ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2022 р. Справа№ 910/22125/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Невмержицького В.П. адвокат;

від відповідача: Кузьміної Г.А. адвокат;

від третьої особи на стороні позивача: не з`явився;

від третьої особи на стороні відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 (повний текст складено 14.05.2021)

у справі №910/22125/17 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Компанії ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. (VR Global Partners, L.P.)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державного територіально - галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця"

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - Промінвестбанк) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач, Укрзалізниця) про стягнення заборгованості за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-3766/2-1 від 29.12.2011 (далі - Кредитний договір) в загальному розмірі 3 880 906,26 доларів США та 34 751 496,02 грн, яка складається з: заборгованість по кредиту - 3750000,00 дол.США, заборгованість по процентам - 130 906,26 дол.США, пеня по кредиту - 26 233 517,43 грн, пеня по процентам - 104 306,12 грн, 3% річних по тілу кредиту - 8 069 189,14 грн, 3% річних по процентам - 34483,33 грн та штраф - 310 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов Кредитного договору позивач надав Державному територіально-галузевому об`єднанню "Південно-західна залізниця" (далі - позичальник) кредитний ліміт в розмірі 3750000 доларів США зі строком остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 22.12.2014, однак в порушення умов договору позичальник у встановлений строк не повернув суму кредиту та нараховані проценти за користування кредитом. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 було утворено ПАТ "Українська залізниця", ДТГО "Південно-західна залізниця" була реорганізовано шляхом злиття та відповідно до передавального акту від 31.07.2015 кредиторська заборгованість перед Промінвестбанком була передана Укрзалізниці, яка розпочала господарську діяльність з 01.12.2015 та є правонаступником усіх прав та обов`язків позичальника.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що на час подання позовної заяви ДТГО "Південно-західна залізниця" не було припинено, як юридична особа; 12.05.2015 Укрзалізницею було оголошено про технічний дефолт та розпочато переговори з кредиторами стосовно реструктуризації боргових зобов`язань, у тому числі перед Промінвестбанком. Указом президента України від 15.03.2017 №63/2017 було введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" яким введено санкції щодо ряду товариств, у тому числі щодо Промінвестбанку, та заборонено здійснювати будь-які операції які передбачають переказ коштів за межі України або наслідком яких може бути виведення капіталів таких банків за межі України. Нормами чинного законодавства встановлено заборону нарахування пені/штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами з 14.04.2014 юридичним особам, що провадили свою господарську діяльність на території населених пунктів, де проводилася АТО. Нарахування 3% річних, пені та штрафу здійснено з порушенням норм чинного цивільного законодавства та умов Кредитного договору.

Під час розгляду справи між Промінвестбанком та Компанією ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. (VR Global Partners, L.P.) (далі - позивач, ВІЕР Глобал) було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019, відповідно до якого остання придбала право вимоги до Укрзалізниці за Кредитним договором, у зв`язку із чим, на підставі заяв Промінвестбанка та ВІЕР Глобал, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 за замінено позивача правонаступником - Компанією ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27 квітня 2021 року позов задоволено частково.

З Акціонерного товариства "Українська залізниця" стягнуто на користь Компанії ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. (VR Global Partners, L.P.): 3750000доларів США - заборгованості по кредиту, 954 795,05 грн - 3% річних, нарахованих на тіло кредиту, 25 421 149,72 грн пені, 38,15 грн - 3% річних, нарахованих на проценти, 219 552,00 грн витрат по сплаті судового збору.

З Компанії ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. (VR Global Partners, L.P.) стягнуто на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 7797грн50 коп. витрат на проведення судової експертизи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки визнавши неправомірним стягнення процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування, суд зобов`язаний був здійснити перерахунок заявлених позовних вимог, з врахуванням всіх внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості за Кредитним договором; судом не враховано, що у випадку дотримання Промінвестбанком п.3.5 Кредитного договору і зарахування коштів в погашення боргу по тілу кредиту, заборгованість становила б 2 669 495,72 грн; розмір основного боргу є базою для нарахування штрафних санкцій, відповідно їх розрахунок також здійснений невірно; судом не враховано норми законодавства щодо заборони нарахування пені/штрафів юридичним особам, що провадили свою діяльність на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.

Також відповідачем було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/5617/21 щодо визнання недійсним Договору купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що відповідач самостійно та в добровільному порядку здійснював платежі в рахунок погашення процентів за користування кредитом, отже, відсутні підстави для зменшення тіла кредиту на суму процентів, сплачених після 22.12.2014, що підтверджується судової практикою з аналогічних спорів, тому заборгованість по тілу кредиту становить саме 3 750 000 доларів США; заперечення Укрзалізницею свого обов`язку зі сплати процентів після зміни судової практики та заявлення вимоги про зменшення тіла кредиту за рахунок сплачених процентів свідчить про порушення принципу заборони суперечливої поведінки; судова практика щодо необхідності зменшення тіла кредиту, на яку посилається апелянт, не підлягає застосуванню у даній справі; доводи апелянта про тлумачення судом першої інстанції умов Кредитного договору є безпідставними; відсутні підстави для застосування Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", оскільки відповідач зареєстрований у місті Києва і здійснює діяльність на всій території України; відсутні порушення норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення.

Також позивачем подані заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі, в яких він зазначає, що визнання недійсним Договору купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 може бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами і є безпідставними доводами про можливість подвійного стягнення (сплати) коштів за Кредитним договором.

09.08.2021 відповідачем подано клопотання про призначення у справі комісійної судово-економічної експертизи для визначення розміру основної заборгованості (тіла кредиту), пені та 3% річних з урахуванням того, що сума сплачених відсотків після 22.12.2014 мала бути направлена на погашення тіла кредиту.

16.08.2021 позивачем подані заперечення проти клопотання про призначення експертизи, у яких він вказує, що відсутні передбачені ст.99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) умови (підстави) для призначення судової експертизи, запропоновані відповідачем питання є питаннями у сфері права, а задоволення необґрунтованого клопотання призведе до затягування строків розгляду справи.

23.09.2021 відповідачем подано клопотання про долучення вступної та резолютивної частин постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 у справі №910/5617/21, якою визнано недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019.

19.10.2021 позивачем подані письмові пояснення, у яких він вказує, що на момент прийняття оскаржуваного рішення Договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 був чинний і визнання його недійсним не може бути підставою для скасування рішення; постанова у справі №910/5617/21 оскаржується в касаційному порядку; наслідки недійсності (двостороння реституція) ні судом, ні його сторонами застосовані не були, тому у Промінвестбанку залишилась ціна купівлі-продажу, а у ВІЕР Глобал - право вимоги до Укрзалізниці.

17.01.2022 відповідачем подані заперечення на письмові пояснення ВІЕР Глобал від 18.10.2021, з врахуванням ухвалення Верховним Судом постанови від 21.12.2021 у справі №910/5617/21, в яких відповідач вказує, що визнаний судом недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 вважається недійсним з моменту його вчинення, тому позивач - ВІЕР Глобал не є належним кредитором за зобов`язаннями, що виникли з Кредитного договору, тому у нього відсутнє право вимоги сплати заборгованості і наявні достатні правові підстави для відмови у задоволенні позову, оскільки позовні вимоги заявляються неналежним позивачем.

22.02.2022 представником позивача подане клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи у зв`язку із проведенням сторонами переговорів щодо умов проведення реституції.

Клопотання представника позивача відхилено судом, оскільки аналогічні обставини для відкладення (проведення переговорів) зазначались ним у клопотанні про відкладення від 20.01.2022, однак ним не надано доказів на підтвердження цих обставин.

Треті особи були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, неявка їх представників у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/5617/21 відхилено судом, оскільки судові рішення у вказаній справі набрали законної сили.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні просила скасувати оскаржуване рішення та відмовити у позові, оскільки ВІЕР Глобал не є належним позивачем.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти доводів відповідача, вважав неможливим розглядати справи, оскільки не вирішено питання реституції, визнання договору недійсним може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", як банком, та Державним територіально-галузевим об`єднанням "Південно-західна залізниця", як позичальником, було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №20-3766/2-1 відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії у сумі, що не може перевищувати 3 750 000,00 доларів США (ліміт кредитної лінії), на умовах, встановлених цим договором, далі кредит або кредитна лінія, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором.

29.12.2011 між Промінвестбанком та ДТГО "Південно-західна залізниця" було укладено договір про внесення змін та доповнень №20-3783/2-1 до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3766/2-1 від 29.12.2011, яким викладено у новій редакції пункт 3.2 Кредитного договору щодо розміру процентної ставки.

28.09.2012 між Промінвестбанком та ДТГО "Південно-західна залізниця" було укладено договір №20-3391/2-1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3766/2-1 від 29.12.2011 щодо кінцевого терміну повернення кредиту, процентної ставки, умов кредитування тощо.

З урахуванням договору про внесення змін до кредитного договору, пунктом 2.2 договору передбачено, що кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 22.12.2014.

Пунктом 3.2 Кредитного договору, з урахування змін та доповнень, передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються банком, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 10,65% річних, починаючи з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів по заборгованості в іноземній валюті використовується метод "факт/360", виходячи із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за кредитом на кінець дня.

Нарахування процентів за користування кредитом за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюється в останній робочий день перед такими вихідними та неробочими днями.

Якщо вихідні та неробочі дні починаються в поточному та закінчуються в наступному місяці, тоді нарахування за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюються в останній робочий день поточного місяця, а нарахування за вихідні та неробочі дні наступного місяця здійснюються в перший робочий день наступного місяця.

Проценти, нараховані за поточний місяць, сплачуються позичальником у валюті, в якій позичальнику було надано кредит, щомісячно 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів.

При цьому сторони встановлюють, що зобов`язання позичальника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів).

У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобов`язаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні.

Проценти за грудень місяць сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня цього ж місяця. Якщо перша видача кредиту була здійснена у грудні місяці, то нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати першої видачі кредиту по останній календарний день грудня місяця в порядку, визначеному у цьому пункті договору.

Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору у випадку, якщо банком застосована до позичальника неустойка у вигляді пені, остання нараховується банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин включно, та сплачується позичальником у порядку, передбаченому п. 3.2 цього договору для нарахування та сплати процентів, на рахунок, номер якого повідомляється банком позичальнику негайно після його відкриття.

Пунктом 3.5 Кредитного договору, з урахування змін та доповнень, сторони встановили наступну черговість погашення позичальником заборгованості (згідно встановленого пріоритету - зверху вниз): на погашення прострочених до сплати понад 31 день проценти за користування кредитом; на погашення простроченої до сплати понад 31 день суми комісійної винагороди; на погашення прострочених до сплати не більше ніж на 31 день процентів за користування кредитом; на погашення простроченої до сплати не більше ніж 31 день суми комісійної винагороди; на погашення простроченої до сплати суми кредиту; сплата нарахованих процентів за користування кредитом; сплата нарахованої комісійної винагороди; сплата суми кредиту; сплата неустойки (пені, штрафів).

Погашення позичальником заборгованості кожної наступної черги повинне відбуватися виключно після повного погашення заборгованості кожної попередньої черги.

Сторони встановили, що банк має право самостійно зараховувати кошти, які направлені позичальником на погашення заборгованості, згідно із встановленою черговістю.

З підписанням цього договору, у відповідності з чинним законодавством України, позичальник надає банку право самостійно приймати рішення щодо зміни черговості погашення заборгованості позичальника за цим договором. У випадку зміни порядку погашення заборгованості, банк інформує позичальника у письмовій формі про застосовану черговість погашення кредитної заборгованості.

У пункті 3.9 Кредитного договору, з урахування змін та доповнень, встановлено обов`язок позичальника забезпечити щомісячні надходження грошових коштів на поточні рахунки у банку у розмірі не менше 300000000,00грн. У разі порушення (невиконання) позичальником з будь-яких підстав зобов`язань, передбачених цим пунктом, банк має право стягнути з позичальника штраф у розмірі 20 000,00 грн за кожен випадок невиконання. Сплата штрафу не звільняє позичальника від належного виконання зобов`язань за цим договором.

Пунктом 5.3 Кредитного договору, з урахування змін та доповнень, передбачено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або плати за кредит позичальник сплачує пеню, яка обчислюється щоденно за методом "факт/факт" від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення.

У пункті 6.16 Кредитного договору, з урахування змін та доповнень, встановлено, що розрахунок неустойки (пені, штрафів), передбаченої цим договором, здійснюється у гривневому еквіваленті, з використанням офіційного щоденного курсу іноземних валют, встановленого Національним банком України.

З метою забезпечення виконання Кредитного договору між Промінвестбанком, ДТГО "Південно-західна залізниця" та Державною адміністрацією залізничного транспорту був укладений Договір застави майнових прав №20-3767/3-1.

На виконання умов Кредитного договору Державному територіально-галузевому об`єднанню "Південно-західна залізниця" видано кредит, що підтверджується меморіальним валютним ордером №03 від 30.12.2011 на суму 3 750 000 доларів США.

Акціонерне товариство "Українська залізниця", як нова юридична особа, утворена згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" від 23.02.2012 №4442-VI та постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Статут Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджено постановою Кабінету Міністрів України №735 від 02.09.2015.

21.10.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців було внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України №200 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття. Серед таких підприємств є Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця", яке є позичальником (стороною) за договором.

Згідно з ч. 1, 3-7 ст. 2 Закону №4442-VI утворення товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту).

Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Оприлюднення затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку підприємств залізничного транспорту, на базі яких утворюється товариство, є офіційним повідомленням для кредиторів про припинення таких суб`єктів господарювання.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Акціонерне товариство "Українська залізниця" визначене правонаступником, у тому числі Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця", що узгоджується також зі змістом п. 2 Статуту Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Таким чином, Акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником прав та обов`язків Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця", яке є стороною Кредитного договору. У зв`язку з чим, від Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" перейшли всі права та обов`язки позичальника за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-3766/2-1 від 29.12.2011.

Листом від 17.02.2016 Укрзалізниця повідомила Промінвестбанку про те, що з 01.12.2015 розпочато діяльність новоствореного ПАТ "Укрзалізниця", яке є правонаступником ДТГО "Південно-Західна залізниця", у тому числі по Кредитному договору.

09 березня 2017 року Промінвестбанк направив на адреси ДТГО "Південно-Західна залізниця" та Укрзалізниці Вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором, у якій вказав, що станом на 24.02.2017 у позичальника утворилась заборгованість, яка в загальному розмірі становить 3 775 515,61 доларів США і 39 085 567,33 грн. та вимагав у 10-денний строк з дня одержання вимоги сплатити заборгованість. Вимога була отримана відповідачем 10.03.2017.

Відповідач у відповідь на вказану Вимогу направив Промінвестбанку лист від 23.03.2017, у якому просив розглянути питання щодо врегулювання простроченої заборгованості та надання дисконту на непогашений залишок основного боргу.

У зв`язку із викладеними обставинами Промінвестбанк звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з Укрзалізниці заборгованість по кредиту - 3750000,00 дол.США, заборгованість по процентам - 130 906,26 дол.США, пеня по кредиту - 26 233 517,43 грн, пеня по процентам - 104 306,12 грн, 3% річних по тілу кредиту - 8 069 189,14 грн, 3% річних по процентам - 34483,33грн та штраф - 310 000,00 грн.

За клопотанням відповідача судом першої інстанції призначалась комісійна судово-економічна експертиза і відповідно до Висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи №8612/18-72/21517/18-72 від 10.10.2018 підтверджено, що згідно наданих на дослідження документів отримання ДТГО "Південно-Західна залізниця" кредитних коштів за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-3766/2-1 від 29.12.2011 документально підтверджується в сумі 3 750 000,00 доларів США.

Експерти дійшли висновку, що згідно наданих на дослідження документів заборгованість ДТГО "Південно-Західна залізниця" зі сплати процентів за користування кредитом та наданих документів щодо нарахування та погашення процентів, станом на 27.11.2017 документально підтверджується у розмірі 130906,34 доларів США за умови, що банком правомірно змінено черговість погашення заборгованості, грошові кошти зараховуються в рахунок погашення процентів.

Судовою експертизою також підтверджено, що за період 05.01.2012 по 04.08.2017 сума процентів, що була погашена, складає 2 264 234,49 доларів США, крім того, 29.12.2016 банком було проведено операцію сторнування "Сторно док №2489481 від 28.12.2016" грошових коштів в сумі 4 437,52 доларів США, які в подальшому спрямовані в рахунок погашення процентів, нарахованих за період 28-31 грудня 2016 року. Також судовими експертами перевірялась правильність нарахування 3% річних.

В процесі розгляду справи, 22 лютого 2019 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк", як первісним кредитором, та ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П., як новим кредитором, було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого до ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. перейшли права вимоги до позичальника за Кредитним договором станом на дату укладення договору купівлі-продажу у розмірі 6313492,98 доларів США, у зв`язку із чим судом першої інстанції було здійснено заміну позивача його правонаступником у спірних правовідносинах - компанією ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П.

Як вбачається із додатку 1 "Перелік прав вимоги за кредитом" до договору купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019, відступлена заборгованість по Кредитному договору включає в себе: заборгованість по кредиту - 3750000,00доларів США, заборгованість по процентам - 631 234,43 доларів США, заборгованість за штрафними санкціями - 1 932 258,55 доларів США.

За наслідком розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що компанія ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. є належним кредитором у спірних правовідносинах із Укрзалізницею, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 750 000 доларів США - заборгованості по кредиту, 954 795,05 грн 3% річних, нарахованих на тіло кредиту, 25 421 149,72 грн пені, 38,15 грн - 3% річних, нарахованих на проценти.

Однак, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що компанія ВІЕР Глобал не є належним кредитором у спірних правовідносинах, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі: Кредитного договору, укладеного між Промінвестбанком та ДТГО "Південно-Західна залізниця"; Договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між Промінвестбанком та ВІЕР Глобал, а також з актів цивільного законодавства,щодо створення Укрзалізниці та її правонаступництва у спірних правовідносинах обов`язків ДТГО "Південно-Західна залізниця".

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015р. № 6-301цс15 та підтримана Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 23.05.2018 у справі №916/5073/15).

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 року у справі №910/5617/21, яка залишена без змін Постановою Верховного Суду від 21 грудня 2021 року, визнано недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019, який укладений між Промінвестбанком та ВІЕР Глобал.

Підставою для визнання договору купівлі-продажу прав вимоги недійсним стало те, що за правовою природою цей договір є договором факторингу, оскільки йому притаманні всі ознаки фінансової послуги факторингу із заміною кредитодавця - банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, а не на фінансову компанію ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П., обмежене партнерство, яке створене на Кайманових островах. Договір укладений з порушенням вимог до форми, змісту, суб`єктного складу договору факторингу, і це, відповідно до статті 203 ЦК України, зумовлює його недійсність.

Також судами при розгляді справи №910/5617/21 було зроблено висновок про те, що договір, який укладено між Промінвестбанком та ВІЕР Глобал, порушує права Укрзалізниці у зв`язку із відступленням прав вимоги за кредитними договорами на користь нерезидента, чим на Укрзалізницю покладається додатковий тягар у вигляді обов`язку нарахування, утримання та сплати відповідного податку та складання додаткової звітності до контролюючих органів, якого не існувало до укладення договору. Окрім того, укладенням договору було позбавлено Укрзалізницю прав і гарантій, що визначені главою 9-10 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (як от, право вимагати від кредитодавця здійснення перерахунку основної суми заборгованості у бік зменшення за рахунок сплачених процентів поза межами строку кредитування).

Відповідно до ч. 4 ст.75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, не підлягають доказуванню обставини того, що Договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 суперечить нормам чинного законодавства.

Частиною 1 статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нормою частини 1 статті 236 ЦК України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 не створює юридичних наслідків для його сторін та є недійсним з 22.02.2019.

Верховним Судом в постанові від 09 вересня 2021 року у справі №914/1034/14 зроблено правовий висновок про те, що відповідно до статті 241 ГПК України рішення суду першої інстанції, у разі подання апеляційної скарги, набирає законної сили після прийняття постанови апеляційним господарським судом за наслідками апеляційного перегляду, а відтак, залишення без змін рішення суду першої інстанції про стягнення боргу, якого не існувало на момент прийняття такого рішення, свідчить про невиправдане втручання у право особи на мирне володіння його майном. Не зважаючи на те, що, як встановив апеляційний господарський суд, суд першої інстанції в межах наданих доказів прийняв законне і обґрунтоване рішення, зайвий формалізм не повинен створювати надмірний тягар для сторін.

Таким чином, враховуючи вказані правові позиції Верховного Суду, апеляційний господарський суд зобов`язаний врахувати факт визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги, оскільки неврахування даного факту призведе до стягнення з відповідача боргу, якого у нього не існує перед позивачем.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів і цей перелік не є вичерпним.

Згідно з ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Вирішуючи господарський спір, суд повинен дотримуватися певного алгоритму дій, а саме, з`ясувати, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18.

Отже, звертаючись з позовом, позивач повинен довести наявність у нього порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також довести, що ці права порушені саме відповідачем.

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що договір купівлі-продажу прав вимоги визнаний недійсним судовим рішенням, яке набрало законної сили, права ВІЕР Глобал відповідачем не порушені і у відповідача відсутній обов`язок сплати заборгованості на користь ВІЕР Глобал, отже, позовні не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи представника позивача про те, що ВІЕР Глобал, у зв`язку із визнанням недійсним договору від 22.02.2019, в порядку двосторонньої реституції, має право вимоги до Укрзалізниці, у тому числі за Кредитним договором, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки Укрзалізниця не була стороною договору купівлі-продажу прав вимоги і реституція не вливає на обсяг боргових зобов`язань.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 14 ст.129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та відмовою у задоволенні позову, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати останнього, пов`язані з оплатою вартості проведення судової експертизи та сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити.

2. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27 квітня 2021 року.

3. У позові відмовити.

4. Стягнути з Компанії ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. (190 Елжін Авеню, Джорджтаун, Великий Кайман, KY1-9005, Кайманові Острови) (VR Global Partners, L.P., 190 Elgin Avenue, George Town, Grand Cayman KY1-9005, Cayman Islands) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код ЄДРПОУ - 40075815) - 91 520 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот двадцять) грн 00 коп. витрат на проведення судової експертизи та 360 000 (триста шістдесят тисяч) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.04.2022

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук