ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2022 Справа № 917/1981/21

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна торгова компанія «Новотех», 03027, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Новосілки, вул. Центральна, 13,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Агро», 36014, м. Полтава, вул. Петра Дорошенка, 33, оф. 3,

про стягнення 95 310,91 грн.,

Представники сторін: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 29.12.2021р. відкрито провадження у даній справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору. Ухвала направлена сторонам, в т.ч. відповідачу за адресою, вказаною у позові та Єдиному державному реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та була повернена до суду без вручення адресату з відміткою поштової установи «вибули». Враховуючи приписи ст.242 ГПК України, суд повторно направив копію вказаної ухвали відповідачу, яка, однак, повернулася до суду з відміткою про відсутність адресата за місцезнаходженням.

З огляду на приписи ст.242 ГПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача не надходило.

07.02.2022р. від позивача надійшла заява про те, що докази понесення ним витрат на правову допомогу будуть подані протягом 5 днів з дня прийняття рішення по справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив наступне:

27.10.2020р. між сторонами по справі було укладено договір поставки запчастин №НТ20012. Відповідно до умов договору, постачальник зобов`язався поставляти покупцю запасні частини для сільськогосподарської та будівельної техніки та обладнання, супутні товари для техніки за його замовленнями окремими партіями, за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладених або додатках до цього договору, які є невід`ємними частинами даного договору, а покупець приймати товар та оплачувати його на встановлених договором умовах.

Строк дії договору встановлений розд.2 договору: договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними представниками сторін та діє до 31 грудня поточного року включно. Якщо за 10 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить іншу сторону листом про розірвання договору, строк дії даного договору вважається кожного разу автоматично продовженим до 31 грудня наступного календарного року включно. Враховуючи, що сторонами не подано доказів вчинення дій, спрямованих на розірвання договору, він вважається продовженим до 31.12.2021р.

Згідно п.4.1 договору, його загальна сума складає загальну вартість поставленого покупцю товару за весь період дії даного договору у відповідності з видатковими накладними. Відповідно до п.5.4 договору, якщо товар поставлено без повної попередньої оплати, а додаток про відстрочення оплати укладено не було, покупець зобов`язаний оплатити вартість такого товару протягом 10 банківських днів з дати поставки товару, вказаної у видатковій накладній.

Так, як вказує позивач, ним було поставлено відповідачу товар на суму 77 556,00 грн. за видатковою накладною №247 від 05.05.2021р. , яка містить посилання на договір від 27.10.2020р. (а.с.13).

Однак поставлений товар, в порушення умов договору, оплачено не було, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Крім основного боргу, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 6 310,72 грн. пені за період з 21.05.2021р. по 21.11.2021р., 2 349,95 грн. інфляційних за червень-листопад 2021р., 1338,64 грн. 3 % річних за період з 21.05.2021р. по 16.12.2021р., а також 7 755,60 грн. штрафу на підставі п.10.6 договору.

Перелік доказів, наданих у підтвердження позовних вимог: договір поставки від 27.10.2020р., видаткова накладна №247 від 05.05.21р., податкова накладна, квитанція. Доказів у заперечення проти позову не надано.

При вирішенні спору суд виходить з наступного:

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, договорів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.ст.610,611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що виникають з договору поставки. Згідно ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом досліджено умови укладеного між сторонами договору та встановлено, що договором поставки, укладеним між сторонами, передбачено строк виконання зобов"язання з оплати поставленого товару розділом 5 договору, яким передбачена або повна попередня оплата товару, або (у разі, якщо оплата не була проведена попередньо) протягом 10 банківських днів. У даному випадку, як вказує позивач, товар було поставлено за накладною від 05.05.2021р. без попередньої оплати і без укладення додатку про відстрочення оплати (відповідачем іншого не доведено), відтак, останнім днем оплати товару є 20.05.2021р. Проте вказана оплата проведена не була.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, договором встановлена наступна відповідальність покупця за несвоєчасну оплату товару, поставленого без попередньої оплати: покупець зобов"язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від вартості неоплаченого товару за відповідною накладною за кожен день прострочення, якщо інша відповідальність не передбачена додатком до договору (п.10.3). Крім того, при простроченні оплати більше 1 місяця, постачальник має право, крім стягнення передбаченого п.10.3 боргу та пені, додатково стягнути з покупця штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Одночасне стягнення з учасника господарських правовідносин, який порушив зобов"язання, штрафу та пені не суперечить ст.61 Конституції України, оскільки згідно зі ст.549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст.230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто, не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Вказане одночасне стягнення пені та штрафу не суперечить чинному законодавству, тож позивачем правомірно заявлено до стягнення пеню та штраф (див.постанову ВП ВС від 01.06.2021р. №910/12876/19, ВС КГУ від 08.08.2018р. у справі №908/1843/17 і ін.). Судом також перевірено правильність нарахування річних та інфляційних, заявлених до стягнення; за результатами розрахунків, суд погоджується з тим, що вимоги позивача є правомірними, обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 2 270,00 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Агро» (36014, м.Полтава, вул.Петра Дорошенка, буд.33, офіс 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна торгова компанія «Новотех» (03027, Київська обл., Києво-Святошинський район, с.Новосілки, вул.Центральна, буд.13, ) 77 556,00 грн. заборгованості, 7 755,60 грн. штрафу, 6310,72 грн. пені, 2349,95 грн. інфляційних, 1338,64 грн. річних, 2270,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 16.03.2022р.

Суддя О.С.Мацко