лист щодо солідарного стягнення суми основного боргу, пені та судового збору.

Тобто, судове рішення у справі №143/1269/17 набуло статусу остаточного і перебувало на примусовому виконанні.

Суд позбавлений можливості здійснювати повторний перегляд остаточного судового рішення на предмет обставин наявності заборгованості перед ОСОБА_1 у ФГ «Ланецького» у встановленому судовим рішенням розмірі, оскільки дане судове рішення було предметом перегляду судів вищих інстанції та залишено без змін.

Тому, суд констатує, що грошові вимоги ініціюючого кредитора по даній справі засновані як на положеннях правочинів, котрі посвідчують виникнення грошових зобов`язань, а також підтверджені остаточним судовим рішенням.

При цьому, керуючись ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд враховує, що Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 40, Рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року).

Отже, згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, висновків Європейського суду з прав людини, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень суду.

Тому, суд відхиляє заперечення боржника та ТОВ «Фінінтелект-Плюс», спрямовані на перегляд обставин виникнення, прострочення, дійсності та чинності грошових зобов'язань ФГ "Ланецького" перед ОСОБА_1 , з урахуванням чинності Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 30 березня 2018 року.

Водночас, важливого значення для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство є дослідження обставин переходу права вимоги саме до ініціюючого кредитора ТОВ «Браїлівське», впливу відступлення прав вимоги на чинність договору поруки, обсягу прав, котрі перейшли до Нового кредитора.

Судом встановлено, що 02 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Браїлівське" був укладений Договір №01/04 про відступлення права вимоги (т. 37 а.с. 75, 76).

Відповідно до п. 1 Договору №01/04 про відступлення права вимоги, цим Договором регулюються відносини, пов`язані із заміною управненої сторони Первісного Кредитора на Нового Кредитора у зобов`язанні, що виникає на підставі Договору позики, що укладений між Первісним Кредитором та Боржниками (далі - Основний договір), борг підтверджено Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1269/17 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" на користь ОСОБА_1 17 916 489 грн 42 коп.

За цим договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати солідарно з ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" виконання зобов`язань за Основним договором, які виникли з моменту укладання Основного Договору, а саме сплати заборгованості в розмірі 16 256 670 грн 86 коп, а також оплати всіх штрафних санкцій, які виникли в зв`язку з невиконанням умов Основного договору (п. 2 Договору).

За передане право вимоги Новий кредитор сплачує Первісному кредитору суму в розмірі гривневого еквіваленту 250 000,00 доларів США по курсу міжбанку на дату розрахунку, що визначається згідно даних сайту https://minfin.com.ua/currency/mb/, продаж дол. США/UAH зафіксований на момент перерахування коштів (п. 3 Договору).

Зазначена сума повинна бути сплачена Новим кредитором в момент підписання цього Договору та передачі документів, що засвідчують права, які передаються.

Оплата вважається виконаною в момент зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 (п. 4 Договору).

Обов'язки Первісного кредитора: відступити Новому кредитору право вимоги; Передати Новому кредитору Договір позики, розписки та інші документи, які засвідчують права, що передаються, в момент підписання цього Договору, та інформацію, яка можлива для їх здійснення (п. 6 Договору).

Обов'язки Нового кредитора: сплатити суму, визначену п. 3 цього Договору (п. 9 Договору).

В силу п. 11 Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року, доказом переходу до Нового кредитора права вимоги буде підписання цього договору.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами.

Договір підписано ОСОБА_1 , ТОВ «Браїлівське» та ОСОБА_2 (боржник).

Суд оцінює підстави виникнення грошових вимог з урахуванням ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положеннями статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, а солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (стаття 554 ЦК України), то поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов`язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, кредитор має право вимагати виконання обов`язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, у разі невиконання основним боржником забезпеченого порукою зобов`язання кредитор має право вимагати виконання основного зобов`язання як від боржника і його поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо.

Порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

В силу вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, факт не підписання ФГ «Ланецького» Договору про відступлення права вимоги не впливає на дійсність та чинність грошових вимог ініціюючого кредитора.

Укладений сторонами договір поруки не містить обмежень відносно заміни кредитора у зобов'язанні. Підстави припинення поруки наведені у статті 559 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України (у редакції від 30.09.2015 року, чинній на момент укладення договору поруки) порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Тобто закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких інших умов основного договору.

Судом встановлено, що право вимоги до Нового кредитора передано в обсязі, який зафіксовано Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 30.03.2018 року у справі №143/1259/17 (враховуючи часткове погашення боргу) в сумі 16 256 670 грн 86 коп, а також в частині вимог щодо оплати всіх штрафних санкцій, тобто обсяг відповідальності поручителя не збільшено.

Таким чином, укладення Договору про відступлення права вимоги №01/04 від 02.04.2020 року, не свідчить про припинення Договору поруки №2 від 01.11.2015 року, існування грошового зобов'язання додатково підтверджено судовим рішенням, яке на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не виконано боржником.

Щодо обсягу прав, які перейшли до Нового кредитора ТОВ «Браїлівське» та моменту переходу таких прав, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Судом проаналізовано предмет Договору Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року, а саме положення п. п. 1, 2.

Дійсно предмет договору містить змішані положення, передбачаючи первісно перехід прав на підставі Договору позики, що укладений між Первісним Кредитором та Боржниками (далі - Основний договір), однак який підтверджено Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1269/17 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" на користь ОСОБА_1 17 916 489 грн 42 коп.

Водночас, Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати солідарно виконання зобов`язань за Основним договором як з ОСОБА_2 так і з ФГ "Ланецького".

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) (Постанова КГС ВС від 14.12.2018 у справі N 914/809/18).

Тому, судом надано оцінку предмету Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року шляхом цілісного та системного тлумачення його положень, котрі передбачають передачу прав грошових вимог, що засновані як на підставі Договору позики, Договору поруки №2, так і Рішенні Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1269/17 (враховуючи часткове погашення боргу) в сумі 16 256 670 грн 86 коп.

Наведені пункти Договору про відступлення права вимоги двічі передбачають наявність у Нового кредитора права солідарного стягнення боргу саме з ФГ «Ланецького».

Суд також враховує, що посилання у предметі Договору на судове рішення надає можливість оцінити перехід обсягу прав вимоги, з урахуванням змісту та резолютивної частини судового рішення.

Сторонами також обумовлено передачу документів, які посвідчують право вимоги, зокрема розписок та інших документів (п. 6 Договору), що включає передачу прав за усіма зобов'язаннями, які були укладені первісними сторонами зобов'язання.

Крім того, вирішуючи питання відносно одночасної передачі прав вимоги за Договором поруки у випадку переходу таких прав за Договором позики, суд виходить з правової природи поруки як акцесорного зобов'язання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість.

Рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.

Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення (висновки ВП ВС у постанові від 26 січня 2021 року у справ № 522/1528/15-ц).

Положення ст. ст. 512-514, 559 ЦК України не передбачає такої підстави припинення поруки як заміна кредитора, якщо не збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Чинна редакція ч.1 ст. 559 ЦК України закріплює збереження обсягу відповідальності поручителя, який існував до зміни основного зобов`язання.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Не спростовним є факт наявності у Первісного кредитора ОСОБА_1 права вимоги до ФГ «Ланецького», як поручителя, до моменту укладення Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року.

Отже, до обсягу прав Первісного кредитора входило право грошової вимоги до ФГ «Ланецького», тобто перехід такого права відбувся внаслідок укладення Сторонами предмету Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року.

Неузгодженість предмету Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року, який однозначно передбачає передачу прав вимоги за Договором позики, підтверджує одночасний перехід права вимоги за Договором поруки №2 від 01.11.2015 року, як забезпечувального зобов'язання.

Зазначений висновок також враховує правову природу забезпечувального зобов'язання, яке слідує за основним зобов'язанням та є нерозривно з ним пов'язане.

Тому, суд вважає доведеним обставини набуття ТОВ «Баїлівське» права грошових вимог до ФГ «Ланецького» в обсязі на підставах, передбачених Договором позики від 01.11.2015 року, Договором поруки №2 від 01.11.2015 року, з урахуванням положень Додаткової угоди про внесення змін від 30.01.2017 року та Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 30.03.2018 року у справі №143/1269/17.

З метою визначення моменту переходу прав вимоги до ТОВ «Браїлівське» судом перевірено обставини переходу прав до Нового кредитора та відомості щодо виконання положень Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року в частині проведення розрахунків за передане право вимоги.

Згідно п. 11 Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року, доказом переходу до Нового кредитора права вимоги буде підписання цього договору.

Тобто, сам факт підписання договору сторонами є достатньою підставою підтвердження переходу права вимоги до Нового кредитора.

Судом встановлено, що 02.04.2020 року ТОВ «Браїлівське» згідно платіжного доручення №690 від 02.04.2020 року перераховано на поточний рахунок ОСОБА_1 у АТ «ОТП Банк» (м. Київ) 6 882 500,00 грн - "Оплата згідно Договору №01/04 від 02.04.2020 р. «Про відступлення права вимоги», без ПДВ" (т. 1 а.с. 14).

13.04.2020 року Товариством направлено боржнику Повідомлення-вимогу №13/04 щодо переходу прав до Нового кредитора та інформацію про реквізити оплати заборгованості в сумі 16 256 670,00 грн.

На зазначеному повідомлені вчинено надпис про його отримання керівником ФГ «Ланецького» 14.04.2020 року (т. 1 а.с. 15).

При новому розгляді справи ТОВ «Браїлівське» до матеріалів долучено засвідчену копію Звіту - рахунку ОСОБА_1 з 01.04.2020 по 02.04.2020 рр. у АТ «ОТП-БАНК», з якого вбачається надходження 02.04.2020 року - 6 882 500,00 грн оплати згідно Договору №01/04 від 02.04.2020 року «Про відступлення права вимоги» (т. 35 а.с. 205, 206).

24.03.2022 року до суду від ТОВ «Браїлівське» надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (вх. №01-34/2396/21), до якого долучено Довідку АБ «Південний» від 23.03.2022 року щодо перерахування 02.04.2020 року о 18:16 з поточного рахунку ТОВ «Браїлівське» на рахунок ОСОБА_1 у АТ «ОТП БАНК» відповідно до платіжного доручення №690 від 02.04.2020 року 6 882 500,00 грн - «Оплата згідно Договору №01/04 від 02.04.2020 року «Про відступлення права вимоги» (т. 36 а.с. 35-41).

29.03.2022 року до суду від ТОВ «Браїлівське» надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (вх. №01-34/2485/21), до якого долучено Довідку АТ «ОТП БАНК» від 24.03.2022 року про зарахування 02.04.2020 року коштів - 6 882 500,00 грн оплати згідно Договору №01/04 від 02.04.2020 року «Про відступлення права вимоги» на рахунок ОСОБА_1 ; виписку з особового рахунку станом на 02.04.2020 року (т. 36 а.с. 68-76).

Суд констатує, що матеріали справи не містять інших допустимих доказів, які спростовували б обставини перерахування вказаної суми на користь Первісного кредитора та її зарахування на банківський рахунок ОСОБА_1 .

З приводу передачі на користь Нового кредитора первинних документів, котрі підтверджують виникнення заборгованості ФГ «Ланецького» за відсутності у матеріалах справи підписаного сторонами Акта приймання-передачі таких документів, суд враховує, що у судовому засіданні 30.03.2022 року саме представником ТОВ «Браїлівське» надано суду для огляду оригінали Договору позики від 01.11.2015 року, Договору поруки №2 від 01.11.2015 року, Додаткової угоди про внесення змін до договору позики від 01 листопада 2015 року та договору поруки № 2 від 01 листопада 2015 року від 30.01.2017 року.

Положеннями Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року не передбачено строків та обов'язку сторін посвідчити передачу документів саме шляхом підписання відповідного Акта.

Тому, суд відхиляє доводи боржника і представника ТОВ «Фінінтелект-Плюс» щодо не доведення обставин відступлення права вимоги на користь ТОВ «Браїлівське», надає перевагу наявним у справі доказам, враховуючи їх достатність та вірогідність (Постанова КГС ВС від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18).

Суд вважає доведеними обставини переходу права вимоги до ТОВ «Браїлівське» та виконання умов договору в частині зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 .

Суд також враховує, що заміна Кредитора не змінює строків виконання зобов'язання, яке є простроченим, з серпня 2017 року.

Враховуючи перехід прав до Нового кредитора 02.04.2020 року (після зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 ). ТОВ «Браїлівське» є Новим кредитором щодо невиконаного грошового зобов'язання ФГ «Ланецького», яке відповідає поняттю ст. 1 КУзПБ.

З приводу заперечень боржника та представника ТОВ «Фінінтелект-Плюс» щодо проведення ТОВ «Браїлівське» неповного розрахунку, у розмірі, котрий є меншим за 290 000,00 доларів США, яка обумовлена сторонами у п. 3 Договору, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За передане право вимоги Новий кредитор сплачує Первісному кредитору суму в розмірі гривневого еквіваленту 250 000,00 доларів США по курсу міжбанку на дату розрахунку, що визначається згідно даних сайту https://minfin.com.ua/currency/mb/, продаж дол. США/UAH зафіксований на момент перерахування коштів.

За матеріалами справи перерахування коштів відбулося 02.04.2020 року о 18:16, що підтверджено Довідкою АБ «Південний» від 23.03.2022 року (т. 36 а.с. 41).

Згідно відомостей сайту https://minfin.com.ua/currency/mb/ щодо курсу продажу доларів США до гривні, зафіксований станом на 17:00 (часу найбільш наближеному до моменту платежу), відповідний курс продажу іноземної валюти становив 27,48 грн за 1 долар США (https://index.minfin.com.ua/exchange/archive/2020-04-02/) (т. 36 а.с. 40).

Оскільки, ТОВ «Браїлівське» перераховано на користь ОСОБА_1 6 882 500,00 грн, то дана сума складала на момент перерахування коштів, як передбачено п. 3 Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року: 6 882 500,00 / 27,48 = 250 454,88 доларів США.

Отже, Новим кредитором перевищено розмір коштів, які підлягали перерахуванню в еквівалентні до долара США, що підтверджує належне виконання умов договору зі сторони ТОВ «Браїлівське».

Також, судом оцінено доводи боржника та представника ТОВ «Фінінтелект-Плюс» щодо відсутності доказів переходу прав вимоги та виникнення грошового зобов`язання з посиланням на Постанову Вінницького апеляційного суду у справі від 03.03.2022 року №143/1269/17, якою відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Браїлівське» про заміну сторони виконавчого провадження (т. 35 а.с. 190-193).

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18), зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Тобто, істотне значення мають саме висновки суду у іншій справі, а також фактичні обставини і докази, дослідження яких стало підставою для таких висновків.

Як зазначено Постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 2а-161/11 не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду.

Оцінюючи висновки Вінницького апеляційного суду у справі №143/1269/17 судом встановлено, що підставою для відмови у задоволенні заяви ТОВ «Браїлівське» стала відсутність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором про відступлення права вимоги на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі, з огляду на положення пункту 4 договору відступлення права вимоги.

Той факт, що представник ОСОБА_1 у січні 2021 року подав заяву про примусове виконання рішення суду, вказує на те, що за договором від 02 квітня 2020 року № 01/04 не відбулося фактичного відступлення права вимоги до ФГ «Ланецького».

Суд враховує, що законодавець не обмежує повторної подачі такої заяви та її обґрунтування іншими доказами, а також надання самостійної оцінки судом обставинам переходу права вимоги при розгляді справи про банкрутство.

Суд виходить з того, що у справі №902/560/20 наявні достатні та переконливі докази виконання ТОВ «Браїлівське» вимог п. 4 Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року та зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 , а саме: платіжне доручення №690 від 02.04.2020 року, копію Звіту - рахунку ОСОБА_1 з 01.04.2020 по 02.04.2020 рр. у АТ «ОТП-БАНК», Довідка АБ «Південний» від 23.03.2022 року, Довідка АТ «ОТП БАНК» від 24.03.2022 року про зарахування 02.04.2020 року коштів на рахунок ОСОБА_1 ; виписка з особового рахунку станом на 02.04.2020 року (т. 36 а.с. 35-43, а.с. 68-75).

Наведені документи були відсутні у матеріалах цивільної справи №143/1269/17 при винесенні Постанови Вінницького апеляційного суду від 03.03.2022 року, тому наведені висновки здійснені на основі відмінних фактичних обставин.

Таким чином, обсяг досліджених у справі №902/560/20 доказів, на підтвердження обставин переходу права вимоги є ширшим.

Тому, суд надає перевагу безпосередньо дослідженим доказам, відтак відсутні підстави для застосування ч. 4 ст. 75 ГПК України та врахування висновків Вінницького апеляційного суду №143/1269/17.

Відносно факту звернення 27.01.2021 року із заявою про відкриття виконавчого провадження представником ОСОБА_1 , а не ТОВ «Браїлівське» суд зазначає, що дана обставина може бути оцінена в аспекті оскарження рішень приватного виконавця відносно правомірності відкриття виконавчого провадження.

Однак, даний факт не спростовує переходу права вимоги до Нового кредитора, враховуючи вищенаведені висновки суду та наявність оригіналів документів, на яких ґрунтується право вимоги, що встановлено у судовому засіданні.

Підстави виникнення грошових вимог у Нового кредитора ґрунтуються на відповідних правочинах та юридичних вчинках (ст. 2020 ЦК України), а не процесуальних діях учасників спірних правовідносин, якими є дії щодо подачі заяви про відкриття виконавчого провадження.

Встановивши обставини чинності та дійсності грошових зобов`язань боржника перед ініціюючим кредитором, суд вважає за можливе проаналізувати наявність спору про право у правовідносинах боржника і кредитора, задля вирішення питання щодо підстав відмови у відкритті провадженні у справі про банкрутство.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом (Постанова КГС ВС від 15.10.2020 у справі №922/1174/20).

Отже, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який є суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін.

Таким чином спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів).

За відсутності цих елементів не може бути спору про право.

Юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відтак, якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.

Не встановлення обставин заперечення боржником вимог заявника у вигляді позову (предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора), який було б подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, доводить, що між заявником та боржником відсутній спір про право як підстава для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство згідно із частиною шостою статті 39 КУзПБ (Постанова КГС ВС від 20.10.2021 у справі № 910/18376/20).

Доречним є використання чотирискладового тесту щодо наявності спору про право, що є юридичною конструкцією - засобом для перевірки необхідних умов для відкриття провадження у справі про банкрутство господарським судом, який повинен дослідити таке:

наявність спору про право, а саме встановлення наявності чи відсутності неоднозначності в частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстав виникнення зобов`язання, суми зобов`язання, структури заборгованості, строку виконання зобов`язання;

належність вирішення такого спору саме в порядку позовного провадження;

позиція боржника щодо вчинення ним активних дій, спрямованих на заперечення грошових вимог кредитора, які не були предметом розгляду в позовному провадженні і щодо яких не було ухвалено судового рішення;

оспорення боржником вимог кредитора та з`ясування активної позиції останнього до подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (Постанови КГС ВС від 10.11.2021 у справі № 916/1101/21 та від 24.11.2021 у справі № 910/16246/18).

У кожному конкретному випадку судом досліджуються заперечення боржника, зокрема щодо того, чи ґрунтуються вони на обставинах справи та підтверджуються відповідними доказами.

Отже, наявність спору про право має підтверджуватися належними доказами, а не базуватися лише на припущеннях боржника.

Також, існування спору про право має відповідати послідовній та однозначній позиції боржника щодо висловлення заперечень проти вимог кредитора.

Крім того, вирішення спору про право в іншому судовому процесі має призводити до спростування грошових вимог ініціюючого кредитора до боржника.

Між результатом розгляду спору про право та обґрунтованістю вимог кредитора має існувати прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Слід виділити суб`єктний критерій спору про право, оскільки даний спір має реально існувати саме між боржником та ініціюючим кредитором, а не третіми особами.

Підсумовуючи суд доходить висновку, що юридичний склад нормативного поняття "спору про право", як особливого змагального правовідношення на стадії відкриття провадження у справі про банкрутство, включає:

- суб`єктів: боржника та ініціюючого кредитора;

- суб`єктивної сторони, котра виражається у добросовісному намірі боржника спростувати грошові вимоги кредитора шляхом ініціювання розгляду спору про право до подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- юридичного складу правовідношення (чотирискладового тесту перевірки спору про право);

- прямого причинно-наслідкового зв'язку між вирішенням вимог боржника та дійсністю, чинністю або обґрунтованістю вимог ініціюючого кредитора, їх безпосередню залежність від результатів вирішення спору про право у іншому судовому процесі.

Направляючи справу на новий розгляд Верховним судом акцентовано увагу на невирішеному спорі про право в аспекті розгляду у межах справи №143/1269/17 заяви ТОВ «Браїлівське» про заміну сторони виконавчого провадження.

На даний час дане питання вирішено шляхом винесення Постанови Вінницького апеляційного суду від 03.03.2022 року у справі №143/1269/17, згідно якої відмовлено у задоволенні заяви товариства.

Оцінка винесеного судового рішення, як засобу доказування надана судом при вирішенні питання відносно переходу права вимоги до Нового кредитора та чинності грошового зобов`язання ФГ «Ланецького» перед ТОВ «Браїлівське».

Також суд зауважує, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється у спрощений спосіб шляхом розгляду відповідної заяви після винесення судового рішення.

Тобто, вирішення зазначеного питання проводиться поза межами позовного провадження.

Таким чином, відсутній один з елементів чотирискладового тесту щодо наявності спору про право, а саме належність вирішення такого спору саме в порядку позовного провадження.

Тому, суд доходить висновку, що відмова у задоволенні заяви ТОВ «Браїлівське» у справі №143/1269/17 не впливає та не підтверджує існування спору про право між боржником та ініціюючим кредитором.

Окремої оцінки, з урахуванням висновків Верховного Суду на предмет існування спору про право, вимагає факт оспорення ФГ «Ланецького» Договору поруки №2 від 01.11.2015 року та перебування у провадженні Тетіївського районного суду Київської області справи №940/227/20.

ФГ «Ланецького» подано позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання Договору поруки №2 від 15.11.2015 року недійсним з підстав перевищення Керівником господарства ОСОБА_2 повноважень, вчинення правочину у власних інтересах з метою покладення виконання власних грошових зобов`язань на фермерське господарство.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 10.03.2020 року у справі №940/227/40 відкрито провадження за позовом Фермерського господарства "Ланецького" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання Договору поруки №2 від 15.11.2015 року недійсним.

26.03.2020 року Керівник Фермерського господарства "Ланецького" надіслав до суду нотаріально завірену заяву про відмову від позову, в якій просить закрити провадження в справі №940/227/20 за позовом Фермерського господарства «Ланецького» про визнання договору поруки недійсним, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

На підставі даної заяви Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 02.04.2020 року у справі №940/227/40 прийнято відмову ФГ «Ланецького» від позову та закрито провадження у цивільній справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.12.2020 року Ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 02 квітня 2020 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

17 грудня 2020 року подана касаційна скарга Фермерського господарства "Ланецького" на Постанову Київського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року, повний текст якої складено 8 грудня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.12.2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Ланецького" на постанову Київського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року.

Також, Верховним Судом відмовлено у задоволенні клопотання Фермерського господарства "Ланецького" про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку (т. 37 а.с. 62-68).

Тому, на даний час є чинною Постанова Київського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року про направлення справи №940/227/20 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно відповіді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.01.2022 року цивільна справа №940/227/20 перебуває у провадженні суду, розгляд не відбувся (т. 35 а.с. 29).

З відзиву ФГ «Ланецького» судом встановлено, що господарством направлено до суду касаційної інстанції заяву про відмову від касаційної скарги (т. 34 а.с. 21).

Тобто, на даний час невирішеним є спір у справі №940/227/20 щодо дійсності Договору поруки №2 від 01.11.2015 року, на основі якого ґрунтуються вимоги ініціюючого кредитора.

Суд не може формально підходити до визначення наявності «спору про право», який зводиться лише до заперечень боржником існування тих чи інших правовідносин.

Поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення (Постанова КГС ВС від 20.10.2021 у справі № 910/18376/20).

З метою уникнення зловживання боржником своїми правами і створення спору заради спору, спрямованого на ухилення від відкриття провадження у справі про банкрутство, необхідною умовою оспорення у судовому порядку вимог ініціюючого кредитора є те, що таке оспорення має відбуватися до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство (Постанова КГС ВС від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20).

Отже, не володіючи повноваженнями відносно вирішення у межах справи про банкрутство спору щодо дійсності Договору поруки №2 від 15.11.2015 року, суд не позбавлений можливості надати системну оцінку процесуальним діям боржника, котрі можуть бути направлені на створенні спору заради спору, зловживання правами з метою уникнення відкриття провадження у справі про банкрутство.

Зловживання матеріальними та процесуальними права неодноразово висвітлювалось у практиці Верховного Суду.

До загальних засад цивільного законодавства віднесено справедливість, добросовісність та розумність. (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України), а відтак і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (Постанова КЦС ВС у справі №390/34/17 від 10 квітня 2019 року).

Дослідивши матеріали справи №143/1269/17 Погребищенського районного суду Вінницької області судом встановлено, що 31.10.2017 року ФГ Ланецького звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору поруки №2 від 01.11.2015 року.

Підставою позову та недійсності договору поруки зазначено його не підписання керівником ФГ «Ланецького» ОСОБА_2 (т. 36 а.с. 93, 94).

Суд враховує, що з подібних підстав (не відповідності підпису ОСОБА_2 ) оспорено Додаткову угоду від 30 січня 2017 року про внесення змін до Договору позики від 01 листопада 2015 року та Договору поруки №2 від 01.11.2015 року (т. 36 а.с. 107, 108).

Однак, у межах справи №143/1269/17 наявний висновок експерта Вінницього відділення КНДІСЕ за результатами проведення судово-технічного та почеркознавчого дослідження №1408/1409/18-2 від 01.03.2018 року, згідно якого встановлено підписання однією особою Договір позики від 01.11.2015 року, Договір поруки від 01.11.2015 року, Додаткову угоду від 30.01.2017 року, зустрічний позов ФГ «Ланецького», апеляційні скарги в графах підпису від імені ОСОБА_2 (т. 36 а.с. 117-130).

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області №143/1269/17 від 30 березня 2018 року, зокрема відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання додаткової угоди від 30 січня 2017 року про внесення змін до Договору позики від 01 листопада 2015 року та Договору поруки №2 від 01.11.2015 року недійсним (т. 1 а.с. 3-8).

Зустрічний позов ФГ «Ланецького» Ухвалою Погребищенського райнного суду Вінницької області від 30 березня 2018 року залишено без розгляду, на підставі заяви представника господарства (т. 36 а.с. 131-133).

Тобто, у процесі розгляду справи процесуальна позиція боржника змінювалась.

ФГ «Ланецького» було безпосереднім учасником та стороною даного спору, оскаржувало рішення Погребищенського районного суду Вінницької області №143/1269/17 від 30 березня 2018 року шляхом подачі апеляційної та касаційної скарг, які залишено без задоволення.

Тобто, боржник протягом тривалого проміжку часу був обізнаний про існування оспорюваного у справі №940/227/20 Договору поруки №2 від 01.11.2015 року.

Однак, лише у 2020 році ініціював судове провадження у справі №940/227/20, тобто зі спливом п`яти років після укладення договору поруки і після набрання законної сили Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області №143/1269/17 від 30 березня 2018 року.

При цьому, у межах справи №940/227/20 ФГ «Ланецького» вчинено наступні процесуальні дії:

- пред`явлення позову,

- подача 26.03.2020 року нотаріально засвідченої заяви про відмову від позову,

- подача 17 грудня 2020 року касаційної скарги Постанову Київського апеляційного суду від 3 грудня 2020 року,

- подача відмови від касаційної скарги.

Отже, вчинені ФГ «Ланецького» процесуальні дії у межах справи №940/227/20 не сприяють прискоренню вирішення спору щодо дійсності Договору поруки №2 від 01.11.2015 року.

Крім того, у межах справи Дніпровського районного суду м. Києва №755/18040/17 оспорено Договір позики від 01.11.2015 року, який Ухвалою суду від 31.01.2019 року залишено без розгляду (т. 36 а.с. 109-111).

Оцінюючи зазначені обставини у сукупності суд доходить висновку, що боржником неодноразово ініціювались спори з приводу дійсності договорів, на основі яких обґрунтовано підстави виникнення розмір та склад грошових зобов`язань.

Спір у справі №940/227/20 не вирішено протягом більше двох років, однак вирішення питання щодо відкриття провадження у справі про банкрутство та задоволення вимог ініціюючого кредитора не може протягом тривалого проміжку часу залежати від процесуального перебігу іншої судової справи.

Існування спору про право має носити реальний характер та не спрямовуватись на формування намірів спростувати грошові вимоги кредитора.

Крім того, спір про право має існувати саме між боржником ФГ «Ланецького» та ініціюючим кредитором ТОВ «Браїлівське».

Однак, за матеріалами справи №902/560/20 ФГ «Ланецького» не оспорено Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року, стороною якого є ТОВ «Браїлівське».

Також неможливим є оспорення Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області №143/1269/17 від 30 березня 2018 року, яке набуло статусу остаточного.

Тобто, на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство відсутній спір про право саме між ФГ «Ланецького» та ТОВ «Браїлівське», що виключає застосування даної категорії до спірних правовідносин поняття спору про право.

При цьому, суд звертає увагу на ймовірні правові наслідки розгляду справи №940/227/20 щодо задоволення позову ФГ «Ланецького» та визнання недійсним Договору поруки №2 від 01.11.2015 року.

Так, вирішення даного спору на користь боржника спростовуватиме лише одну підставу існування грошових вимог ТОВ «Браїлівське» - Договору поруки №2 від 01.11.2015 року.

Однак, вирішення цього спору жодним чином не впливатиме та не спричинить автоматичного скасування Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області №143/1269/17 від 30 березня 2018 року, яке лише ймовірно може бути переглянуто за нововиявленими обставинами; не призведе до автоматичної недійсності Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02.04.2020 року, який підтверджує право вимоги ініціюючого кредитора до боржника.

Висновки суду у справі №940/227/20 також не спростовуватимуть обставин часткового виконання грошових зобов`язань у межах виконавчого провадження.

Отже, між вирішенням спору у справі №940/227/20 та сумою, складом і розміром грошових зобов`язань ФГ «Ланецького» перед ТОВ «Браїлівське» відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок, що виключає існування спору про право між сторонами у справі про банкрутство.

Наявність чинного судового рішення, ухваленого за результатами вирішення спору щодо стягнення грошового зобов`язання, на підставі якого заявлено вимоги ініціюючого кредитора до боржника, свідчить про відсутність між зазначеними особами спору про право щодо такого зобов`язання (Постанова КГС ВС від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20).

Тобто, чинне судове рішення не виключає, однак істотно обмежує застосування висновків щодо існування спору про право, надає можливість переоцінки судового рішення лише у виключних випадках, за наявності обставин, які не були взяті до уваги в судовому рішенні та мають істотне значення.

За матеріалами справи судом встановлено, що фактичні обставини спірних правовідносин відносно строків та складу заборгованості ФГ «Ланецького» є незмінними починаючи з 2016 року (внесення змін до Договору позики та Договору поруки), а також з 07.08.2018 року (дати набрання законної сили Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 30.03.2018 року у справі №143/1269/17), зменшено лише розмір вимог внаслідок примусового виконання судового рішення.

Тому, у суду відсутні правові підстави для переоцінки остаточного судового рішення, здійснення висновків щодо існування спору про право з огляду на сам лише факт перебування у провадженні іншого суду спору з приводу дійсності договору поруки.

Підсумовуючи наведене вище, суд доходить висновків про відсутність спору про право в аспекті вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у справі №143/1269/17 та розгляду справи №940/227/20, яка перебуває у провадженні Тетіївського районного суду Київської області.

Надавши сукупні оцінку наявним у справі доказам, суд доходить висновку про відсутність достатніх доказів для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство із застосуванням приписів п. 1 ч. 6 ст. 39 КУзПБ.

Встановивши належність правових і процесуальних підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, на виконанням вимог ч. 8 ст. 39 КУзПБ, судом визначено склад та розмір грошових вимог ініціюючого кредитора.

За матеріалами справи Виконавчий лист від 10.08.2018 року у справі №143/1279/17 неодноразово пред`являвся до виконання, внаслідок вчинених виконавчих дій відбулося часткове погашення заборгованості перед стягувачем.

З наданих Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. матеріалів виконавчого провадження №64311447 судом встановлено, що 27.01.2021 року (відтиск вхідного штампу приватного виконавця) Ільченко О.В., в особі представника Зінченко Д.В., подано заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання Виконавчого листа від 10.08.2018 року у справі №143/1279/17.

27.01.2021 року Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. відкрито виконавче провадження.

Цього ж дня, Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. зупинено вчинення виконавчих дій до розгляду справи №902/560/20 про банкрутство ФГ «Ланецького».

За наданою Приватним виконавцем Тимощуком В.В. інформацією непогашена заборгованість складає 16 258 870,86 грн, відомостей щодо погашення заборгованості після відкриття виконавчого провадження 27.01.2022 року не надано (т. 35 а.с. 248-284).

Однак, до матеріалів справи також надано інформацію Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В., у провадженні якого перебували виконавчі провадження №60026733 та №56982771 з примусового виконання Виконавчого листа від 10.08.2018 року у справі №143/1279/17 (т. 35 а.с. 59).

Згідно наданої відповіді на запит суду залишок заборгованості станом на 01.02.2022 року складає 16 211 345,25 грн.

Суд виходить з того, що надана Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. інформація щодо суми боргу співпадає з відомостями заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2022 року.

Водночас, визначена Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В., сума заборгованості станом на 01.02.2022 року ґрунтується на детальному розрахунку та первинних документах щодо примусового виконання судового рішення.

Так, згідно платіжного доручення №901 від 20.12.2019 року на користь стягувача ОСОБА_1 перераховано 694 572,64 грн (ВП №60026733); платіжного доручення №28 від 10.09.2018 року перераховано 45 325,61 грн; платіжного доручення №644 від 13.09.2019 року перераховано 41 899,56 грн; платіжного доручення №669 від 20.09.2019 року перераховано 7 318,18 грн; платіжного доручення №966 від 24.01.2020 року перераховано 924 028,18 грн (ВП №56982771),всього 1 713 144,17 грн (т. 35 а.с. 60-62).

Судом перевірено правильність розрахунків приватного виконавця та встановлено, що сума боргу за Виконавчим листом від 10.08.2018 року у справі №143/1279/17 становить 17 916 489,42 грн боргу та 8 000,00 грн судового збору, всього 17 924 489,42 грн.

Таким чином, за наявними у справі первинними документами залишок заборгованості становить: 17 924 489,42 - 1 713 144,17 = 16 211 345,25 грн, що відповідає інформації, наданій Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В.

Тому, суд надає перевагу доказам та розрахунку наданим станом на 01.02.2022 року.

Згідно ч. 8 ст. 39 КУзПБ, в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про: визнання вимог кредитора та їх розмір.

При цьому, на стадії відкриття провадження у справі про банкрутство Кодекс не зобов`язує суд визнавати усі вимоги первісного кредитора, оскільки останній володіє правом їх збільшення, також не визначено процесуальної доцільності визначення черговості їх погашення.

Суд враховує, що у первісній заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Браїлівське» наполягало на визнанні суми основного боргу у розмірі 7 869 353,00 грн та 8 387 317,86 грн - пені.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 30.03.2018 року стягнуто загальну суму заборгованості у розмірі 17 916 489,42 грн боргу без розмежування складу грошових вимог.

Дослідивши матеріали цивільної справи №143/1279/17 судом встановлено, що у позовній заяві визначено до стягнення 7 076 000,00 грн (т. 36 а.с. 82, 83).

13.12.2017 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій суму основного боргу обчислено за курсом долару США станом на 12.12.2017 року у розмірі 7 869 353,00 грн (т. 36 а.с. 98-101).

Позивачем також нараховано пеню в сумі 10 047 136,42 грн, яку обчислено з 01.08.2017 року по 12.12.2017 року, однак з розрахунку суми основного боргу на рівні 7 497 863,00 грн, що вбачається з мотивувальної частини судового рішення.

Отже, до складу грошових вимог, з урахуванням Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області №143/1269/17 від 30 березня 2018 року, входять наступні грошові вимоги:

- 7 869 353,00 грн сума основного боргу;

- 10 047 136,42 грн пеня;

- 8 000,00 грн судовий збір.

Враховуючи погашення в рамках виконавчого провадження грошових вимог в сумі 1 713 144,17 грн істотним є визначення черговості зарахування стягнутих сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Матеріали справи не містять доказів перерахування виконавцем стягнутих суми в рахунок погашення авансового внеску або компенсації витрат виконавчого провадження, тому за рахунок одержаних сум погашалися вимоги стягувача.

Водночас, Закон України «Про виконавче провадження» не містить розмежування платежів в частині черговості погашення сум основного боргу, пені та судового збору.

Положеннями п. 5.3. Договору позики від 01.11.2015 року врегульовано черговість погашення заборгованості згідно вимог чинного законодавства.

Тому, суд враховує загальні вимоги цивільного законодавства при визначені складу та розміру грошових вимог ініціюючого кредитора.

Згідно ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Таким чином, за рахунок стягнутої суми у розмірі 1 713 144,17 грн погашено вимоги стягувача ОСОБА_1 зі сплати судового збору в сумі 8 000,00 грн (п. 1 ч. 1 ст. 534 ЦК України) та 1 705 144,17 грн - пені (п. 2 ч. 1 ст. 534 ЦК України).

Отже, залишок не сплаченої суми пені згідно Виконавчого листа від 10.08.2018 року у справі №143/1279/17 становить 10 047 136,42 - 1 705 144,17 = 8 341 992,25 грн.

Тому, вимоги ініціюючого кредитора ТОВ «Браїлівське» задовольняються судом частково в сумі 7 869 353,00 грн - основного боргу та 8 341 992,25 грн - пені.

Питання щодо визнання та включення до реєстру вимог кредиторів судових витрат зі сплати судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого (т. 1 а.с. 20,21) може бути вирішено судом у попередньому судовому засіданні.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 39 КУзПБ, неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав.

Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Таким чином, при розподілі обов`язку доказування суд виходить з того, що саме на боржника покладено обов`язок доведення обставин спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість перед ініціюючим кредитором

Судом встановлено, що відзив надавався боржником неодноразово, за підписом різних керівників (т. 1 а.с. 53-62; т. 31 а.с. 44-250; т. 34 а.с. 1-256; т. 35 а.с. 117-126; т. 35 а.с. 157-185).

Враховуючи не вирішення корпоративного спору відносно повноважних органів управління складу засновників ФГ «Ланецького» (т. 35 а.с. 83-99; т. 36 а.с. 31-33), судом враховано наявні у справі докази та встановлені у підготовчому засіданні обставини щодо майнового стану боржника і його спроможності погасити заборгованість.

За матеріалами справи встановлено, що ФГ «Ланецького» за Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області №143/1269/17 від 30 березня 2018 року не сплачено 7 869 353,00 грн - основного боргу.

Також, боржником у поданому відзиві визнано вимоги ТОВ «Фінінтелект-Плюс» в сумі 3 972 111,73 грн (т. 31 а.с. 44-53).

Згідно Витягу з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платників з бюджетом та фондами станом на 04.01.2022 року наявна заборгованість за основними зобов'язаннями зі сплати податків і зборів складає 288 005,54 грн, в частині не сплаченої пені становить 508 563,26 грн (т. 34 а.с. 59-61).

Згідно Балансу станом на 31.12.2020 року розмір основних засобів складає 3 246,60 тис. грн.; оборотних активів 6 734,80 тис. грн., пасив: власний капітал 3 778,60 тис. грн., довгострокові зобов`язання: 13 760,00 тис. грн.; чистий прибуток склав 2 612,30 тис. грн.

Боржником надано відомості щодо відкритих рахунків у банківських установах, Акт інвентаризації основних засобів станом на 19.04.2021 року, загальна балансова вартість яких становить 3 246 545,48 грн.

Незважаючи на наявність зареєстрованих прав власності на два транспортних засоби САС 3507, 1985 р.в., МАЗ 8926, 1990 р.в., боржником не надано відомостей про їх вартість.

Також суду не надано первинних документів на підтвердження обставини виникнення права власності та вартості майна, перерахованого у первісному відзиві боржника (т. 1 а.с. 53, 54).

Також, з наданих боржником документів встановлено відсутність об`єктів цивільного захисту, державного майна, інтелектуальної власності.

Таким чином, за матеріалами справи розмір заборгованості боржника є значним, вартість активів не підтверджує можливість здійснення розрахунків, що свідчить про наявність ознак неплатоспроможності та є підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Щодо призначення кандидатури арбітражного керуючого розпорядником майна боржника, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки щодо кандидатур арбітражних керуючих у справі № 902/560/20, автоматизованою системою визначено таких арбітражних керуючих: Харитонюк Євген Васильович, Богач Степан Степанович, Бойко Сергій Васильович.

16.06.2020 на електронну адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого Харитонюк Є.В. №16/6-20 від 16.06.2020 року про участь у справі № 902/560/20.

16.06.2020 на електронну адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого Бойка С.В. б/н від 16.06.2020 року про участь у справі № 902/560/20.

17.06.2020 через електронний суд надійшла заява арбітражного керуючого Сиволобова М.М. вих.№01-16/934 від 10.06.2020 року про участь у справі № 902/560/20 (т. 1 а.с. 31-51).

При новому розгляді справи до суду повторно надійшли заяви арбітражних керуючих (т. 23 а.с. 242-248; т. 35 а.с. 76-82).

Крім того, 17.01.2022 року ТОВ «Браїлівське» надано клопотання (вх. №01-34/459/22) про призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Голубенко Олену Василівну (т. 23, а.с. 232-235).

Судом встановлено, що на час вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство змінено норми КУзПБ відносно призначення та вибору судом кандидатури арбітражного керуючого.

Згідно п. 2 (1) Прикінцевих та Перехідних Положень КУзПБ, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

Згідно ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Оскільки, питання визначення кандидатури розпорядника майна є процесуальною дією суду, тому підлягають застосуванню норми чинної редакції КУзПБ.

Суд також враховує, що на підставі ст. 42 ГПК України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Враховуючи гарантоване право ініціюючого кредитора на висловлення пропозиції щодо кандидатури розпорядника майна, а також імперативний обов'язок суду призначити на дану посаду запропонованого ініціюючим кредитором арбітражного керуючого, який відповідає вимогам КУзПБ, судом розглянуто дане клопотання ТОВ «Браїлівське».

Судом враховано, що до суду 17.01.2022 року надійшла заява арбітражного керуючого Голубенко О.В. (вх. №01-34/426/22), у якій висловлено згоду на призначення розпорядником майна у справі про банкрутство ФГ «Ланецького» (т. 23 а.с. 219-231).

Арбітражним керуючим повідомлено про право здійснення діяльності згідно Свідоцтва про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора №1840 від 09.02.2018 року, наявності диплому спеціаліста за спеціальністю «Правознавство», досвіду роботи на керівних посадах юридичних осіб з 2008 року, судимості за вчинення корисливих злочинів та заборони суду займатися діяльністю арбітражного керуючого не має; управління боржником раніше не здійснювала; згідно з положеннями ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий не є заінтересованою у цій справі; не має конфлікту інтересів щодо даного боржника.

На виконання приписів Кодексу України з процедур банкрутства нею укладено договір страхування професійної відповідальності арбітражного керуючого № ДЦВАК від 16.02.2021 року; 31.01.2020 року отримано Свідоцтво про підвищення кваліфікації.

Отже, кандидатура арбітражного керуючого відповідає вимогам п. 2(1) Прикінцевих та Перехідних Положень КУзПБ та ч. 3 ст. 28 КУзПБ.

З приводу закінчення терміну дії договору страхування, на чому наголосив представник ТОВ «Фінінтелект-Плюс», суд враховує, що предметом судової перевірки є відповідність кандидатури арбітражного керуючого саме вимогам ч. 3 ст. 28 КУзПБ відносно наявності заборон на здійснення повноважень та подачу відповідної заяви-згоди на участь у справі про банкрутство.

Питання дійсності договору страхування віднесено до загальних вимог провадження у справі про банкрутство незалежної професійної діяльності, визначено ст. 24 КУзПБ, продовження строку дії договору страхування може бути з'ясовано у ході провадження у справі про банкрутство, що не є перешкодою для призначення арбітражного керуючого Голубенко О.В. розпорядником майна на даний час.

Станом на момент виготовлення повного тексу ухвали, такий договір надіслано до матеріалів справи (т. 36 а.с. 77, 79).

Підсумовуючи викладене, судом задоволено заява ТОВ «Браїлівське».

Тому, подані заяви арбітражних керуючих Харитонюка Є.В., Бойка С.В., Сиволобова М.М. про участь у справі № 902/560/20, задоволенню не підлягають.

З приводу розгляду заяви ТОВ «Фінінтелект-Плюс» № б/н від 23.12.2021 року (вх. №1327/21 від 24.12.2021 року) про відкриття провадження у справі про банкрутство (т. 30 а.с. 1-250; т. 31 а.с. 1-35), яка приєднана до матеріалів справи ухвалою суду, суд виходить з наступного.

У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно.

У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею.

Оскільки судом задоволено первісну заяву про відкриття провалдення у справі про банкрутство, тому відсутні правові підстави для задоволення заяви ТОВ «Фінінтелект-Плюс».

При цьому, КУзПБ чітко не визначає процесуальних дій суду у даному випадку відносно можливості повернення заяви іншого кредитора, закриття провадження у цій частині вимог або залишення її без розгляду.

Не містить подібних положень і ГПК України, оскільки заява іншого ініціюючого кредитора містить відміні грошові вимоги, з різними правовими підставами виникнення грошових вимог.

Суд виходить з того, що в силу ч. 5 ст. 39 КУзПБ, за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Дана норма є імперативною та передбачає єдині форми прийняття процесуальних рішень щодо розгляду усіх заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство, які подані у межах процесуальних строків.

Отже, суд, керуючись даною нормою, відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Ланецького" на підставі заяви ТОВ "Фінінтелект-Плюс" № б/н від 23.12.2021 року (вх. №1327/21 від 24.12.2021 року).

Також, суд роз`яснює заявнику визначене ст. 7 Закону України «Про судовий збір», право ініціювати повернення судового збору, сплаченого за розгляд цієї заяви.

Водночас, суд враховує, що за своєю правовою сутністю вимоги ТОВ "Фінінтелект-Плюс" до Фермерського господарства "Ланецького" є конкурсними та можуть бути розглянуті у попередньому засіданні.

Тому, забезпечуючи доступ до правосуддя, з метою процесуальної економії, суд вважає за можливе призначити заяви ТОВ "Фінінтелект-Плюс" (вх. №1327/21 від 24.12.2021 року та вх. №01-34/2448/22 від 28.03.2022 року) про визнання грошових вимог до Фермерського господарства "Ланецького" до розгляду у попередньому засіданні господарського суду у справі про банкрутство.

Враховуючи відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою ТОВ «Фінінтелект-Плюс», суд відхиляє заяву арбітражного керуючого Томашука М.С. (т. 31 а.с. 36-42).

Керуючись ст. ст. 1, 2, 6, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 28, 30, 34, 36, 39, 40, 41, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, ч. 6 ст. 12, п.8 ч. 1 ст. 20, ст. ст. 42, 73, 74, 76-79, 80, 86, 196, 232, 233, 234, ч. 1 ст. 235, ст. ст. 236, 255, 256, 326 ГПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Заяву ТОВ "Браїлівське" № 29 від 30.05.2020 року про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Ланецького" задовольнити.

2. Відкрити провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Ланецького" (код 36244177, вул. Центральна, буд. 2, с. Плисків, Погребищенський район, Вінницька область, 22252).

3. Визнати грошові вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Браїлівське" (код 35763219, вул. Центральна, буд.6А, с. Даньківка, Тульчинський район, Вінницька область, 23610) в сумі 7 869 353,00 грн - основного боргу, 8 341 992,25 грн - пені.

4. Ввести процедуру розпорядження майном боржника на строк до 170 календарних днів.

5. Призначити розпорядником майна Фермерського господарства "Ланецького" (, вул. Центральна, буд.2, с. Плисків, Погребищенський район, Вінницька область,22252) арбітражного керуючого Голубенко Олену Василівну (Свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1840 від 09.02.2018 року, адреса: 21000, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Івана Богуна, буд. 2, телефон НОМЕР_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

6. Встановити розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого Голубенко О.В. в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі про банкрутство, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

7. Відмовити у задоволенні заяв арбітражних керуючих Бойка С.В., Сиволобова М.М., Харитонюка Є.В., Томашука М.С. про призначення розпорядниками майна боржника.

8. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів Фермерського господарства "Ланецького" (код 36244177, вул. Центральна, буд. 2, с. Плисків, Погребищенський район, Вінницька область, 22252).

Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до ч.2 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства та п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України „Про виконавче провадження.

Розпоряднику майна повідомити відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна про запровадження мораторію.

Арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство

9. Заборонити боржнику та власнику майна боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави (у разі наявності).

Протягом процедури розпорядження майном органи управління боржника не мають права приймати рішення про:

- реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) і ліквідацію боржника;

- створення господарських товариств або участь в інших господарських товариствах;

- створення філій та представництв;

- виплату дивідендів;

- проведення боржником емісії цінних паперів;

- вихід зі складу учасників боржника юридичної особи, придбання в акціонерів раніше випущених акцій боржника;

- відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачу в заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства;

- надання позик (кредитів), надання поруки, гарантій, а також передачу в довірче управління майна боржника.

10. Розпоряднику майна боржника, арбітражному керуючому Голубенко О.В.:

- подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та реєстр вимог кредиторів до 19 травня 2022 року;

- провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість до 30.05.2022 року;

- вживати заходів для захисту майна боржника;

- проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника;

- виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства;

- скликати збори і комітет кредиторів та організовувати проведення їх засідань;

- надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі;

- за можливості проведення санації боржника розробити план санації боржника та подати його на розгляд зборам кредиторів.

11. З метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, не пізніше наступного дня після складення повного тексту ухвали, оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника (офіційне оприлюднення) на офіційному веб-порталі Судової влади України, у порядку встановленому законом.

Конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

12. Призначити попереднє засідання у справі про банкрутство на 02 червня 2022 р. о 10:00 у приміщенні Господарського суду Вінницької області за адресою: вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, 3-й поверх, зал №1).

13. Відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Ланецького" на підставі заяви ТОВ "Фінінтелект-Плюс" № б/н від 23.12.2021 року (вх. №1327/21 від 24.12.2021 року).

14. Призначити заяви ТОВ "Фінінтелект-Плюс" (вх. №1327/21 від 24.12.2021 року та вх. №01-34/2448/22 від 28.03.2022 року) про визнання грошових вимог до Фермерського господарства "Ланецького" до розгляду у попередньому засіданні господарського суду у справі про банкрутство.

15. Примірник ухвали надіслати згідно переліку учасникам справи, арбітражним керуючим, власнику майна, органу, уповноваженому управляти майном боржника, контролюючому органу зі сплати податків та зборів, місцевому загальному суду, органу примусового виконання судових рішень, за місцезнаходженням боржника, на офіційні електронні адреси протягом двох днів з дня складення, за їх відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та засобами електронного зв`язку за наступними адресами: ІНФОРМАЦІЯ_2; ІНФОРМАЦІЯ_3; ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5; ; ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7; , ; ІНФОРМАЦІЯ_8; ІНФОРМАЦІЯ_9; ; ІНФОРМАЦІЯ_10; ІНФОРМАЦІЯ_11; ІНФОРМАЦІЯ_12 ІНФОРМАЦІЯ_3; ІНФОРМАЦІЯ_13; ; ІНФОРМАЦІЯ_14, ІНФОРМАЦІЯ_15; ; ІНФОРМАЦІЯ_16; ІНФОРМАЦІЯ_17; ; ; ; .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 30.03.2022 року.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення повного тексту судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 04.04.2022 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ТОВ "Браїлівське" (вул. Центральна, буд. 6-А, с. Даньківка, Тульчинський район, Вінницька область, 23610)

3 - ФГ "Ланецького" (вул. Центральна, буд. 2, с. Плисків, Погребищенський район, Вінницька область, 22252)

4 - ТОВ "Фінінтелект - Плюс" (02059, місто Київ, вулиця Пчілки Олени, будинок 5, приміщення 264)

5 - адвокату Сніцаренко А.А. (АДРЕСА_6)

6 - Харитонюк Є.В. АДРЕСА_5)

7 - Бойко С.В. ( АДРЕСА_1 )

8 - Сиволобов М.М. ( АДРЕСА_2 )

9 - Голубенко О.В. ( АДРЕСА_3 )

10 - Томашук М.С. ( АДРЕСА_4 )

11 - Погребищенський районний відділ ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Б. Хмельницького, буд. 83-А, м. Погребище, Вінницька область, 22200)

12 - Центр адміністративних послуг при Погребищенській районній державній адміністрації (вул. Б. Хмельницького, буд. 81, м. Погребище, Вінницька область, 22200)

13 - Погребищенському районному суду Вінницької області (вулиця Богдана Хмельницького, 53, Погребище, Вінницька область, 22200)

14 - Відділ з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

15 Погребищенська міська рада (22200, Вінницька обл., Погребищенський р-н, м. Погребище, вул. Богдана Хмельницького, буд. 77)

16 - ГУ ДПС у Вінницькій області (21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7)