РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.04.2022Справа № 910/19419/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" (03038, місто Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 літ.А) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР П" (02094, місто Київ, б. Праці, будинок 2/27) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 249 046,00 грн.

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.11.2021 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР П" про стягнення 249 046,00 грн., та була передана 29.11.2021 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-2700/19-2614 до генерального Договору №28-0199-2700/19-AVIS від 20.12.2018 було виплачено на користь Приватного підприємства «ВІП-РЕНТ» страхове відшкодування у загальному розмірі 348546,00 грн, а тому позивачем відповідно до положень ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ухвалою суду від 01.12.2021 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 22.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР П" про стягнення 249 046,00 грн. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволене. Витребувано від Головного сервісного центру МВС відомості щодо належності Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР П» транспортного засобу «БАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2011, VIN (номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_2 , а також витребувано від Моторного (транспортного) страхового бюро України, витребувано інформацію щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АО3844582.

Окрім того запропоновано позивачу надати письмові пояснення стосовно того, що в Постанові №552/461/20 місце роботи ОСОБА_1 зазначено ТОВ «Альтар» у той час як відповідачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР П».

30.12.2021 через відділ діловодства суду від МТСБУ надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

13.01.2022 від Головного сервісного центру МВС на адресу суду надійшли відомості щодо належності Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР П» транспортного засобу «БАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2011, VIN (номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_2 та зазначено, що вищезгаданий транспортний засіб 25.03.2021 було знято з обліку у зв`язку з вибраковкою.

17.01.2022 від представника позивача разом з письмовими поясненнями надійшли клопотання про витребування адміністративної справи, а також залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 26.01.2022 відмовлено у клопотанні про витребування доказів та задоволено клопотання в частині залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

01.02.2022 Господарським судом міста Києва на адресу Київського районного суду м. Полтави було направлено запит про надання відомостей стосовно вірного найменування місця роботи ОСОБА_1 .

11.02.2022 від представника позивача на виконання ухвали суду від 26.01.2022 надано докази направлення позовної заяви з додатками направлені на адресу третьої особи.

22.02.2022 на адресу суду від Київського районного суду м. Полтави надійшли відомості стосовно вірного найменування місця роботи ОСОБА_1 .

Як було зазначено вище ухвалою суду від 22.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вказаною ухвалою суду було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також для подання всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копії відзиву на позов та доданих до нього документів; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, а позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини четвертої статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 22.12.2021 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверт з ухвалою суду від 22.12.2021, яка направлялась на адресу відповідача (02094, місто Київ, б. Праці, будинок 2/27) була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 в чинній редакції (далі - Правила) рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштових конвертів з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» свідчить, що рішення (ухвали) не вручені з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 22.12.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Однак, відзиву на позов відповідачем не подано, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог також не надано.

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про розгляд справи, ухвала від 26.01.2022, якою було залучено останню була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу третьої особи за № трекінгу № 470.

Однак, конверт з ухвалою суду від 26.01.2022, який направлявся на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення (ухвала) не вручена з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Слід зазначити, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Крім того, суд зазначає, що згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, ОСОБА_1 мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись, з ухвалою від 26.01.2022, якою було залучено останню в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 не подано письмових пояснень з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, а також не надано третьою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 письмових пояснень з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

20.12.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" (страховик) та Приватним підприємством «ВІП-РЕНТ», укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700/19-AVIS (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника які не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням, застрахованими транспортними засобами (ТЗ) та додатковим обладнанням (ДО), встановленим на транспортних засобах, зазначених у додатку №1 до цього договору, що є невід`ємною складовою частиною цього Договору (надалі «Список застрахованих ТЗ») (Страхування КАСКО) (п. 2.1 та п.п. 2.1.1 Договору).

Відповідно до додаткової угоди №100 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700/19-AVIS від 20.12.2018.

За вказаним договором зокрема було застраховано автомобіль марки «Renault Dokker», д/н НОМЕР_3 .

23.01.2020 р. о 11:11 в м. Полтава, на перехресті вул. Половка та вул. Курчатова водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Баз», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перед поворотом ліворуч не впевнився в безпечності свого маневру, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Renault Dokker», д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в зустрічному напрямку по вул. Половка в напрямку вул. Великотирнівська від вул. Чорнухинська в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Renault Dokker», д/н НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказана ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2020 у справі №552/461/20, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Звіту №SOS_-31 про оцінку вартості відновлювального ремонту, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного фізичною особою-підприємцем Масиним Сергієм Анатолійовичем (сертифікат №59/17 від 13.06.2017), вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Renault Dokker», д/н НОМЕР_3 , складає 544695,75 грн.

Вказаним Звітом визначено, зокрема, що ринкова вартість транспортного засобу «Renault Dokker», д/н НОМЕР_3 станом на дату оцінки становить 361 746,00 грн, а вартість відновлювального ремонту становить 544695,75 грн.

На підставі страхового акту №СТОКА-11575 від 02.03.2020, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 155 342,50 грн на рахунок Страхувальника - Приватного підприємства «ВІП-РЕНТ» суму страхового відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями №6344 від 03.03.2020 на суму 348546,00 грн.

Відповідно до ст. 1172 ЦКУ «Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків».

Як вважає позивач, відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу фактично завдану шкоду у розмірі 249046,00 грн. за вирахуванням виплати, яку здійснило ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» (348546,00 грн - 99500,00 грн).

17.02.2021 р. позивач надіслав на адресу відповідача претензію, однак остання залишена відповідачем без задоволення.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 249046,00 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2020 у справі №552/461/20 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль «Баз», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику транспортного засобу «Renault Dokker», д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .

Так як внаслідок ДТП відбулась конструктивна загибель застрахованого позивачем автомобіля «Renault Dokker», д/н НОМЕР_3 (відповідно до п. 15.4 Договору) позивачем було виплачено Приватному підприємству «ВІП-РЕНТ» страхове відшкодування в сумі 348546,00 грн.

Враховуючи, шо цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Баз», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» (поліс № АО3844582), а також те, що ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» було виплачено 03.09.2020 страхове відшкодування у розмірі 99500,00 грн до позивача перейшло право зворотної вимоги до Приватного підприємства «ВІП-РЕНТ» у розмірі 249046,00 грн (348546,00 грн - 99500,00 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700/19-AVIS у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП) позивачем виплачено Страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 348 546,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 6344 від 03.03.2020.

Відповідно до ст., ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 27 Закону „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до Приватного підприємства «ВІП-РЕНТ» на суму 249 046,00 грн з урахуванням того, що ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» було виплачено 03.09.2020 страхове відшкодування у розмірі 99500,00 грн

За ст. 1191 ЦКУ особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи вказані законодавчі положення, а також настання обставин, що є підставою для їх застосування (позивач, як страховик виплатив страхове відшкодування власнику пошкодженого відповідачем автомобіля, який (власник), внаслідок спричинення відповідачем ДТП, має право вимоги до відповідача, вина якого у пошкодженні автомобіля доведена у суді), вимоги позивача, як страховика, що виплатив страхове відшкодування, до особи, відповідальної за заподіяний збиток (відповідача) є обґрунтованими, оскільки такі права перейшли йому від власника пошкодженого автомобіля у порядку регресу (внаслідок відшкодування шкоди замість відповідача).

При цьому, суд зазначає про наявність всіх елементів наявності шкоди, яка підлягає відшкодуванню в порядку ст. 1166 ЦКУ, зокрема: наявність шкоди - завдання шкоди автомобілю підтверджується рішенням суду від 10.07.2020 у справі №552/461/20, де вказано, що ДТП призвела до пошкодження транспортних засобів; протиправність поведінки ОСОБА_1 місце роботи якого ТОВ «АЛЬТЕР П» (з урахуванням постанови Київського районного суду м. Полтави від 21.02.2022 про виправлення описки) та з урахуванням того, що вищевказаному товариству на дату скоєння ДТП належав транспортний засіб - автомобіль «Баз», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою Головного сервісного центру МВС від 06.01.2022 №31/132.; вина - вищевказаним рішенням суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправоворушення; причинно-наслідковий зв`язок між збитками та протиправною поведінкою - у рішенні суду вказано, що саме внаслідок неправомірних водія ОСОБА_1 , місце роботи якого станом на дату ДТП було ТОВ «АЛЬТЕР П» сталося ДТП.

Згідно виписки банку за 03.09.2020 щодо ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» (страхова компанія цивільно-правової відповідальності відповідача) перерахувала позивачу 99 500 грн. страхового відшкодування.

Тому, різниця між розміром сплаченого позивачем страхового відшкодування та частковою його компенсацією станом на час розгляду справи становить 249 046,00 грн, які і просить стягнути позивач. В даному випадку суд враховує положення ст. 1194 ЦКУ, де вказано, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому, обґрунтованість вимог до відповідача, як юридичної особи, щодо стягнення страхового відшкодування внаслідок ДТП, яке допустив ОСОБА_1 місце роботи якого ТОВ «АЛЬТЕР П» (з урахуванням постанови Київського районного суду м. Полтави від 21.02.2022 про виправлення описки) та з урахуванням того, що вищевказаному товариству на дату скоєння ДТП належав транспортний засіб - автомобіль «Баз», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 підтверджується положеннями ст. 1172 ЦКУ - юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Таким чином позов обґрунтований, підтверджений документально, а тому підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача у відповідності зі ст. 129 ГПКУ.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР П" (02094, місто Київ, б. Праці, будинок 2/27, ідентифікаційний код 37238138) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" (03038, місто Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 літ.А, ідентифікаційний код 30859524) суму страхового відшкодування у розмірі 249 046 (двісті сорок дев`ять тисяч сорок шість) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 12.04.2022

Суддя Владислав ДЕМИДОВ