ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2022 р. Справа № 910/11905/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Попікової О.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 (повне рішення складено та підписано 12.10.2021) (суддя Ломака В.С.)

у справі № 910/11905/21 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 16 964,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (далі - ТОВ "Маркс.Капітал", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ, відповідач) про стягнення заборгованості за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/0709795 у розмірі 16 964,59 грн. Крім того, у позовній заяві позивач просив суд вирішити питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, попередній (орієнтовний) розмір яких склав 5 000,00 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо відшкодування шкоди за договором страхування № АІ/0709795 в частині сплати на користь позивача 3 % річних у розмірі 2 263,49 грн та інфляційних втрат у розмірі 14 701,10 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі № 910/11905/21 позов ТОВ "Маркс.Капітал" задоволено повністю. Стягнуто з МТСБУ на користь позивача 2 263,49 грн 3 % річних, 14 701,10 грн інфляційних втрат, 2 270,00 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

4. При вирішенні спору місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки спірні відносини виникли з договірних відносин, і позивач продовжує реалізовувати їх в межах договірних зобов`язань, має місце винятково договірний характер обов`язку чи то страховика, чи то МТСБУ щодо відшкодування шкоди потерпілому, а не передбачена ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позадоговірна (деліктна) відповідальність за завдану майнову шкоду.

5. За висновками суду першої інстанції, в даному випадку, на підставі норм п. 20.3 ст. 20 та ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" має місце перехід обов`язків до МТСБУ за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ліквідованого страховика. При цьому, МТСБУ не звільняється від обов`язку сплачувати за страховика, що допустив прострочення виплати суми страхового відшкодування, передбачені законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України) суми 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, оскільки ці нарахування в силу закону є невід`ємною/складовою частиною боргу зі сплати страхового відшкодування за договором страхування.

6. Встановивши факт переходу до позивача прав вимоги до відповідача зі сплати спірного страхового відшкодування, а також оплату МТСБУ лише тіла цього відшкодування на суму 26 711,04 грн, місцевий господарський суд дійшов висновку про доведеність заявлених ТОВ "Маркс.Капітал" (як новим кредитором) позовних вимог про стягнення з відповідача решти нарахованих у силу закону сум компенсаційних виплат у розмірі 16 964,59 грн, з яких: 2 263,49 грн - 3 % річних, 14 701,10 грн - інфляційні втрати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

7. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі № 910/11905/21, МТСБУ звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

8. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції:

- не було належним чином досліджено строк, коли позивач звернувся з позовом до суду, та на який строк було продовжено позовну давність;

- покладено додатковий обов`язок на МТСБУ щодо виплати інфляційних втрат, 3 % річних та пені, тобто притягнуто до відповідальності особу, яка не порушувала грошового зобов`язання перед позивачем, хоча відповідальність має індивідуальний характер та ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за іншу особу;

- не враховано, що пеня, інфляційні втрати та 3 % річних - це відповідальність страховика-банкрута за порушення грошового зобов`язання, які ухвалою суду визнано погашеними; така відповідальність не входить до зобов`язань МТСБУ, передбачених пп. "ґ" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

9. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2021 апеляційну скаргу МТСБУ у справі № 910/11905/21 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Попікова О.В.

10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/11905/21; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою МТСБУ на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі № 910/11905/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

11. У зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, згідно з розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 № 09.1-08/6086/21 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/11905/21.

12. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021 для розгляду справи № 910/11905/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Євсіков О.О., Попікова О.В.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Євсікова О.О., Попікової О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою МТСБУ на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі № 910/11905/21; відмовлено у задоволенні заяви МТСБУ про розгляд даної справи з викликом сторін; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 24.01.2022.

14. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

15. У зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, згідно з розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 № 09.1-08/1333/22 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/11905/21.

16. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2022 для розгляду справи № 910/11905/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Попікова О.В., Ходаківська І.П.

17. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Попікової О.В., Ходаківської І.П. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу МТСБУ на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі № 910/11905/21; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи

18. ТОВ "Маркс.Капітал" у відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Північного апеляційного господарського суду 21.01.2022, проти апеляційної скарги МТСБУ заперечує і просить суд відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

19. 23.09.2014 о 09 год. 55 хв. на проспекті Миру, 6 в місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля "ВАЗ 2107", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), який не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Kia Carens", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, у свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем марки "BMW X5", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ). Під час цієї ДТП вказані транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

20. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23.10.2014 у справі № 755/27622/14-п (провадження № 3/755/66364/14) водія автомобіля "ВАЗ 2107", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн, на користь держави.

21. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "ВАЗ 2107", реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Україна" (далі - ПрАТ "СК "Україна") на підставі договору (полісу) серії АІ № 0709795 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

22. Відповідно до Висновку № 8997 експертного дослідження, складеного 11.02.2015, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля "BMW X5", держномер НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 64 376,76 грн.

23. За доводами позивача, 04.02.2015 власник пошкодженого автомобіля "BMW X5", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ) подала до страховика винної у ДТП особи - ПрАТ "СК "Україна" заяву про страхове відшкодування.

24. 26.11.2015 між ОСОБА_3 (Цедент) та Фізичною особою-підприємцем Шияном Денисом Сергійовичем (далі - ФОП Шиян Д.С.) (Цесіонарій) було укладено договір відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування (далі - Договір цесії), на підставі якого ОСОБА_3 відступила ФОП Шияну Д.С. усі права вимоги, що виникли у Цедента, у зв`язку із фактом настання ДТП за участю автомобіля "ВАЗ 2107", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , відповідальність якого застрахована згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.09.2014, номер полісу АІ 0709795, у страховій компанії ПрАТ "СК "Україна".

25. Пунктом 1.2 Договору цесії передбачено, що внаслідок укладення цього договору Цесіонарій займає місце Цедента (як кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із вищезазначеної ДТП, у тому числі права одержання грошового відшкодування понесеної шкоди майну Цедента, від винної особи, страхової компанії або від МТСБУ, в передбачених законом випадках.

26. 30.11.2015 між ФОП Шияном Д.С. (Клієнт) та ТОВ "Маркс.Капітал" (Фактор) було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 5/30-11/2015 (далі - Договір факторингу), згідно з п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт передає Фактору, а Фактор приймає і зобов`язується оплатити Клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта з договорів відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування відповідно до Додатку № 1 до цього Договору, зокрема, з вищезазначеного договору відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування від 26.11.2015 (пункт 40 додатку № 1).

27. Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу в силу цього Договору Фактор займає місце Клієнта (як кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із вищезазначеного Договору відносно усіх прав Клієнта, у тому числі права одержання від Боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

28. Пунктом 1.4 Договору факторингу передбачено, що зобов`язаною особою (боржником) є ОСОБА_1 (п. 40 додатку № 1 до Договору факторингу); страхова компанія ПрАТ "СК "Україна"; МТСБУ у порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

29. ПрАТ "СК "Україна" в порушення умов договору страхування (полісу) № АІ 0709795 не здійснило виплату грошового зобов`язання.

30. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 відкрито провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство ПрАТ "СК "Україна".

31. У справі № 910/842/18 ТОВ "Маркс.Капітал" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про грошові вимоги до ПрАТ "СК "Україна" за договорами факторингу на загальну суму 14 262 000,30 грн, зокрема, за договором № 5/30-11/2015 від 30.11.2015, у тому числі і за зобов`язанням, яке виникло на підставі полісу № АІ/0709795 від 18.09.2014 на суму 50 353,39 грн, з яких: 26 711,04 грн - розмір завданого збитку, 6 677,76 грн - пеня, 2 263,49 грн - 3 % річних, 14 701,10 грн - інфляційні втрати (з урахуванням поданих уточнень до заяви про грошові вимоги ТОВ "Маркс.Капітал").

32. З ухвали попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18 вбачається, що вимоги ТОВ "Маркс.Капітал" визнані розпорядником майна в повному обсязі та включені до реєстру вимог кредиторів ПрАТ "СК "Україна", і суд погодився з рішенням розпорядника майна про включення вимог ТОВ "Маркс.Капітал" до реєстру вимог кредиторів боржника у заявленому розмірі.

33. З урахуванням викладеного, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 ТОВ "Маркс.Капітал" визнано кредитором ПрАТ "СК "Україна", у тому числі за полісом № АІ/0709795.

34. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, постановлено ліквідувати ПрАТ "СК "Україна" у зв`язку з неможливістю останнього виконати свої зобов`язання перед кредиторами, а також встановлено, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені, у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

35. У зв`язку з ліквідацією ПрАТ "СК "Україна" ТОВ "Маркс.Капітал" звернулося до МТСБУ із заявою від 21.08.2019 про виплату відшкодування, зокрема, за полісом № АІ/0709795 у сумі 50 353,39 грн, у тому числі сума відшкодування, 3 % річних, інфляційні втрати та пеня.

36. Листом від 11.09.2019 № 3.1-05/29364 відповідач повідомив ТОВ "Маркс.Капітал" про прийняте ним рішення за результатами розгляду вищенаведеної заяви позивача, а саме про виплату останньому відшкодування шкоди в розмірі 26 711,04 грн.

37. 10.09.2019 відповідачем було здійснено виплату відшкодування за вищезазначеною страховою подією у розмірі 26 711,04 грн.

38. Посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язання за полісом № АІ/0709795 в частині сплати 3 % річних та інфляційних втрат, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення 2 263,49 грн - 3 % річних та 14 701,10 грн - інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

39. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

40. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

41. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

42. Згідно зі статтею 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

43. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

44. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV).

45. Закон № 1961-IV регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

46. Відповідно до пункту 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

47. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

48. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

49. Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

50. Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

51. У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

52. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

53. З наведеного можна зробити висновок, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

54. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

55. Така правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 06.06.2012 у справі № 303/2147/14-ц (провадження № 6-49цс12), а також Верховного Суду, викладеними у постановах від 30.01.2018 у справі № 910/17993/15, від 28.02.2018 у справі № 149/344/15-ц, від 06.06.2019 у справі № 758/8819/16-ц, від 26.06.2019 у справі № 760/2905/16-ц, від 04.09.2019 у справі № 280/2625/13-к, від 16.10.2019 у справі № 452/3519/15.

56. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, з яким погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18).

57. З огляду на викладене, існує стала судова практика Верховного Суду, що в разі прострочення боржником (страховою компанією) виконання грошового зобов`язання, передбаченого договором страхування, зокрема виплати суми страхового відшкодування, страхова компанія зобов`язана на підставі частини другої статті 625 ЦК України сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

58. Отже, право постраждалої особи (іншої особи, яка набула таке право) щодо відшкодування не лише шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а й відповідальності за несвоєчасне виконання страховиком (у визначених законом випадках - МТСБУ) такого обов`язку (регламентної виплати), передбачене нормами чинного законодавства та підтверджується сталою судовою практикою.

59. У межах справи, що розглядається, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18 ТОВ "Маркс.Капітал" визнано кредитором ПрАТ "СК "Україна", в тому числі за зобов`язаннями (3 % річних та інфляційних втрат), що є предметом спору у цій справі.

60. У силу положень частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

61. З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд правомірно зазначив, що встановлені у справі № 910/842/18 розмір грошової вимоги в сумі 50 353,39 грн (що включає спірні нарахування) та обґрунтованість такої вимоги ТОВ "Маркс.Капітал" до ПрАТ "СК "Україна" мають преюдиціальне значення і не потребують повторного доказування.

62. Водночас ключові доводи та позиція відповідача у цій справі полягають у тому, що він несе відповідальність за зобов`язаннями ліквідованих (у даному випадку із застосуванням процедури банкрутства) страховиків виключно в межах регламентних виплат (страхового відшкодування). Натомість інші нарахування, а саме пов`язані з несвоєчасним виконанням такого зобов`язання (як то 3 % річних, інфляційні втрати та пеня), зокрема, визнані у справі про банкрутство ліквідованого страховика, - це відповідальність страховика-банкрута за порушення грошового зобов`язання, яка не входить до зобов`язань МТСБУ, передбачених підпунктом "ґ" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV, та не може бути покладена на МТСБУ, оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

63. Правовідносини за договором страхування в процедурі ліквідації страховика і після її завершення врегульовані Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (згідно з наведеним вище скороченням - Закон № 1961-IV) та Законом про банкрутство.

64. За загальним правилом, викладеним у пункті 3 статті 20 Закону України "Про страхування", при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

65. Норми статті 87 Закону про банкрутство (відповідно до приписів якого здійснювалось провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство ПрАТ "СК "Україна") не регулюють наслідки незадоволення вимог кредиторів в процедурі банкрутства страховика через недостатність у нього майна, а норма частини п`ятої статті 45 Закону про банкрутство встановлює, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

66. Натомість спеціальні норми Закону № 1961-IV встановлюють виняток з цього правила щодо страховиків та визначають порядок задоволення вимог кредиторів страховика, що не були задоволені у процедурі банкрутства страховика через недостатність майна страховика.

67. Зокрема, відповідно до пункту 20.3 статті 20 Закон № 1961-IV у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

68. Підпунктом "ґ" пункту 41.1 статті 41 Закон № 1961-IV передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

69. За змістом викладених норм, що регулюють правила переходу від ліквідованого страховика до МТСБУ обов`язків за договором страхування, МТСБУ виконує обов`язки цього страховика відповідно до умов договору страхування в повному обсязі.

70. При цьому преамбула статті 41 Закону № 1961-IV - щодо відшкодування МТСБУ шкоди на умовах, визначених цим Законом, не може тлумачитись без взаємозв`язку із положеннями підпункту "ґ" пункту 41.1 цієї статті та із положеннями пункту 20.3 статті 20 Закону, пункту 3 статті 20 Закону України "Про страхування". Зазначені нормативні акти в цілому та наведені норми, зокрема, не передбачають винятків із загального правила про майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені) та відповідно до статті 625 ЦК України - сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

71. Оскільки спірні відносини виникли з договірних відносин, і позивач продовжує реалізовувати їх в межах договірних зобов`язань, має місце винятково договірний характер обов`язку чи то страховика, чи то МТСБУ щодо відшкодування шкоди потерпілому.

72. У спірних правовідносинах акцент потрібно ставити не на відшкодуванні шкоди, яка відшкодовується МТСБУ у випадках, передбачених статтею 41 Закону № 1961-IV, а саме не переході до МТСБУ обов`язків за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності тих страховиків, які ліквідовані, що передбачено положеннями пункту 20.3 статті 20 та статтею 41 цього Закону.

73. Отже, МТСБУ не звільняється від обов`язку сплачувати за страховика, що допустив прострочення виплати суми страхового відшкодування, передбачені законом (частина друга статті 625 ЦК України та пункт 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV), суми 3 % річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, оскільки ці нарахування в силу закону (частина друга статті 625 ЦК України та пункт 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV) є невід`ємною/складовою частиною боргу зі сплати страхового відшкодування за договором страхування.

74. Правильність цієї позиції узгоджується із фактом визнання у справі про банкрутство кредиторських вимог ТОВ "Маркс.Капітал" до ПрАТ "СК "Україна" як на суму страхового відшкодування, так і на спірні у цій справі суми 3 % річних та інфляційних втрат, а також узгоджується з умовами в пункті 1.2 договору про надання фінансових послуг факторингу № 5/30-11/2015 від 30.11.2015 - щодо права позивача (фактора та кредитора за Договором) одержати від боржника суми основного боргу, відсотки, неустойки у повному обсязі.

75. З огляду на викладене, з урахуванням встановленого факту переходу до відповідача обов`язку здійснити відшкодування суми 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

76. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву заявив про застосування позовної давності.

77. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

78. Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

79. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за грошовим зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання зобов`язання.

80. Як зазначалось вище, правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

81. Тож у контексті спірних правовідносин таке право на позов має бути пов`язане, зокрема, з початком виникнення відповідного обов`язку у МТСБУ щодо виконання зобов`язань ліквідованого страховика.

82. Аналіз положень пунктів 2, 3 статті 20 та пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV свідчить, що обов`язок із виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури її ліквідації в особі ліквідаційної комісії, а у разі недостатності коштів (майна) - на МТСБУ.

83. Тому, з урахуванням положень підпункту "ґ" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV, обов`язок МТСБУ щодо відшкодування шкоди замість ліквідованого страховика виникає з моменту встановлення судом факту недостатності коштів та майна такого страховика, чим, у цьому випадку, є дата постановлення ухвали господарського суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, закриття провадження у справі про банкрутство страховика - банкрута. Важливим при цьому є врахування судами обставин того, що вимоги кредиторів не були задоволені у зв`язку з відсутністю достатніх майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси.

84. Правильність цієї позиції опосередковано підтверджується правовими висновками Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 521/15071/14-ц (постанова від 25.03.2020), предметом розгляду якої була заява про заміну боржника (з ліквідованого страховика на МТСБУ) у виконавчому провадженні з виконання судового рішення про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3% річних. Так, касаційним судом зауважено, що за змістом зазначених вище положень (підпункти "а", "ґ" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV) вбачається, що МТСБУ відшкодовує шкоду, на умовах, визначених Законом, тільки у разі недостатності коштів та майна страховика, що визнаний банкрутом та/або ліквідований.

85. Відтак, як правильно вказав суд першої інстанції, право вимоги потерпілого до МТСБУ за невиконаними зобов`язаннями ліквідованого страховика виникає саме з моменту ліквідації такого страховика ухвалою господарського суду у справі про банкрутство.

86. Судами у даній справі встановлено факт ліквідації ПрАТ "СК "Україна" ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 у зв`язку з неможливістю останнього виконати свої зобов`язання перед кредиторами (що стало підставою для звернення ТОВ "Маркс.Капітал" з позовом у цій справі).

87. З урахуванням вищенаведених висновків, 17.07.2019 є початком перебігу позовної давності.

88. За приписами статей 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність, зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

89. Вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат у розумінні ст. 625 ЦК України мають похідну природу від основного зобов`язання, тому до них застосовується загальна позовна давність у три роки.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 03.10.2019 у справі № 905/587/18, згідно з якою до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

90. Установлені обставини щодо ліквідації страховика ухвалою суду 17.07.2019, що є початком перебігу позовної давності, свідчать про звернення 19.07.2021 з позовними вимогами до МТСБУ у даній справі про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат у межах загальної позовної давності у три роки.

91. З огляду на зазначене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування наслідків пропуску позовної давності.

Висновки, наведені у даній постанові, узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19 з подібних правовідносин.

92. Також, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

93. У силу приписів ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

94. Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги не оскаржується, а відтак, відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку не переглядається. При цьому, підстав для виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не встановлено.

95. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

96. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги МТСБУ відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

97. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

98. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі № 910/11905/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати.

99. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі № 910/11905/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 (Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022) та продовженням строку дії воєнного стану в Україні (Указ Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 повний текст постанови складено та підписано 12.04.2022.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.В. Попікова

І.П. Ходаківська