ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року

м. Київ

cправа № 926/2938/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Уркевича В. Ю.- головуючого, Мачульського Г. М., Краснова Є. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 (головуючий суддя Орищин Г. В., судді Галушко Н. А., Желік М. Б.) у справі

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг»

про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст заяви про забезпечення позову та клопотання про скасування заходів забезпечення позову

1. 14.07.2021 Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося із заявою до Господарського суду Чернівецької області про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просило забезпечити позов АТ КБ «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг» (далі - ТОВ «Естейт Селлінг») про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна шляхом:

1) накладення заборони щодо відчуження об`єкта нерухомого майна - нежитлові будівлі, реєстраційний номер № 01; адреса: Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Чкалова Валерія, будинок 34і, будь-яким способом;

2) накладення заборони щодо відчуження об`єкта нерухомого майна - нежитлові будівлі, реєстраційний номер № 01; адреса: Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Чкалова Валерія, будинок 34ж, будь-яким способом;

3) накладення заборони щодо відчуження об`єкта нерухомого майна - нежитлові будівлі, реєстраційний номер № 01; адреса: Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Чкалова Валерія, будинок 34е, будь-яким способом;

4) накладення заборони щодо відчуження об`єкта нерухомого майна - нежитлові будівлі, реєстраційний номер № 01; адреса: Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Чкалова Валерія, будинок 34з, будь-яким способом;

5) накладення заборони щодо відчуження об`єкта нерухомого майна - нежитлові будівлі, реєстраційний номер № 01; адреса: Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Чкалова Валерія, будинок 34д, будь-яким способом;

6) накладення заборони здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - нежитлові будівлі, реєстраційний номер № 01; адреса: Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Чкалова Валерія, будинок 34і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Державний реєстр прав);

7) накладення заборони здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - нежитлові будівлі, реєстраційний номер № 01; адреса: Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Чкалова Валерія, будинок 34ж в Державному реєстрі прав;

8) накладення заборони здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - нежитлові будівлі, реєстраційний номер № 01; адреса: Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Чкалова Валерія, будинок 34е в Державному реєстрі прав;

9) накладення заборони здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - нежитлові будівлі, реєстраційний номер № 01; адреса: Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Чкалова Валерія, будинок 34з в Державному реєстрі прав;

10) накладення заборони здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - нежитлові будівлі, реєстраційний номер № 01; адреса: Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Чкалова Валерія, будинок 34д в Державному реєстрі прав.

2. Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 15.07.2021 відмовив у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову до подання позовної заяви.

3. Західний апеляційний господарський суд постановою від 08.09.2021 ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 15.07.2021 скасував, заяву АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнив.

4. 10.09.2021 до Господарського суду Чернівецької області надійшло клопотання ТОВ «Естейт Селлінг» про скасування заходів забезпечення позову, накладених постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2021.

5. Указане клопотання мотивовано тим, що позовну заяву у справі № 926/2938/21 АТ КБ «ПриватБанк» так і не подало, що є підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову. Крім того, ТОВ «Естейт Селлінг» вказало на те, що ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19.08.2021 у справі № 926/3300/21 було задоволено ідентичну заяву про забезпечення позову АТ КБ «ПриватБанк».

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

6. Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 05.10.2021 у задоволенні клопотання ТОВ «Естейт Селлінг» про скасування заходів забезпечення позову у справі № 926/2938/21 відмовив.

7. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що матеріали даної справи свідчать про звернення АТ КБ «ПриватБанк» до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою до ТОВ «Естейт Селлінг» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто Естейт» (далі - ТОВ «Місто Естейт») про визнання права іпотекодержателя, визнання протиправними та скасування рішень про припинення іпотеки та обтяжень нерухомого майна, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

8. Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 10.08.2021 відкрив провадження у справі № 926/3300/21. Відкриття провадження у справі № 926/3300/21 зумовлено тим, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка була зареєстрована як справа № 926/2938/21.

9. Суд першої інстанції зазначив, що факт реєстрації позовної заяви і заяви про забезпечення позову як різних судових справ не змінює фактичних підстав і предмета позову, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для застосування положень пункту 1 частини тринадцятої статті 145 Господарського процесуального кодексу України. Також суд звернув увагу на те, що стаття 145 Господарського процесуального кодексу України не пов`язує скасування заходів забезпечення позову із наявністю інших застосованих судом заходів забезпечення позову.

10. Західний апеляційний господарський суд постановою від 06.12.2021 ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 05.10.2021 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі № 926/2938/21 скасував. Клопотання ТОВ «Естейт Селлінг» задовольнив. Скасував заходи забезпечення позову, накладені постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі № 926/2938/21.

11. Апеляційний господарський суд зазначив, що позов, який АТ КБ «ПриватБанк» планувало подати у межах даної справи, та позов, поданий АТ КБ «ПриватБанк» у справі № 926/3300/21, не є тотожними. При цьому факт подання АТ КБ «ПриватБанк» позовної заяви у справі № 926/3300/21 не свідчить про виконання ним вимог частини третьої статті 138 Господарського процесуального кодексу України щодо пред`явлення відповідного позову протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

12. Крім того, ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19.08.2021 забезпечено позов у справі № 926/3300/21 шляхом вжиття тих заходів, про які просило АТ КБ «ПриватБанк» у відповідній заяві, а саме, шляхом заборони: державним реєстраторам, реєстраційним службам, іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі прав щодо спірного нерухомого майна; ТОВ «Місто Естейт» - розпоряджатися у будь-який спосіб спірним нерухомим майном.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

13. У січні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» (скаржник), в якій скаржник просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021, ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 05.10.2021 - залишити в силі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи касаційної скарги та заперечень на неї

14. Підставою касаційного оскарження є абзац 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

15. Обґрунтовуючи касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, зокрема частини третьої статті 138, частини четвертої статті 145, пункту 1 частини тринадцятої статті 145 Господарського процесуального кодексу України, не застосував положення частини третьої статті 137, частини сьомої статті 140, частини другої статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

16. При цьому, на думку скаржника, апеляційний господарський суд не врахував правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), від 24.11.2021 у справі № 910/11552/20 (провадження № 12-44гс21), постановах Верховного Суду від 04.06.2018 у справі № 903/837/17, від 31.08.2021 у справі № 910/27779/14.

17. АТ КБ «ПриватБанк» вказує, що, як вбачається з частини третьої статті 138 Господарського процесуального кодексу України, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, однак місцевий господарський суд у даній справі ухвалу про забезпечення позову не постановляв (15.07.2021 суд відмовив у забезпеченні позову), з огляду на що посилання суду апеляційної інстанції на вказану статтю процесуального закону є необґрунтованими.

18. Скаржник зазначає, що у зв`язку з поданням AT КБ «ПриватБанк» позовної заяви до ТОВ «Естейт Селлінг» та ТОВ «Місто Естейт» про визнання права іпотекодержателя, визнання протиправними та скасування рішень про припинення іпотеки та обтяжень нерухомого майна, про звернення стягнення на предмет іпотеки, Господарський суд Чернівецької області відкрив провадження у справі № 926/3300/21. Провадження за позовною заявою AT КБ «ПриватБанк» було відкрито 10.08.2021, а спірні заходи забезпечення позову вжиті апеляційним судом 08.09.2021, що, як вважає AT КБ «ПриватБанк», свідчить про відсутність правових підстав для застосування положень пункту 1 частини тринадцятої статті 145 Господарського процесуального кодексу України.

19. AT КБ «ПриватБанк» також вказує, що статті 138, 145 Господарського процесуального кодексу України не містять вимог щодо того, що позовна заява повинна бути подана саме у справі, в якій було подано заяву про забезпечення позову, тому висновки суду апеляційної інстанції, що у справі № 926/2938/21 не подано позовної заяви у визначений законом строк, є необґрунтованими.

20. На думку скаржника є безпідставними посилання апеляційного господарського суду на те, що в межах справи № 926/3300/21 вже було забезпечено позов, оскільки стаття 145 Господарського процесуального кодексу України не пов`язує скасування заходів забезпечення позову із наявністю інших застосованих судом заходів забезпечення позову, а відповідно до частини третьої статті 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Крім того, за своїм змістом застосовані заходи забезпечення позову у справах № 926/3300/21 та № 926/2938/21 є різними.

21. AT КБ «ПриватБанк» вважає, що ухвалюючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції порушив норму частини четвертої статті 145 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає необхідність постановлення за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, саме ухвали суду, а не постанови.

22. Разом з тим, на думку скаржника, апеляційний господарський суд, задовольняючи клопотання ТОВ «Естейт Селлінг» про скасування заходів забезпечення позову, не звернув уваги на положення частини сьомої статті 140, частини другої статті 170 Господарського процесуального кодексу України та не врахував, що клопотання подано без додержання вимог процесуального закону (не додано доказів надіслання (надання) клопотання іншим учасникам справи).

23. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Естейт Селлінг» зазначає про правильність висновків суду апеляційної інстанції, викладених в оскаржуваній постанові.

24. ТОВ «Естейт Селлінг» указує, що факт подання позову у справі № 926/3300/21 свідчить про реалізацію AT КБ «ПриватБанк» своїх процесуальних прав як позивача у спірних правовідносинах. При цьому в межах вказаної господарської справи позивач реалізував своє право на забезпечення позову, оскільки разом із пред`явленням позову у справі № 926/3300/21 одночасно подав заяву про забезпечення позову, яка була задоволена.

25. З урахуванням викладеного ТОВ «Естейт Селлінг» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

26. Справа розглядається судом касаційної інстанції у розумний строк з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

27. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

28. Згідно з абзацом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

29. Верховний Суд дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, перевірив на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права і вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

30. Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення.

31. Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

32. Згідно із частиною третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

33. Відповідно до статті 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

34. Частиною тринадцятою статті 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

35. Подання позовної заяви за правилами господарського судочинства означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

36. При цьому позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

37. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

38. Суд апеляційної інстанції в даній справі встановив, що позов, який АТ КБ «ПриватБанк» планувало подати у межах справи, що розглядається, та позов, поданий АТ КБ «ПриватБанк» у справі № 926/3300/21, не є тотожними.

39. Так, відповідно до вимог статті 139 Господарського процесуального кодексу України при поданні заяви про забезпечення позову АТ КБ «ПриватБанк» навело таку інформацію щодо майбутнього судового позову у даній справі: предмет позову - визнання за позивачем права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Чкалова Валерія, будинок 34е, 34з, 34і, 34д, 34ж; підстава позову - укладення між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Естейт Селлінг» іпотечних договорів від 01.03.2016 № DNTFLOK06629/D192, від 02.03.2016 № DNTFLOK06629/D194, від 01.03.2016 № DNTFLOK06629/D191, від 02.03.2016 № DNTFLOK06629/D193, від 03.03.2016 № DNTFLOK06629/D195, які не визнавались недійсними; особа, що може отримати статус відповідача - ТОВ «Естейт Селлінг».

40. Разом з тим у справі № 926/3300/21 предмет позову АТ КБ «ПриватБанк» охоплює три позовні вимоги: 1) визнання за позивачем права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Чкалова Валерія, будинок 34е, 34з, 34і, 34д, 34ж; 2) визнання протиправними та скасування рішень про припинення іпотеки та обтяжень нерухомого майна; 3) звернення стягнення на предмет іпотеки; відповідачі у справі - ТОВ «Естейт Селлінг» та ТОВ «Місто Естейт».

41. Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив про відмінність у предметах відповідних позовів та у складі відповідачів. З огляду на нетотожність майбутнього (запланованого) позову у даній справі та позову, який був поданий у справі № 926/3300/21, апеляційний господарський суд вказав, що подання АТ КБ «ПриватБанк» позовної заяви у останній з названих судових справ не свідчить про виконання ним вимог частини третьої статті 138 Господарського процесуального кодексу України щодо пред`явлення відповідного позову протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову у цій справі № 926/2938/21.

42. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що скаржник безпідставно посилається на вжиття заходів забезпечення позову не ухвалою місцевого господарського суду, а постановою апеляційного господарського суду за результатами перегляду відповідної ухвали місцевого господарського суду, оскільки відповідно до частини четвертої статті 232 Господарського процесуального кодексу України перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

43. Таким чином, доводи АТ КБ «ПриватБанк», що ухвалюючи оскаржувану постанову суд апеляційної інстанції порушив норму частини четвертої статті 145 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд вважає необґрунтованими, оскільки апеляційний господарський суд ухвалив постанову за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, якою було відмовлено у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, та на підставі пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України ухвалив постанову, якою скасував судове рішення і ухвалив нове про задоволення вказаного клопотання. Окрім того, як встановлено судами попередніх інстанцій, АТ КБ «ПриватБанк» так і не подало відповідного позову, про який воно зазначало у своїй заяві про його забезпечення.

44. Суд апеляційної інстанції також зазначив, що факт подання позову у справі № 926/3300/21 свідчить про реалізацію АТ КБ «ПриватБанк» своїх процесуальних прав як позивача у спірних правовідносинах. Саме тому в межах вказаної господарської справи позивач має можливість реалізувати і своє право на забезпечення позову.

45. При цьому апеляційний господарський суд встановив, що матеріали даної справи та відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень свідчать про розуміння позивачем вказаної обставини, оскільки разом із пред`явленням позову у справі № 926/3300/21 останній одночасно подав заяву про забезпечення позову, яка була задоволена.

46. Так, Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 10.08.2021 відкрив провадження у справі № 926/3300/21, а ухвалою від 19.08.2021 - забезпечив позов у вказаній справі шляхом вжиття тих заходів, про які просило АТ КБ «ПриватБанк» у відповідній заяві, а саме, шляхом заборони: державним реєстраторам, реєстраційним службам, іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі прав щодо спірного нерухомого майна; ТОВ «Місто Естейт» - розпоряджатися у будь-який спосіб спірним нерухомим майном. Посилання АТ КБ «ПриватБанк» на різний зміст заходів забезпечення позову, які вжиті у межах справ № 926/2938/21 та № 926/3300/21 суд апеляційної інстанції відхилив, оскільки відповідні заходи вживались у обох випадках виходячи зі змісту заяв самого АТ КБ «ПриватБанк».

47. Звідси апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, накладених постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі № 926/2938/21, на підставі пункту 1 частини тринадцятої статті 145 Господарського процесуального кодексу України.

48. При цьому оцінка доводів касаційної скарги, спрямованих на заперечення встановлених судами обставин справи та переоцінку доказів у ній, перебуває поза межами перегляду судових рішень у справі судом касаційної інстанції, який відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

49. Суд касаційної інстанції відхиляє посилання скаржника щодо неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), від 24.11.2021 у справі № 910/11552/20 (провадження № 12-44гс21), постановах Верховного Суду від 04.06.2018 у справі № 903/837/17, від 31.08.2021 у справі № 910/27779/14 з огляду на таке.

50. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

51. При цьому на предмет подібності слід оцінити саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін у справі та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність необхідно також визначати за суб`єктним і об`єктним критерієм відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20).

52. Так, постановою від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) Велика Палата Верховного Суду залишила без задоволення касаційні скарги на постанову суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу міськрайонного суду про закриття провадження у справі та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, та постанову апеляційного суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. При цьому заява про забезпечення позову, яку своєю постановою задовольнив суд апеляційної інстанції, була направлена до суду після подання позовної заяви та відкриття провадження у справі.

53. У справі № 910/11552/20 після подання позовної заяви та відкриття провадження у справі позивач подав до господарського суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. Велика Палата Верховного Суду постановою від 24.11.2021 у справі № 910/11552/20 (провадження № 12-44гс21) залишила в силі ухвалу суду першої інстанції, якою така заява про забезпечення позову була задоволена.

54. За таких обставин колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що у справах № 381/4019/18 та № 910/11552/20 учасниками справи відповідні заяви про забезпечення позову були подані після подання позовної заяви та відкриття провадження у справі, на відміну від справи № 922/2938/21, в якій заява про забезпечення позову була подана до подання позовної заяви. Неподання відповідної позовної заяви і стало підставою скасування вжитих заходів забезпечення позову. Окрім того, у вказаних справах № 381/4019/18 та № 910/11552/20 судами взагалі не вирішувалися питання скасування заходів забезпечення позову.

55. Так, судом апеляційної інстанції у справі № 903/837/17 встановлено, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.11.2017 було задоволено заяву про забезпечення позову. Рішенням Господарського суду Волинської області від 07.12.2017 у задоволенні позову було відмовлено та скасовано заходи забезпечення позову. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 рішення Господарського суду Волинської області від 07.12.2017 було скасовано та закрито провадження у справі з підстав непідвідомчості справи господарським судам, тому рішення Господарського суду Волинської області від 07.12.2017 у справі № 903/837/17 фактично не потребує виконання.

56. Звідси з постанови Верховного Суду від 04.06.2018 у справі № 903/837/17 вбачається, що суд апеляційної інстанції відповідною ухвалою скасував заходи забезпечення позову з власної ініціативи, оскільки при прийнятті Рівненським апеляційним господарським судом постанови від 26.02.2018 питання про скасування заходів забезпечення позову вирішено не було, на відміну від справи № 926/2938/21, що розглядається, в якій заходи забезпечення позову скасовані відповідно до пункту 1 частини тринадцятої статті 145 Господарського процесуального кодексу України через неподання заявником відповідної позовної заяви.

57. Колегія суддів суду касаційної інстанції також вважає необґрунтованими посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 910/27779/14, оскільки скасовуючи ухвалу суду апеляційної інстанції про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом першої інстанції, Верховний Суд виходив з того, що є передчасним висновок апеляційного суду про необхідність скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом першої інстанції у лютому 2015 року, у зв`язку з істотною зміною обставин, та оскільки подальше виконання заходів забезпечення позову призводить до порушення прав та охоронюваних законом інтересів заявників.

58. Таким чином правовідносини у справах № 381/4019/18, № 910/11552/20, № 903/837/17, № 910/27779/14 та у справі № 926/2938/21, що розглядається, не є подібними, позаяк існує ряд істотних відмінностей саме у фактичних обставинах таких спорів, пов`язаних із правами й обов`язками їх сторін, що в свою чергу зумовлює і різний зміст спірних правовідносин, що унеможливлює застосування правових висновків Верховного Суду, викладених у наведених скаржником в касаційній скарзі постановах, до спірних правовідносин у цій справі.

59. Щодо доводів скаржника, що апеляційний господарський суд, задовольняючи клопотання ТОВ «Естейт Селлінг» про скасування заходів забезпечення позову, не врахував, що клопотання подано без додержання вимог Господарського процесуального кодексу України (не додано доказів надіслання (надання) клопотання іншим учасникам справи), суд касаційної інстанції зазначає таке.

60. За матеріалами справи AT КБ «ПриватБанк» до суду першої інстанції надано заперечення проти клопотання ТОВ «Естейт Селлінг» про скасування заходів забезпечення позову, що свідчить про обізнаність скаржника з текстом клопотання та підтверджує, що AT КБ «ПриватБанк» скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 42 Господарського процесуального кодексу України щодо подання відповідних заперечень, а звідси ненаправлення заявником копії клопотання іншим учасникам справи не вплинуло на можливість АТ КБ «ПриватБанк» реалізувати свої процесуальні права.

61. Крім того, представник AT КБ «ПриватБанк» брав участь у судовому засіданні з розгляду вказаного клопотання у суді першої інстанції 05.10.2021, за результатами якого було постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

62. Відповідно до частини другої статті 311 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

63. За таких обставин, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права на підставі встановлених судами фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

64. За змістом частин першої, третьої статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

65. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

66. Згідно з положеннями статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

67. Зважаючи на викладене, касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» слід залишити без задоволення, а постанову апеляційного господарського суду - без змін.

Щодо судових витрат

68. З огляду на висновок Верховного Суду про залишення касаційної скарги без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 у справі № 926/2938/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Ю. Уркевич

Судді: Г. М. Мачульський

Є. В. Краснов