ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2022 Справа № 914/3827/21

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Дзюби М.Р., розглянувши справу

за позовом: Національного природного парку «Гуцульщина»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ЛАЙТ»

про: стягнення 52 539,84 грн.,

Представники

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

14.12.2021р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Національного природного парку «Гуцульщина» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ЛАЙТ» про стягнення 52 539,84 грн.

20.12.2021р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження; судове засідання призначити на 26.01.2022р.; явку представників сторін у судове засідання визнано обов`язковою.

26.01.2022р. на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю забезпечити участь представника у судовому засіданні, яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№2102/22.

В судовому засіданні 26.01.2022р. прийняли участь повноважні представники позивача.

Протокольною ухвалою від 26.01.2022р. суд постановив розгляд справи відкласти до 16.02.2022р.

Крім того, ухвалою від 27.01.2022р. Господарський суд Львівської області, в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, викликав відповідача у цій справі та повідомив про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду спору по суті.

15.02.2022р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача, в якому зазначено про підтримання позовних вимог в повному обсязі та яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№4183/22.

15.02.2022р. через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про вступ у справу, як представника, яка містить клопотання надати доступ до електронної справи №914/3872/21 в підсистемі «Електронний суд», вказана заяву зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№4213/22.

У даній справі судове засідання, призначене на 16.02.2022р., у зв`язку із перебуванням судді Король М.Р. у відпустці, не відбулося.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 21.02.2022р. розгляд справи призначено в судовому засіданні на 16.03.2022р.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.03.2022р. представники сторін участі не прийняли.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзиву, доказів тощо, враховуючи малозначність справи, відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суть спору: спір виник в зв`язку з тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за договором, в частині видачі товару Бензин А-95 кількістю 790 л. (79 талонів), Бензин А-92 кількістю 510 л. (51 талон), Дизельне паливо кількістю 350 л. (35 талонів) на загальну суму 43 783,20 грн.

Позиція позивача:

позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки №41/21 від 24.05.2021р., внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 43 783,20 грн.

Зокрема, позивач стверджує, що внаслідок невиконання відповідачем, як постачальником, своїх зобов`язань в частині забезпечення належного відпуску (отоварення) талонів (паливної картки) на АЗС, він не має змоги скористатися належним йому на праві власності товаром, який знаходиться на зберіганні в постачальника (відповідача).

Відповідно, на переконання позивача, спір виник в зв`язку з тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за договором, в частині видачі товару на АЗС постачальника, зокрема, Бензин А-95 кількістю 790 л. (79 талонів), Бензин А-92 кількістю 510 л. (51 талон), Дизельне паливо кількістю 350 л. (35 талонів) на загальну суму 43 783,20 грн., тому сплачені за товар кошти підлягають поверненню позивачу в зазначеному розмірі.

Крім того, вимогою позивача, окрім основного боргу, є стягнення з відповідача штрафу у розмірі 8 756,64 грн. на підставі п.7.2 договору.

Позиція відповідача:

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За результатами дослідження наданих позивачем доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:

24.05.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ЛАЙТ» (постачальник) та Національний природний парк «Гуцульщина» (замовник/покупець) укладено договір поставки №41/21 (надалі-договір), згідно умов якого відповідач зобов`язувався здійснити поставку товару, а саме Бензин А-95, кількістю 1100 л., Бензин А-92 кількістю 650 л., Дизельне паливо кількістю 350 л. (талонами) на загальну суму 55 947,00 грн., а позивач зобов`язувався сплатити грошові кошти за поставлений товар на умовах передбачених в договорі та специфікації до нього.

В специфікації до договору поставки №41/21 від 24.05.2021р. сторони узгодили асортимент, кількість та вартість товару. Загальна вартість поставленого товару склала 55 947,00 грн.

Пунктами 3.1., 3.2. договору визначено місце та строк поставки товарів: вул. Дружби 84, м. Косів, Івано-Франківська обл., термін поставки до 31.05.2021 року.

25 травня 2021 року згідно акту прийому передачі талонів на пальне Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ЛАЙТ» було передано НПП «Гуцульщина» Бензин А-92 на загальну кількість літрів 650л. (65 талонів), Бензин А-95 на загальну кількість літрів 1100л. (110 талонів), Дизельне паливо на загальну кількість літрів 350л. (35 талонів).

Відповідно до п.5.1 договору, оплата здійснюється в розмірі вартості товару, зазначеної в видатковій накладній шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у цьому договорі.

Пункт 5.2. договору визначає, що «Оплата здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 15 банківських днів з дати поставки товару та за умови своєчасного надходження коштів на розрахунковий рахунок покупця. У випадку затримки бюджетного фінансування коштів, розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 30 банківських днів з дати отримання покупцем бюджетного призначення на свій реєстраційний рахунок».

Таким чином, НПП «Гуцульщина» на виконання своїх зобов`язань за договором - здійснило оплату вартості товару в розмірі 55947,00 грн з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 241 від 26.05.2021р.

За період 24.05.2021 року по 31 червня 2021 року, НПП «Гуцульщина» використав 310 л. (31 талон) Бензину А-95, та 140 л.(14 талонів) Бензину А-92.

З 31.06.2021р. по 31.08.2021р. НПП «Гуцульщина» зазначає, що не може отоварити талони на нафтопродукти, а саме: (Бензин А-95) кількістю 790 л. (79 талонів), Бензин (А-92) кількістю 510 л. (51 талон), Дизельне паливо кількістю 350 л. (35 талонів) на загальну суму 43783,20 грн., про що складено відповідні акти, наявні в матеріалах справи.

Факт підписання сторонами видаткової накладної №242 від 25 травня 2021 року та акту приймання передачі талонів на пальне від 25 травня 2021 року, на переконання позивача, не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.Картка являє собою емітований покупцем документ встановленого зразка та форми, одноразового використання, що посвідчує право покупця та/або уповноваженого ним користувача на одержання певної кількості та певної марки нафтопродукту на АЗС постачальника.

Позивач направив відповідачу претензію, вих. № 313/10 від 13.07.2021 р., в якій вказав на порушення відповідачем умов договору, вказав суму заборгованості та розмір штрафу за частково непоставлений товар.

На претензію позивача відповідач надав відповідь, вих. № 613/1 від 13.07.2021р., якою визнав факт господарських правовідносин з позивачем, факт поставки товару та зобов`язався продовжити заправку транспортних засобів замовника на АЗС за талонами, придбаними у ТзОВ «ПРАЙМ ЛАЙТ», після усунення всіх технічних несправностей.

Проте, позивач зазначив, що станом на дату подання позовної заяви позивач так і не може заправити власний транспорт по талонах, придбаних у ТзОВ «ПРАЙМ ЛАЙТ».

Згідно з пунктом договору 7.2, за порушення зобов`язань по договору постачальник сплачує покупцю наступні штрафні санкції:

-за поставку неякісного товару, штраф у розмірі 8% від вартості неякісного товару;

-за непоставлений частково або повністю товар, штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого частково або повністю товару.

Таким чином, відповідно до заявлених позовних вимог, загальна вартість недоотриманого товару склала 43 783,20 грн. та штраф за непоставлений частково товар складає 8 756,64 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем, виконано умови договору в повному обсязі, позивач відповідно з платіжним дорученням від 26.05.2021р. №241 перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 55 947,00 грн.

Проте, позивач не зміг отримати Бензин А-95 кількістю 790 л. (79 талонів), Бензин А-92 кількістю 510 л. (51 талон), Дизельне паливо кількістю 350 л. (35 талонів) на загальну суму 43783,20 грн. по талонам (паливних картках), придбаних за договором у відповідача. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

З системного аналізу умов договору та суті правовідносин між сторонами слідує, що під поставкою товару розуміється саме поставка палива, в свою чергу передача талонів (паливної картки) не свідчить про повне виконання умов договору поставки, а лише є формою виконання умов договору, пов`язаною із заправленням ТЗ (транспортного засобу) позивача паливом.

Позивач отримав талони (паливні картки), які не зміг обміняти на паливо на АЗС з вини відповідача, отже факт поставки палива за відповідною частиною талонів не відбувся з незалежних від позивача обставин.

Таким чином, відповідач не виконав умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів (паливних карток) на товар, що не спростовано останнім належними та допустимими доказами.

Позивач стверджує, а відповідач не спростував таких тверджень, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ЛАЙТ» не виконало своїх зобов`язань з поставки товару.

Як вбачається із положень ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 статті 678 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наведеного слідує, що покупцю належить право вимагати, повернення суми попередньої оплати за неотриманий товар.

Водночас, вартість талонів, які залишились у позивача, становить 43 783,20 грн.

Відповідач належними та допустимими доказами факту невиконання своїх зобов`язань за спірним договором не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ЛАЙТ» не виконало своїх зобов`язань за договором поставки товару.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу суму оплати за не поставлений товар в розмірі 43 783,20 грн.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення 43 783,20 грн. підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором щодо передачі (поставки) товару (бензину) позивачу, позовні вимоги до відповідача сплатити позивачу штрафні санкції, визначені п.7.2 договору, також є правомірними.

Таким чином, враховуючи викладене, за порушення виконання зобов`язання з поставки товару за договором з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 8 756,64 грн.

Підсумовуючи наведене, заявлені позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ГПК України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням №685 від 08.12.2021р. на суму 2 270,00 грн.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, тому витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ЛАЙТ» (місцезнаходження: Україна, 79044, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ЄФРЕМОВА, будинок 84/1 Б; ідентифікаційний код 42151468) на користь Національного природного парку «Гуцульщина» (місцезнаходження: Україна, 78600, Івано-Франківська область, місто Косів, ВУЛИЦЯ ДРУЖБИ, будинок 84; ідентифікаційний код 26215347) основний борг (кошти за непоставку (відпуск) бензину) у розмірі 43 783,20 грн., штраф у розмірі 8 756,64 грн. та 2 270,00 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено та підписано 21.03.2022 р.

Суддя Король М.Р.