ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" березня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/4013/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Укрросхим (40020, м. Суми, вул. Ковпака, буд. 4, ) до Приватного підприємства Велс Агро (68750, Одеська обл., Болградський р-н, с. Баннівка, вул. Центральна, буд. 96, )

про стягнення заборгованості в розмірі 279 450,00 грн.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Укрросхим» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Приватного підприємства «Велс Агро» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 279 450,00 грн.

Ухвалою суду від 04.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 11, 202, 205, 509, 525, 526, 530, 610, 692, 712 Цивільного кодексу України, статтю 193 Господарського кодексу України, обґрунтовані несплатою Відповідачем за поставлений товар.

05.01.2022 на адресу Відповідача було направлено ухвалу Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі. На адресу суду надійшов конверт разом із ухвалою про відкриття провадження у справі з відміткою пошти «адресат не проживає за вказаною адресою». Правильність адреси підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до якого місцезнаходження ПП «Велс Агро» є: 68750, Одеська обл., Болградський р-н, с. Баннівка, вул. Центральна, буд. 96.

Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши, суд

в с т а н о в и в :

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

Відповідно до частини першої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що Відповідачем на адресу Позивача було направлено лист від 05.09.2019 вих. № 1 в якому просив здійснити відвантаження нітроамофоскі в кількості 20,7 тонн на суму 279 450,00 грн. згідно рахунку від 05.09.2019 № 7853. Крім того, Відповідач зазначив, що даним листом гарантує здійснити оплату до 10.09.2019.

Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну суму 279 450,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 05.09.2019 № 10584.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Отже, обов`язок Відповідача зі сплати поставленого товару виник з моменту прийняття товару за відповідною видатковою накладною.

Відповідач листом від 10.01.2020 вих. № 1 повідомив Позивача, що зобов`язується сплатити до 10.02.2020 отримане 05.09.2019 добриво, а саме нітроамофоску в кількості 20,7 тонн вартістю 13 500,00 грн. за одну тонну на загальну суму 279 450,00 грн. за рахунком від 05.09.2019 № 7853, видаткова накладна від 05.09.2019 № 10584, договір поставки від 21.02.2019 № 440/1.

Докази оплати Відповідачем поставленого товару у вищезазначеному розмірі в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 279 450,00 грн.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 202, частиною першою статті 207, частиною першою статті 208, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною другою статті 530, статтею 629, частиною першою статті 692, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства Велс Агро (68750, Одеська обл., Болградський р-н, с. Баннівка, вул. Центральна, буд. 96, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Укрросхим (40020, м. Суми, вул. Ковпака, буд. 4, ) 279 450,00 грн. (двісті сімдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят гривень 00 коп.) та витрати на сплату судового збору в розмірі 4 191,75 грн. (чотири тисячі сто дев`яносто одна гривня 75 коп.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено в нарадчій кімнаті 18 березня 2022 р.

Суддя Ю.А. Шаратов