ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1202/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства "Івано-Франківське лісове господарство"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КУБ-ОК"

про стягнення заборгованості за отриману лісопродукцію в сумі 155788 грн 20 коп.

за участю:

представники сторін не з"явилися

встановив: Державне підприємство "Івано-Франківське лісове господарство" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КУБ-ОК" про стягнення заборгованості за отриману лісопродукцію та послуги в сумі 155788 грн 20 коп.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

21.12.2021 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити розгляд справи по суті на 26.01.2022, з подальшим призначенням на 23.02.2022 та відкладенням на 28.03.2022.

Відповідач у судове засідання не з`явився, конституційним правом на захист своїх прав не скористався, причин неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав, ухвали суду направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресами, зазначеними у позовній заяві та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася на адресу суду з відділення поштового зв`язку із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Факт не отримання копій ухвал, які суд з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав відповідачам за належною адресою та які повернулися в суд у зв`язку з їх неотриманням адресатами, свідчить про суб`єктивну поведінку сторін щодо отримання кореспонденції, яка надходила на їх адресу.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч.2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об"єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, а також беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 28.03.2022 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем укладених між сторонами, договору купівлі-продажу лісопродукції №609 від 07.10.2019 та договору №149 від 05.02.2019 на транспортування лісопродукції, в частині оплати поставленого товару та наданих послуг, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 155788 грн 20 коп.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Обставини справи, дослідження доказів.

Предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар та надані послуги.

07.10.2019 Державне підприємство "Івано-Франківське лісове господарство" ( продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "КУБ-ОК" (покупець) уклали договір купівлі-продажу лісопродукції №609, відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити лісопродукцію (п. 1.1. договору).

Зазначений договір укладений у письмовій формі, підписаний сторонами, скріплений печатками юридичних осіб, погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього.

Загальна вартість договору становить 207000,00 грн. з ПДВ (п. 2.1. договору).

Покупець проводить 100% передоплату вартості продукції (п.2.2. договору).

На виконання умов договору купівлі-продажу №609 від 07.10.2019 позивач передав відповідачу лісопродукцію на суму 69828 грн 72 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно- транспортних накладних.

05.02.2019 Державне підприємство "Івано-Франківське лісове господарство" (виконавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "КУБ-ОК" (замовник) уклали договір №149 на транспортування лісопродукції, відповідно до умов якого замовник доручив, а виконавець зобов`язався здійснити навантаження на автомобіль та доставку лісопродукції до пункту призначення замовника (п. 1.1. договору).

Договір укладений у письмовій формі, підписаний сторонами, скріплений печатками юридичних осіб, погоджені всі умови договору та досягнута згода щодо виконання його умов.

Замовник проводить оплату за надану послугу в сумі 280 грн 00 коп. (в тому числі ПДВ) за доставлений 1 куб.м. лісопродукції (п.2.1. договору).

Відповідно до пункту 2.2. договору, замовник здійснює 100% передоплату вартості послуг згідно рахунку виконавця.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання його сторонами (п.4.1. договору).

На виконання умов договору №149 від 05.02.2019 позивач надав відповідачу послуги з перевезення лісопродукції на суму 90005 грн 72 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи Актами про доставку лісопродукції до пункту призначення, які підписані сторонами.

В порушення умов вищезазначених договорів, відповідач неналежно виконав прийняті на себе договірні зобов"язання, отриману лісопродукцію та надані послуги транспортування оплатив частково, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 155788 грн 20 коп.

З метою досудового врегулювання спору, позивач на адресу відповідача неодноразово направляв претензії з вимогою сплатити заборгованість: № 10-380 від 31.10.2019, №10-21 від 16.01.2020, №10-131 від 05.04.2021, №10-174 від 14.05.2020, №10-360 від 04.11.2020; докази направлення претензій приєднані до матеріалів справи. 17.08.2020 відповідач надав відповідь на претензію відповідно до якої просив відтермінувати платіж згідно договору №609 від 07.10.2019.

Однак, станом на 08.12.2021 заборгованість не погашена, у зв"язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару ( ст. 692 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст. 901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором ( ст. 903 ЦК України).

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Висновок суду.

Суд встановив, що відповідач у встановлений договорами строк свого обов`язку з оплати поставленого товару та наданих послуг не виконав; доводи позивача не спростував, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 155788 грн 20 коп. заборгованості обґрунтована та належить до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у сумі 2336 грн 83 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2852 від 07 грудня 2021 року.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір у сумі 2336 грн 83 коп. суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, ст. 2, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Державного підприємства "Івано-Франківське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КУБ-ОК" про стягнення заборгованості в сумі 155788 грн 20 коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КУБ-ОК", вул. К. Левицького, буд. 108, кв. 5, м. Тисмениця, Івано-Франківська область,77401(код 38554051) на користь Державного підприємства "Івано-Франківське лісове господарство", вул. Василіянок, буд. 48, м. Івано-Франківськ,76019 (код 22192129) 155788 (сто п"ятдесят п"ять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн 20 коп. - заборгованості, а також 2336 (дві тисячі триста тридцять шість) грн 83 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.03.2022

Суддя Т. В. Максимів