ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 квітня 2022 року справа №903/806/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Ведмедюка Михайла Петровича

та за відсутності розпорядника майна та представника заявника у зв`язку з їх неявкою в судове засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз збут", м. Луцьк

про визнання грошових вимог на суму 1 011 988,54 грн.

по справі за заявами

Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Чернівці

Товариства з обмеженою відповідальністю "Статусінвестгруп", м. Вінниця

до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Луцьк

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.02.2022р., поруч з іншим, було відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (Україна, 43016, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 41, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на строком на сто сімдесят календарних днів до 12 серпня 2022 року, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Чепелюка Олександра Олександровича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1786 від 08.12.2016р., адреса: вул. Лермонтова, 4а, м. Рівне, Україна, 33028, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 23 лютого 2022 року за №68524 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

25 березня 2022 року на адресу господарського суду від ТОВ "Волиньгаз збут" надійшла заява від 25.03.2022р. №VLz-CV-9311 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 1 011 988,54 грн. з врахуванням 4 962 грн. понесених судових витрат.

Ухвалою від 28.03.2022р. відповідну заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.04.2022р.

11.04.2022р. відділом документального забезпечення та контролю суду було зареєстроване клопотання ТОВ "Волиньгаз збут" від 11.04.2022р. №VLz-CV-9020 про повне підтримання заявлених вимог та здійснення судового розгляду заяви без участі представника товариства.

За наслідками дослідження в судовому засіданні матеріалів заяви, суд приходить до висновку про можливість визнання грошових вимог ТОВ "Волиньгаз збут", зокрема, з врахуванням наступного:

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, "конкурсні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; "поточні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; "забезпечені кредитори" - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Частиною 14 статті 39 КУзПБ передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 47 КУзПБ, попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розглянувши заяву ТОВ "Волиньгаз збут" на загальну суму 1 011 988,54 грн. з врахуванням 4 962 грн. понесених судових витрат, суд встановив, що кредитором відповідну заяву подано в строки, встановлені КУзПБ, заборгованість підтверджена належними та допустимими доказами.

Кредиторські вимоги визнаються судом у визначеному розмірі із наступною черговістю їх задоволення:

- 1 007 026,54 грн. заборгованості, котра виникла внаслідок невиконання боржником зобов`язань в частині оплати поставленого газу, взятих на себе відповідно до укладеного договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР437-1330-21 від 31.12.2020р. вимоги четвертої черги;

- 4 962 грн. понесених судових витрат вимоги першої черги.

При цьому судом враховано, що кредиторські вимоги були розглянуті розпорядником майна, повністю визнаються у заявленому розмірі, що підтверджується відповідним повідомленням/відзивом розпорядника майна від 04.04.2022р. №02-01/903/806/21-54.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 31 грудня 2020 року між ТОВ "Волиньгаз збут" (постачальник) та філією "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (споживач) було укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР437-1330-21 з додатками №1, №2 та з додатковими угодами №№ДУ-1/41АР437-1330-21 від 01.05.2021р., ДУ-2/41АР437-1330-21 від 01.06.2021р., ДУ-4/41АР437-1330-21 від 01.07.2021р., ДУ-5/41АР437-1330-21 від 01.08.2021р., ДУ-6/41АР437-1330-21 від 01.09.2021р., ДУ-7/41АР437-1330-21 від 01.10.2021р., ДУ-8/41АР437-1330-21 від 01.11.2021р., ДУ-10/41АР437-1330-21 від 31.12.2021р.

ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" з кодом зареєстроване в якості юридичної особи суб`єкта господарської діяльності за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 41, відокремленим підрозділом юридичної особи є, зокрема, філія "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Згідно з умовами п.п. 1.1., 1.2. договору від 31.12.2020р. №41АР437-1330-21 постачальник зобов`язувався передати у власність споживачу у 2021 році природній газ, а споживач зобов`язувався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах передбачених договором.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2., 4.4. договору від 31.12.2020р. №41АР437-1330-21 сторони домовились, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць. Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до п. 9.1. договору від 31.12.2020р. №41АР437-1330-21, угода набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до реєстру споживачів ТОВ "Волиньгаз збут" в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2021р., а в частині розрахунків до їх повного здійснення.

Даний договір з додатками №№1, підписано сторонами, скріплено відтисками печаток господарюючих суб`єктів.

Додатковими угодами №№ДУ-1/41АР437-1330-21 від 01.05.2021р., ДУ-2/41АР437-1330-21 від 01.06.2021р., ДУ-4/41АР437-1330-21 від 01.07.2021р., ДУ-5/41АР437-1330-21 від 01.08.2021р., ДУ-6/41АР437-1330-21 від 01.09.2021р., ДУ-7/41АР437-1330-21 від 01.10.2021р., ДУ-8/41АР437-1330-21 від 01.11.2021р., ДУ-10/41АР437-1330-21 від 31.12.2021р. до договору від 31.12.2020р. №41АР437-1330-21 сторони домовилися про узгодження ціни на газ в той чи інший період.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів заяви, на виконання умов договору на постачання природного газу від 31.12.2020р. №41АР437-1330-21, ТОВ "Волиньгаз збут" у січні-грудні місяцях 2021 року та у січні 2022 року було передано, а філією "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" прийнято та спожито, природного газу загальною вартістю 2 878 014,40 грн., що підтверджується долученими до заяви копіями актів прийому-передачі природного газу №ВОЗ381000944 від 31.01.2021р., №ВОЗ81001712 від 28.02.2021р., №ВОЗ81004064 від 31.03.2021р., №ВОЗ81005451 від 30.04.2021р., №ВОЗ81006153 від 31.05.2021р., №ВОЗ81007848 від 30.06.2021р., №ВОЗ81008700 від 31.07.2021р., №ВОЗ81010029 від 31.08.2021р., №ВОЗ381011528 від 30.09.2021р., №ВОЗ81012657 від 31.10.2021р., №ВОЗ81014752 від 30.11.2021р., №ВОЗ81015623 від 31.12.2021р., №ВОЗ82000725 від 31.01.2022р.

Судом встановлено, що зазначені Акти приймання-передачі природного газу підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені відтисками печаток постачальника та споживача, містять всі визначені законодавством обов`язкові реквізити, в повному об`ємі відображають зміст та обсяги здійснених між сторонами на їх підставі, згідно умов підписаного договору від 31.12.2020р. №41АР437-1330-21 господарських операцій.

Судом досліджено, що філія "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" взяті на себе зобов`язання в частині проведення з ТОВ "Волиньгаз збут" належних розрахунків по оплаті переданого природного газу (у порядку та строки, визначені договором) не виконала, чим порушила положення п. 4.4 договору.

Станом на день розгляду заяви судом заборгованість філії "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" перед ТОВ "Волиньгаз збут" за договором на постачання природного газу від 31.12.2020р. №41АР437-1330-21 становить 1 007 026,54 грн.

Непроведення належних розрахунків з ТОВ "Волиньгаз збут" виступило підставою для його звернення до суду із заявою про визнання грошових вимог на загальну суму 1 007 026,54 грн.

Відповідно до ст.ст. 174, 181 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність, з акту управління господарською діяльністю, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Згідно положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними договір постачання природного газу від 31.12.2020р. №41АР437-1330-21 предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, договірними сторонами розірваний чи змінений не був.

Згідно з положеннями ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 31.12.2020р. №41АР437-1330-21 з додатками №1, №2 та переліченими вище додатковими угодами, відпуск ТОВ "Волиньгаз збут" на виконання його умов боржнику природного газу, його отримання філією "Луцький райавтодор", котра виступає відокремленим структурним підрозділом ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, суд прийшов до висновку про визнання грошових вимог на загальну суму 1 007 026,54 грн.

Сума заборгованості 1 007 026,54 грн. повністю підтверджується наявними в матеріалах справи документами, у встановленому порядку не була спростована чи заперечена, відображається у підписаному акті звірки взаємних розрахунків станом на 31.01.2022р.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, дослідивши матеріали заяви ТОВ "Волиньгаз збут" з долученими документами, суд дійшов висновку, що грошові вимоги кредитора слід визнати в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 39, 45, 47, 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз збут" про визнання грошових вимог до боржника задовольнити.

2. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз збут" (м. Луцьк, пр. Молоді, 14А, ) до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (Україна, 43016, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 41, ) на загальну суму 35 137,23 грн. та зобов`язати розпорядника майна Чепелюка Олександра Олександровича включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 4 962 грн. - вимоги першої черги;

- 1 007 026,54 грн. - вимоги четвертої черги.

3. Зобов`язати розпорядника майна Чепелюка О.О. відповідно до ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З врахуванням положень ст.ст. 253-257 ГПК України, ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 14.04.2022р.

Суддя В. А. Войціховський