ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1853/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу

за позовом Канівського районного споживчого товариства, Черкаська область, Черкаський район, с.Степанці, вул.Шевченка,36 (адреса для листування: Черкаська область, м.Канів, вул.Небесної Сотні,16)

до Канівської міської територіальної громади в особі Канівської міської ради Черкаської області, м.Канів, вул.Кошового,3

про визнання права власності на нерухоме майно,

без участі повноважних представників сторін.

Канівське районне споживче товариство звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Канівської міської громади в особі Канівської міської ради Черкаської області з вимогами про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна: павільйон "Овочі", що знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, м.Канів, вул.Героїв Дніпра,19д.

Позивач у позовній заяві від 29.12.2021 №205 (а.с.1-24), відповіді на відзив від 16.02.2022 №18 (а.с.49-53) та його представник у судовому засіданні 17.02.2022 вимоги підтримав та пояснив, що заявлені вимоги обґрунтовуються відмовою державного реєстратора у реєстрації права власності за позивачем на спірне майно.

Відповідач у відзиві на позов від 21.01.2019 №01-01-28/164 (а.с.30-35) проти задоволення вимог позивача заперечив і вказав, що:

13.11.2020 державним реєстратором Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності за Канівським районним споживчим товариством на павільйон "Овочі", розташований за адресою: м.Канів, вул.Героїв Дніпра,19д. Вказане рішення реєстратор мотивував відсутністю усіх визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затверджений постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 №1127) документів, необхідних для проведення державної реєстрації, а саме: документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта відповідно до п.41 постанови КМУ від 25.12.2015 №1127, а також вказав, що згідно з ч.2 ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку;

що до матеріалів справи позивачем додано технічний паспорт на громадський будинок "Павільйон "Овочі" /стіни, перегородки, фундамент якого виконані із цегли, підлога цементна/, загальною площею 38,0 кв.м, з якої: 30,1 кв.м площа павільйону "Овочі" та 7,9 кв.м здійснена прибудова;

що оскільки позивачем добудову до павільйону здійснено без належного дозволу, останній має довести відсутність порушень прав інших осіб (власників, користувачів), інженерних систем загального користування, механічного, електричного, сантехнічного обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового будинку;

що під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" дозвільний документ (ст.35-37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкту і на тій самій ділянці, яка передана з цією метою певній особі;

що крім того, позивачем не подано документів на підтвердження його звернення у передбаченому законом порядку до компетентних органів для введення самочинно збудованої прибудови в експлуатацію, що є обов`язковим для оформлення права власності на таку прибудову;

що відповідно до ст.28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Назва ж спірної споруди "Павільйон "Овочі" вказує на тимчасовість такого виду споруди, оскільки спочатку це була металева сітка з дахом для здійснення торгівлі овочами та прийняття склотари, яка з часом перетворилась на господарську споруду "Павільйон "Овочі" у тому вигляді, в якому вона знаходиться на цей час;

що позивач у позовній заяві просить визнати право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: м.Канів, вул.Героїв Дніпра,19д, однак не конкретизує щодо якого з приміщень стосуються вимоги, про самочинно зведену прибудову площею 7,9 кв.м не повідомляє; у відповіді на відзив позивач вказує, що позовні вимоги на добудову площею 7,9 кв.м не поширюються, хоча остання внесена до технічного паспорту на громадський будинок Павільйон "Овочі" за адресою м.Канів, вул.Героїв Дніпра,19д, виготовленого на замовлення позивача 07.05.2013, під номером приміщення - ІІ; пояснення позивача про самочинне здійснення невідомими особами добудови без відома останнього викликає сумніви, оскільки обидві складові площі павільйону згідно з технічним паспортом мають спільні вхід, дах, фундамент та одну спільну стіну, отже добудова площею 7,9 кв.м не є окремим приміщенням;

що щомісячне справляння позивачем сплати за землю в бюджет м.Канева за фактичне користування земельною ділянкою загальною площею 100 кв.м по вул.Героїв Дніпра під колишнім павільйоном "Овочі" у розмірі 73,56 грн на підставі угод від 02.03.2009 №270 та у розмірі 322,08 грн від 19.01.2015 №213 - не є підставою для визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна;

що у позовній заяві позивач не обґрунтував чим саме відповідач порушив права позивача.

Короткий опис руху справи:

Ухвалами суду: від 04.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 01.02.2022; від 01.02.2022 - підготовче засідання відкладено на 17.02.2022; від 17.02.2022 - закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 11.03.2022.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення засідання, що підтверджується наявними у справі розпискою позивача від 17.02.2022 та рекомендованим повідомленням за штрихкодовим ідентифікатором 536 про вручення 18.02.2022 поштового відправлення (ухвали суду від 17.02.2022) відповідачу. Однак участі повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про причини їх неявки до суду не повідомили.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Відповідно до ст.ст.233, 240 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення без їх проголошення.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

20.12.1998 постановою правління Канівського районного споживчого товариства від 20.12.1998 №191 "Про передачу на баланс основних засобів, що рахуються на балансі Коопзаготпрому РайСТ" передано безоплатно на баланс та у власність Канівського районного споживчого товариства павільйон "Овочі", розташований в м.Канів по вул.Героїв Дніпра, балансовою вартістю 15706 грн (а.с.10), про що складено акт прийняття-передачі основних засобів у власність від 25.12.1998 (а.с.11).

08.11.2008 загальними зборами членів Канівського районного споживчого товариства прийнято постанову №4 "Про обрання голови правління Канівського РайСТ", згідно з якою головою правління терміном на 5 років обрано Кривенця Володимира Івановича та надано останньому право першого підпису на всіх банківських, грошових і товарно-матеріальних документах товариства (а.с.17).

07.05.2013 Комунальним підприємством Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації на замовлення Канівського районного споживчого товариства (19034, Черкаська область, Канівський район, с.Кононча, вул.Садова,129, ) виготовлено технічний паспорт на громадський будинок "Павільон "Овочі", розташований за адресою: м.Канів, вул.Героїв Дніпра,19д, згідно з яким: загальна площа приміщень 38,0 кв.м, в тому числі: приміщення І "Овочевий павільйон" 30,1 кв.м, приміщення ІІ "Овочевий павільйон" 7,9 кв.м (а.с.5-9).

02.10.2020 державним реєстратором прав на нерухоме майно Бондаренко Ю.В. Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 30.09.2020 о 14:33:32 год. за реєстраційним номером 41715844, поданої Кривець В.І., що діє на підставі відомостей з ЄДР від 30.09.2020, номер паспорта/УНЗР , для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на Павільйон "Овочі", що розташований: Черкаська область, м.Канів, вул.Героїв Дніпра, будинок 19д, встановлено відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, а саме: відсутність документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, відповідно до п.41 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, та на підставі п.14 зазначеного порядку прийнято рішення №54387278 про зупинення розгляду заяви строком на 30 робочих днів (а.с.15), а 13.11.2020 з огляду на не усунення обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, - рішення №55124970 про відмову у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на Павільйон "Овочі", що розташований за адресою: Черкаська область, Черкаський район, м.Канів, вул.Героїв Дніпра, будинок 19д, за суб`єктом: Канівське районне споживче товариство, .

30.12.2021 за вх.№21154/21 Канівське районне споживче товариство з огляду на відсутність позитивних результатів з розшуку акту про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва на об`єкт "Павільйон "Овочі" за адресою м.Канів, вул.Героїв Дніпра,19д, його відсутність в архівних відділах Канівської міської ради та архіві Черкаської області, звернулося в Господарський суд Черкаської області із позовною заявою від 29.12.2021 №205 про визнання за ним права власності відповідно до приписів ст.392 Цивільного кодексу України.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Позивач у справі є самосійною юридичною особою, суб`єктом господарювання на ринку послуг та роздрібної торгівлі в Україні, з внесенням відповідних записів в ЄДРПОУ та з присвоєнням відповідного реєстраційного коду.

Відповідач є самостійною юридичною особою за Законом та органом місцевого самоврядування в Україні, з присвоєнням ідентифікаційного коду та внесення даних в ЄДРПОУ. Діяльність відповідача регламентована приписами Конституції України та ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні". Орган місцевого самоврядування може діяти лише в спосіб, визначений Законом, і не інакше приписи ст. 19 Конституції України.

Позивач визначив предмет спору як визнання права власності на майно на спірний об`єкт за Канівським районним споживчим товариством. Позивач визначив відповідачем Канівську міську раду у спірних відносинах.

Суд зазначає, що відповідно до приписів п. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський процесуальний кодекс України також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, й вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункти 6, 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав у суді (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18, Провадження № 12-135гс19)

При цьому суд враховує, що позивач не доводить, в який спосіб, коли та за яких обставин відповідач не визнав чи порушує права позивача, оскільки рада не приймала рішень за результатами звернення позивача про заперечення чи невизнання права власності на спірне майно за позивачем. При цьому позивач не враховує приписи ст. 316 ЦК України поняття права власності, та ст. 328 ЦК України підстави набуття права власності.

Нормативні документи, які застосовані до спірних правовідносин:

- норми ЦК та ГК України в частині створення та набуття права власності на майно у спосіб, не заборонений законом;

- згідно з Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127:

п.1. Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна;

п.6 Державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса;

п.7. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншими законами України та цим Порядком;

абз.1-3 п.14. У разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви. Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення щодо зупинення розгляду заяви виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, а також у разі коли державним реєстратором протягом 30 робочих днів з моменту прийняття відповідного рішення на запит отримано документи та/або інформацію, необхідні для державної реєстрації прав, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора щодо відновлення розгляду заяви. У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог або неотримання на запит документів та/або інформації, необхідних для державної реєстрації прав, у строк, встановлений в абзаці другому цього пункту, державний реєстратор приймає рішення щодо відмови в державній реєстрації прав;

п.18. За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації;

п.23. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав. що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням його застосування;

п.40. державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншими законами України та цим Порядком;

п.п.1 п.41. Для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

абз.2 п.41. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалась в Єдиному реєстрі документів.

- відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень":

ч.1 ст.1. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав;

ч.2 ст.5. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону;

ч.2 ст.18. Перелік документів, необхідних для реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державний реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав;

п.1 ч.1 ст.23. Розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;

ч.2-5 ст.23. державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника. Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви. Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви. /.../ У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав;

п.8 ч.1 ст.24. Підстави для відмови в державній реєстрації прав: після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

ч.2 ст.24. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

ч.1 ст.37. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

- відповідно до норм Цивільного кодексу України:

ч.1 ст.15. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства;

ч.1, п.1 ч.2 ст.16. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права;

ст.182. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом;

ст.317. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном;

ч.1 ст.321. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні;

ст.328. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом;

ст.392. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У справі, що розглядається, між Канівським районним споживчим товариством та Канівською міською територіальною громадою в особі Канівської міської ради Черкаської області не виникли правовідносини у зв`язку із відмовою державного реєстратора у державній реєстрації права власності на павільйон "Овочі", що розташований за адресою: м.Канів, вул.Героїв Дніпра,19д.

Позивач не оспорює дій чи бездіяльності державного реєстратора Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, який 13.11.2020 прийняв рішення про відмову у державній реєстрації права власності за Канівським районним споживчим товариством на павільйон "Овочі", розташований за адресою: м.Канів, вул.Героїв Дніпра,19д. Натомість державний реєстратор своє рішення мотивував відсутністю усіх визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затверджений постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 №1127) документів, необхідних для проведення державної реєстрації.

Позивач не оспорює і прийняте державним реєстратором спірне рішення, яке впливає на права та обов`язки позивача та є чинним.

Відповідно до пунктів 1, 8, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Частиною першою статті 10 цього Закону передбачено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (частина перша статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Суд також зазначає, що Відповідач не оспорює прав Позивача на спірний павільйон "Овочі".

Однак Позивач не довів оформлення в належний спосіб в установленому порядку дозвільних документів на будівництво спірного павільйону "Овочі" за вказаною адресою, не отримував дозволів на забудову та початок робіт, не оформляв документів про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту - павільйон "Овочі", що розташований за адресою: м.Канів, вул.Героїв Дніпра,19д тощо.

Оформлення позивачем технічного паспорту на спірний об`єкт не породжує права власності на це майно для позивача, оскільки спірний об`єкт є тимчасовою спорудою і не має статусу об`єкту нерухомості. Міська рада при цьому не порушувала жодних прав позивача.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у його постановах від 02.05.2018 у справі №914/904/17, від 27.06.2018 у справі №904/8186/17 та від 11.04.2019 у справі №910/8880/18, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19).

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" № 4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В задоволенні позову належить відмовити повністю з мотивів необґрунтованості, недоведеності та безпідставності вимог.

Відповідно ст.129 ГПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Канівського районного споживчого товариства, , Черкаська область, Черкаський район, с.Степанці, вул.Шевченка,36 (адреса для листування: Черкаська область, м.Канів, вул.Небесної Сотні,16)

до Канівської міської територіальної громади в особі Канівської міської ради Черкаської області, м.Канів, вул.Кошового,3,

про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду на вказане рішення.

Повне рішення складено 23.03.2022.

Суддя Г.М.Скиба