РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022Справа № 910/17869/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Сабалдаш О. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехрембуд"

про стягнення 660 541,00 грн.

за участю представників:

від позивача:Шапран Л. І.
від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовною заявою звернулось Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (далі - АТ "Українська залізниця", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехрембуд" (далі - ТОВ "Укрспецтехрембуд", відповідач) про стягнення грошових коштів у сумі 660 541,00 грн.

У обґрунтування позову заявник зазначив, що у порушення досягнутої сторонами домовленості відповідач не виконав свого зобов`язання з поставки та монтажу оплаченого позивачем товару, внаслідок чого у ТОВ "Укрспецтехрембуд" виник обов`язок повернути отримані грошові кошти. У позові АТ "Українська залізниця" просить стягнути з відповідача попередню оплату в сумі 660 541,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У визначений законом строк відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позов не надав. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги обґрунтував та підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Його позиція щодо поданого позову суду не відома.

Отже, розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що між АТ "Українська залізниця" (покупець, замовник) та ТОВ "Укрспецтехрембуд" (постачальник, підрядник) була досягнута усна домовленість, згідно з якою відповідач зобов`язався поставити позивачу товар (запчастини для двигуна MAN D2876LUE 623) та здійснити монтаж лонг-блоку двигуна на загальну вартість 660 541,00 грн., а позивач зобов`язався їх прийняти та оплатити.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Із матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2019 відповідач надіслав позивачу рахунки на оплату запчастин та монтаж двигуна № 15, 17, 18, 19, 20, 21 від 12.11.2019 на загальну суму 660 541,00 грн.

Зі свого боку, АТ "Українська залізниця", у грудні 2019, на виконання вказаних рахунків, здійснило плату вартості товару та монтажних робіт на суму 660 541,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 724, 722, 723 від 09.12.2019, № 724, 725 від 10.12.2019, № 724 від 11.12.2019.

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару та виконання підрядних робіт шляхом укладення договору у спрощений спосіб.

Відповідно до п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Також за змістом ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ч. 2 наведеної статті договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач у порушення досягнутої сторонами домовленості зобов`язання з поставки та виконання підрядних робіт не виконав, оплачений товар (запчастини) позивачу не передав та монтаж лонг-блоку двигуна не здійснив.

03.04.2020 та 25.08.2021 АТ "Українська залізниця" направило відповідачу вимоги повернути попередню оплату у сумі 660 541,00 грн. Вказані вимоги були залишені відповідачем без розгляду та задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 вказаної статті).

Згідно з частиною 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про належну поставку товару та виконання монтажних робіт чи доказів про повернення грошових коштів попередньої оплати позивачу, відтак, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги АТ "Українська залізниця" про стягнення попередньої оплати у сумі 660 541,00 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехрембуд" про стягнення 660 541,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецтехрембуд" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 25-А, корпус Г, офіс 101; ідентифікаційний код 40911009) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) попередню плату у сумі 660 541 (шістсот шістдесят тисяч п`ятсот сорок одна) грн. 00 коп., судовий збір в сумі 9 908 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісім) грн. 11 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 17 лютого 2022 року.

Повний текст рішення складений 23 лютого 2022 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.