ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21.03.2022м. Дніпро№ 904/755/22

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Рудь І.А., розглянувши заяву:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта", м. Київ

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Енергопростір", м. Дніпро

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 10.03.2022 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Енергопростір" заборгованості в сумі 12 614,85 грн. за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 18.01.2018 № 154617, 1 131,80 грн. пені, 590,34 грн. інфляційних втрат, 1 938,75 грн. 30% річних.

Розглянувши заяву та подані Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Наказне провадження, відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду заяв в наказному провадженні врегульовано розділом II Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Наявність спору про право в наказному провадженні, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Норми Господарського процесуального кодексу України передбачають можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно заявник/стягувач, крім іншого, має надати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових вимог.

Таким чином безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 150 цього Кодексу до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Енергопростір" умов договору про надання послуг з організації перевезення відправлень від 18.01.2018 № 154617 в частині оплати наданих заявником послуг за наступними, доданими до заяви, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 20.08.2018 № НП-000511640 на суму 8 383,35 грн; від 10.09.2018 № НП-000626329 на суму 50,00 грн; від 20.09.2018 № НП-000859614 на суму 692,00 грн; від 30.09.2018 № НП-000926122 на суму 1 720,00 грн; від 10.10.2018 № НП-001014875 на суму 556,00 грн; від 20.10.2018 № НП-001085522 на суму 99,00 грн; віл 10.11.2018 № НП-001253451 на суму 40,00 грн; від 30.11.2018 № НП-001429778 на суму 40,00 грн; від 10.12.2018 № НП-001527697 на суму 40,00 грн. Крім того, завником також надана копія рахунку-фактури від 31.07.2018 № НП-000430092 на суму 1 027,50 грн, проте акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) на вказану суму до заяви не доданий.

Як вбачається з вищевказаних актів та рахунку-фактури, загальна вартість наданих заявником послуг становить 12 647,85 грн, в той час як до стягнення заявлений основний борг у розмірі 12 614,85 грн.

При цьому заборгованість боржника заявник визначає за кожним із вказаних актів без надання доказів часткового розрахунку у випадках, коли заборгованість за окремими актами є меншою від вартості послуг, зазначених в акті. Доказів часткової оплати спірних послуг боржником матеріали зави не містять.

За таких обставин із поданої заяви не вбачається виникнення й порушення боржником права грошової вимоги заявника саме у заявленій ним до стягнення сумі.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Крім того, умовами договору про надання послуг з організації перевезення відправлень від 18.01.2018 № 154617 (надалі - договір) встановлено, що оплата вартості наданих експедитором послуг відбувається за чинними тарифам експедитора не підставі акту наданих послуг, шляхом перерахування замовником на поточний рахунок експедитора коштів у розмірі 100% вартості послуг упродовж 2 (двох) банківських днів з моменту погодження актів наданих послуг експедитора (п. 5.1. договору)

Експедитор щомісячно складає акти наданих послуг на підтаві фактично наданих послуг і надсилає замовнику одним з наступних способів (п. 5.3. договору):

шляхом направлення підписаних та скріплених печаткою актів наданих послуг у двох паперових примірниках для підписання замовником;

шляхам направлення актів в електронному вигляді, з накладенням електронних цифрових підписів. Підписання актів наданих послуг в електронному вигляді здійснюється сторонами з урахуванням порядку та строків, що визначені умовами п. 5.4. договору. Адреса електронної пошти замовника для обміну електронними документами: energoprostir@gmail/com.

Замовник упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від експедитора підписує надані експедитором 2 (два) примірники актів наданих послуг (далі за текстом - акт) та повергає експедитору 1 (один) примірник підписаного акту або в той самий строк надає експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання замовником повного виконання експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії замовника відсутні й замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг.

Мотивована відмова від підписання акту в електронному вигляді може надсилатися через систему електронного документообігу, через механізм відхилення електронного документа з обов`язковим наданням коментарів про обґрунтовані причини відхилення або шляхом направлення письмової мотивованої відмови на адресу експедитора (п. 5.4. договору).

У поданій заяві заявник стверджує, що боржник усіляко ухилявся та ухиляється від підписання вказаних актів, у зв`язку із чим ТОВ "Нова Пошта" направило їх на адресу боржника, яка вказана в договорі та ЄДР цінним листом з описом вкладення 21.07.2021 за № 400.

Таким чином, заявником підтверджено, що складені експедитором спірні акти спочатку направлялися замовнику в електронному вигляді, але останній ухилявся від їх підписання, що стало підставою для направлення таких актів у паперових примірниках засобами поштового зв`язку.

За приписом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, враховуючи вищевикладене, дати складання спірних актів та умови п. п. 5.1, 5.4. договору, строк опати вартості наданих заявником послуг за спірними актами є таким, що настав ще у 2018 році, в той час як заявник звернувся до господарського суду із даною заявою у березні 2022.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Також згідно з ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України за вимогою, що зазначена в заяві, заявник вправі звернутися до суду з позовом в порядку спрощеного позовного провадження. У цьому разі сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 147-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Енергопростір" заборгованості в сумі 12 614,85 грн. за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 18.01.2018 № 154617, 1 131,80 грн. пені, 590,34 грн. інфляційних втрат, 1 938,75 грн. 30% річних, повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.03.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь