ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2022м. ДніпроСправа № 904/379/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3", м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вима", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 278 693,83 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вима" заборгованості в сумі 278 693,83 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4180,40 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати поставленої йому щебенево-гранітної продукції за договором купівлі-продажу № 10/02/20 від 10.02.2020.

Ухвалою суду від 07.02.2022 позовна заява залишена без руху у зв`язку з виявленими недоліками, які позивачу було запропоновано усунути протягом 10 календарних днів з дня вручення ухвали суду.

12.02.2022 позивач подав до суду документи на підтвердження виконання ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання цієї ухвали.

Відповідач відзиву на позов не надав. Про відкриття провадження у справі та можливість подання заяв по суті справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною десятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п.4 ч. 6 ст. 242 ГПК України).

Надіслана відповідачу ухвала суду від 15.02.2022 повернулася до суду з відміткою оператора поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, а неподання ним до суду відзиву не можна визнати таким, що унеможливлює ухвалення рішення.

За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" (далі постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вима" (далі покупець, відповідач) був укладений договір купівлі-продажу № 10/02/20 від 10.02.2020 (далі договір).

Згідно з пунктом 1.1 договору постачальник зобов`язався передати у власність покупця щебенево-гранітну продукцію (далі товар), а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором.

Вид щебенево-гранітної продукції (найменування), одиниці виміру та кількість товару, що підлягає передачі за цим договором, визначаються сторонами та відображаються в рахунках-фактурах, видаткових накладних (п. 1.2 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору поставка товару здійснюється автотранспортом покупця шляхом самовивозу.

За умовами пункту 2.2 договору поставка товару здійснюється партіями на підставі заявок на поставку товару (електронних чи усних), що мають містити найменування товару, кількість, ціну, строк та інші умови поставки.

Поставка товару здійснюється постачальником у строки, визначені у заявці на поставку товару (п. 2.3 договору).

Пунктом 2.4 договору визначено, що кожна партія товару повинна супроводжуватися комплектом документів, а саме: сертифікатом відповідності товару; видатковою накладною; товарно-транспортною накладною.

Згідно з пунктами 3.1, 3.3 договору ціна товару визначається сторонами та відображається в рахунках-фактурах, видаткових накладних; загальна сума цього договору складається з вартості партій, що були поставлені покупцю протягом строку дії цього договору.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що покупець здійснює оплату кожної партії товару на умовах 100% попередньої оплати протягом одного банківського дня з моменту отримання відповідного рахунку-фактури постачальника. Сторонами можуть визначатися й інші умови та строки оплати за товар, що обумовлюються у відповідних додаткових угодах до цього договору, підписаних обома сторонами, що становлять невід`ємні частини договору.

Форма розрахунку - безготівковий розрахунок (п. 5.3 договору).

Відповідно до пункту 8.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2020, а в частині оплати до повного виконання зобов`язань за цим договором.

У межах строку дії договору позивач протягом лютого - травня 2020 року поставив відповідачу товар на загальну суму 436 616,10 грн, що підтверджується підписаними сторонами без будь-яких застережень видатковими накладними: № 156 від 14.02.2020 на суму 1111,40 грн; №180 від 19.02.2020 на суму 4298,58 грн; № 193 від 21.02.2020 на суму 19531,56 грн; № 237 від 27.02.2020 на суму 37838,60 грн; № 262 від 02.03.2020 на суму 23207,45 грн; № 275 від 03.03.2020 на суму 4929,79 грн; № 292 від 05.03.2020 на суму 18640,78 грн; № 305 від 06.03.2020 на суму 4379,59 грн; № 327 від 10.03.2020 на суму 23462,34 грн; № 337 від 11.03.2020 на суму 5227,92 грн; № 350 від 12.03.2020 на суму 4720,73 грн; № 358 від 13.03.2020 на суму 13606,30 грн; № 374 від 16.03.2020 на суму 4181,52 грн; № 391 від 17.03.2020 на суму 4104,50 грн; № 405 від 18.03.2020 на суму 18891,94 грн; № 420 від 19.03.2020 на суму 9193,60 грн; № 428 від 20.03.2020 на суму 9166,34 грн; № 435 від 21.03.2020 на суму 17485,37 грн; № 451 від 23.03.2020 на суму 9177,34 грн; № 465 від 24.03.2020 на суму 9339,70 грн; № 489 від 26.03.2020 на суму 4511,64 грн; № 499 від 27.03.2020 на суму 21641,92 грн; № 541 від 31.03.2020 на суму 2395,39 грн; № 549 від 06.04.2020 на суму 5499,18 грн; № 620 від 09.04.2020 на суму 4335,58 грн; № 632 від 10.04.2020 на суму 13600,94 грн; № 638 від 11.04.2020 на суму 9056,30 грн; № 651 від 13.04.2020 на суму 22856,74 грн; № 659 від 14.04.2020 на суму 13204,80 грн; № 696 від 17.04.2020 на суму 26959,80 грн; № 732 від 22.04.2020 на суму 13160,78 грн; № 747 від 23.04.2020 на суму 13171,80 грн; № 761 від 24.04.2020 на суму 8197,99 грн; № 772 від 25.04.2020 на суму 9034,30 грн; № 789 від 27.04.2020 на суму 9949,72 грн; № 806 від 28.04.2020 на суму 13017,74 грн; № 897 від 05.05.2020 на суму 3526,13 грн та довіреностями Товариства з обмеженою відповідальністю "Вима" на отримання його директором Єременко Т.Ю. товарно-матеріальних цінностей від позивача, а саме: № 01 від 14.02.2020, № 02 від 02.03.2020, № 13 від 06.04.2020, № 18 від 04.05.2020 (а.с. (а.с. 80 - 104; 105 - 108).

Відповідач оплату товару, поставленого йому позивачем, здійснив лише частково, в загальній сумі 157 922,27 грн, що підтверджується наявними у справі листами про проведення сторонами заліків зустрічних однорідних вимог, а саме: від 29.02.2020 на суму 10082,27 грн; від 31.03.2020 на суму 137760,00 грн; від 31.08.2020 на суму 10080,00 грн (а.с. 109 - 111).

Неоплаченим залишився отриманий відповідачем товар на заявлену позивачем до стягнення загальну суму 278 693,83 грн за наступними видатковими накладними: № 358 від 13.03.2020 на суму 3032,77 грн; № 374 від 16.03.2020 на суму 4181,52 грн; № 391 від 17.03.2020 на суму 4104,50 грн; № 405 від 18.03.2020 на суму 18891,94 грн; № 420 від 19.03.2020 на суму 9193,60 грн; № 428 від 20.03.2020 на суму 9166,34 грн; № 435 від 21.03.2020 на суму 17485,37 грн; № 451 від 23.03.2020 на суму 9177,34 грн; № 465 від 24.03.2020 на суму 9339,70 грн; № 489 від 26.03.2020 на суму 4511,64 грн; № 499 від 27.03.2020 на суму 21641,92 грн; № 541 від 31.03.2020 на суму 2395,39 грн; № 549 від 06.04.2020 на суму 5499,18 грн; № 620 від 09.04.2020 на суму 4335,58 грн; № 632 від 10.04.2020 на суму 13600,94 грн; № 638 від 11.04.2020 на суму 9056,30 грн; № 651 від 13.04.2020 на суму 22856,74 грн; № 659 від 14.04.2020 на суму 13204,80 грн; № 696 від 17.04.2020 на суму 26959,80 грн; № 732 від 22.04.2020 на суму 13160,78 грн; № 747 від 23.04.2020 на суму 13171,80 грн; № 761 від 24.04.2020 на суму 8197,99 грн; № 772 від 25.04.2020 на суму 9034,30 грн; № 789 від 27.04.2020 на суму 9949,72 грн; № 806 від 28.04.2020 на суму 13017,74 грн; № 897 від 05.05.2020 на суму 3526,13 грн (далі спірні видаткові накладні).

14.09.2020 на адресу відповідача позивачем було направлено лист-вимогу № 924 щодо погашення залишку заборгованості в сумі 278693,83 грн, який отримано останнім 18.09.2020 (а.с.74 -79).

За твердженням позивача, відповідач до теперішнього часу повних розрахунків за отриманий товар не здійснив, що й стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з поставкою позивачем товару за договором поставки № 10/02/20 від 10.02.2020 та виконанням/невиконанням відповідачем обов`язку щодо повної його оплати.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Положення аналогічного змісту викладені в частині першій статті 712 Цивільного кодексу України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

Наявні у справі докази свідчать про те, що позивач належним чином виконав своє зобов`язання з поставки товару за договором, у зв`язку з чим у відповідача виникло зустрічне зобов`язання з оплати цього товару.

За приписом частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на зміст пункту 4.2 договору, відповідач повинен був здійснювати оплату товару шляхом попередньої оплати. Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати є таким, що настав.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює обов`язок суб`єктів господарювання та інші учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Докази оплати відповідачем залишку заборгованості за спірними видатковими накладними відсутні.

Відтак, позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 278 693,83 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в сумі 4180,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр №3" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вима" про стягнення 278 693,83 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вима" (ідентифікаційний код 36042019, місцезнаходження: 50024, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Українська, буд.29, кімната 207) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" (ідентифікаційний код 25477298, місцезнаходження: 69013, м. Запоріжжя, вул. Загорська, буд. 15) основний борг в сумі 278693,83 грн, судовий збір у сумі 4180,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.04.2022.

Суддя І.І. Колісник