ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року Справа № 918/960/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з`явився

відповідача: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 15.12.21р. суддею Церковною Н.Ф. у м.Рівному, у справі № 918/960/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна"

до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 726 910 грн. 47 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Господарським судом Рівненської області 15.12.2021 прийнято додаткове рішення у справі №918/960/21 щодо стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" витрат по сплаті судового збору.

1.2. Стягнуто з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" 8 653,66 грн судового збору.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1.При прийнятті рішення по суті спору у даній справі (рішення Господарського суду Рівненської області від 14.12.2021 у справі №918/960/21), яким позов про стягнення з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення 726910,47 грн задоволено частково.

2.1.2. Стягнуто із відповідача на користь позивача 576 910,47 грн. з яких: основний борг - 566 400,00 грн, інфляційні втрати - 2 149,20 грн, 3 % річних - 8 243,51 грн.

2.1.3. Закрито провадження в частині стягнення 150 000,00 грн основного боргу.

2.2. У мотивувальній частині даного рішення судом вказано, що судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, судом не вирішено питання щодо судових витрат в резолютивній частині судового рішення.

2.3. На наступний день (15.12.2021) місцевий господарський суд із власної ініціативи ухвалив додаткове рішення у справі про розподіл судових витрат (відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України).

2.3.1. У задоволенні клопотання про повернення позивачу у розмірі 50% суми сплаченого судового збору відмовлено, оскільки відповідач визнав не у повному обсязі позовні вимоги, а лише частково.

2.3.2. Стягнуто із Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь ТОВ "Нуклесолар Україна" 8 653, 66 грн судового збору.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, 31.12.2021 відповідач - ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою від 30.12.2021, у якій просить скасувати додаткове рішення господарського суду Рівненської області від 15.12.2021 у справі №918/960/21 про стягнення з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" 8 653,66 грн судового збору та ухвалити нове додаткове рішення, яким стягнути з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Рівненська атомна електрична станція" на користь ТОВ "Нуклесолар Україна" 4405,66 грн судового збору.

3.2. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що додаткове рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

3.2.1. Так, у рішенні від 14.12.2021 суд вказав наступне: "Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, яка кореспондується з ч. 3 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, про що заявлено відповідачем у відзиві.

3.2.2. Також, відповідач просив суд, вирішити питання щодо повернення позивачу 50 відсотків судового збору у зв`язку із визнанням суми основного боргу.

3.2.3. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав вимогу позивача про стягнення основної заборгованості.

3.2.4. При цьому, відповідач заперечив щодо стягнення з останнього 3% річних та інфляційних втрат.

3.2.5. Відтак суд першої інстанції приходить до висновку, що відповідач не визнав позовні вимоги в повному обсязі, а тому у суду відсутні підстави для задоволення його заяви щодо повернення позивачу 50% сплаченого судового збору в порядку ст. 130 ГПК України."

3.3. Апелянт, не погоджується з даним висновком суду у урахуванням наступного.

3.3.1. Згідно пункту 1 частини 2 статті 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Більше того, пунктом 2 частини 2 статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

3.3.2. А тому, апелянтом у відзиві на позовну заяву, від 10.11.2021, визнано заявлені позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 716 400,00 грн та заявлено клопотання про застосування частини 1 статті 130 ГПК України, оскільки у даному спорі має місце факт поставки продукції з боку позивача та факт відсутності оплати за неї з боку відповідача, більше того, вказане часткове визнання позову відповідає вимогам пункту 1 частини 2 статті 46 та пункту 2 частини 2 статті 42 ГПК України, тобто відповідач скористався своїм правом в частині часткового визнання позову та виконав обов`язок в частині сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

3.3.3. Згідно з частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3.3.4. Таким спеціальним законом є Закон України "Про судовий збір", який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

3.4. Частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", норми якої кореспондуються із положенням частини 1 статті 130 ГПК України, регламентовано, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

3.4.1. Отже, суди, розглядаючи клопотання особи про повернення 50% суми сплаченого судового збору в разі відмови позивача від позову, мають керуватися як нормами спеціального Закону України "Про судовий збір", так і положеннями ГПК України, які повністю кореспондуються між собою.

3.4.2. Разом з тим, норма закону, ні частина 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", ні частина 1 статті 130 ГПК України не містять вимоги повного або часткового визнання позову відповідачем.

3.4.3. Враховуючи, що ТОВ "Нуклесолар Україна" у поданій позовній заяві заявлено до стягнення основний борг та компенсаційні витрати, які є акцесорними грошовими вимогами, а тому, Відповідач скористався своїм правом визнав позов в частині основного боргу та заявив законне та обґрунтоване клопотання про застосування частини 1 статті 130 ГПК України, яке суд першої інстанції залишив без задоволення.

3.5. На думку апелянта, судом першої інстанції неправомірно покладено на ВП "Рівненська АЕС" 8653,66грн. судового збору, а тому оскаржуване додаткове рішення підлягає скасування, з ухваленням нового додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 4 405,66 гривень.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" не скористалося правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

4.2. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 призначено розгляд апеляційної скарги у справі №918/960/21 на 09.03.2022 о 14 год. 30 хв.; Вирішено забезпечити представнику ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція" Деркачу В.В. проведення судового засідання 09.03.2022 об 14:30 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з Північно-західним апеляційним господарським судом (33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59) у залі судових засідань № 3 (ВКЗ).

4.3. В судовому засіданні 09.03.2022 під час з`ясування явки представників у судове засідання, та підключення режиму відеоконференція для зв`язку з представником апелянта Деркачем В. В., секретар судового засідання повідомила колегію суддів про відсутність зв`язку з представником через технічні проблеми підключення з його сторони.

4.3.1. Під час спілкування секретаря судового засідання в телефонному режимі із представником Деркачем В.В., останній повідомив суд, що не може приєднатися до режиму відеоконференції в даний час, оскільки виникли певні технічні проблеми у системі EASYCON, які пов`язані з роботою серверів. За наведених обставин, просив розглядати апеляційну скаргу без його участі; апеляційну скаргу підтримує, та просить її задоволити.

4.3.2. Також представник повідомив апеляційний суд, що як тільки з`явиться можливість, враховуючи перебої у мережі Інтернет в даний час, відправить на електронну адресу суду відповідне клопотання щодо обставин даного судового засідання.

4.4. Таке клопотання представника апелянта ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Деркача В.В. надійшло на електронну адресу суду наступного робочого дня 10.03.2022.

4.4.1. В клопотанні представник зазначив, що ухвалою суду від 14.02.2022, зокрема, вирішено, забезпечити представнику ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Деркачу В. В. проведення судового засідання 09.03.2022 об 14:30 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

4.4.2. Разом з тим, у зв`язку з виникненням технічних проблем у системі EASYCON, які пов`язані з роботою серверів, тобто не з причин які залежать від уповноваженого представника; просить розгляд апеляційної скарги ВП "Рівненська АЕС", призначений на 09.03.2022 о 14 год. 30 хв., провести без участі уповноваженого представника апелянта.

4.4.3. Апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

4.4.4. Відомості щодо повноважень підписанта даної заяви Смиковської Л.О. внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, як осіб, які мають право представляти інтереси підприємства в суді. Витяг з даного реєстру міститься в матеріалах справи.

4.5. В судове засідання 09.03.2022 представник позивача не з`явився, причини не явки суд не повідомлено.

4.6. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 15.12.2021 у справі №918/960/21 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Закон України "Про судовий збір"

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 14.12.2021 у справі №918/960/21 задоволено частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція".

7.2.1. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" 576 910,47 грн. з яких: основний борг 566 400,00 грн; інфляційні втрати 2 149,20 грн; 3% річних 8 243,51 грн

7.2.2. Закрито провадження в частині стягнення 150 000,00 грн основного боргу.

7.3. Як вбачається з мотивувальної частини даного рішення судом першої інстанції за результатами розгляду даного спору здійснювався розподіл судових витрат, та зазначено, наступне (аркуш рішення 6-7 у розділі Розподіл судових витрат).

"Згідно частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України, яка кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, про що заявлено відповідачем у відзиві. Також, відповідач просив суд, вирішити питання щодо повернення позивачу 50 відсотків судового збору у зв`язку із визнанням суми основного боргу.

Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав вимогу позивача про стягнення основної заборгованості. При цьому, відповідач заперечив щодо стягнення з останнього 3% річних та інфляційних втрат. Відтак суд приходить до висновку, що відповідач не визнав позовні вимоги в повному обсязі, а тому у суду відсутні підстави для задоволення його заяви щодо повернення позивачу 50 % сплаченого судового збору в порядку ст. 130 ГПК України.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог." (а.с. 148-149).

7.4. Разом з тим, у резолютивній частині судового рішення судом першої інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

7.5. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

7.6. Згідно частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

7.7. Судом першої інстанції, зазначено, про відсутність підстав для виклику сторін, у зв`язку з тим, що в тексті мотивувальної частини рішення зазначено що судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.8. Частинами 3, 5 статті 244 ГПК України визначено, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення може бути оскаржено.

7.9. Враховуючи наведене, а також рішення суду від 14.12.2021 у справі № 918/960/21, яким позовні вимоги задоволено частково, судом першої інстанції з власної ініціативи прийнято 15.12.2021 додаткове рішення про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" 8 653,66 грн судового збору з мотивів, наведених у пунктах 2.1.-2.3.2. цієї постанови).

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, прийняття та врахування доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення суду першої інстанції, з прийняттям нового додаткового рішення, виходячи з наступного.

8.2. Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 726 910,47 грн, з яких: 716 400,00грн - основний борг, 2 149,20 грн - інфляційне збільшення заборгованості, 8243,51 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 26.11.21) - 3% річних.

8.3. Відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с.61-64) заявлені до стягнення 2 149,20 грн - інфляційних втрат та 8 243,51 грн - 3% річних відхилені.

8.3.1. Натомість відповідачем було визнано заявлені вимоги в частині основного боргу у сумі 716 400,00 грн та заявлено клопотання про застосування частини 1 статті 130 ГПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого даним товариством при поданні позову.

8.4. У подальшому (до початку розгляду справи по суті) відповідачем було сплачено частину основного боргу в сумі 150 000,00грн; в цій частині відповідач просив закрити провадження у справі (а.с.109-112, 119-121).

8.5. За результатами розгляду позовних вимог рішенням Господарського суду Рівненської області від 14.12.2021 у справі №918/960/21 частково задоволено позов (пункти 7.2.1. - 7.2.2. цієї постанови).

8.5.1. Мотивувальна частина рішення суду від 14.12.2021 у справі №918/960/21 містить висновок про розподіл судових витрат - судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

8.5.2. У розділі "Розподіл судових витрат" рішення від 14.12.2021 у справі №918/960/21 суд першої інстанції зазначив: "Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав вимогу позивача про стягнення основної заборгованості. При цьому, відповідач заперечив щодо стягнення з останнього 3% річних та інфляційних втрат. Відтак суд приходить до висновку, що відповідач не визнав позовні вимоги в повному обсязі, а тому у суду відсутні підстави для задоволення його заяви щодо повернення позивачу 50 % сплаченого судового збору в порядку ст. 130 ГПК України".

8.5.3. Натомість у резолютивній частині судом першої інстанції не вирішено питання про розподіл судового збору за результатами розгляду позову.

8.6. Відсутність у резолютивній частині висновку суду першої інстанції про покладення на сторін судового збору за результатами розгляду спору призвело до ухвалення судом першої інстанції із власної ініціативи додаткового рішення у справі №918/960/21.

8.7. Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 15.12.2021 у даній справі стягнуто з відповідача на користь позивача 8653,66 грн судового збору.

8.7.1. Мотиви, з яких місцевим господарським судом було ухвалене таке додаткове рішення, наступні:

"Рішенням Господарського суду Рівненської області від 14.12.2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" 576 910,47 грн. з яких: основний борг 566 400,00 грн. інфляційні втрати 2 149,20 грн. 3 % річних 8 243,51 грн та закрито провадження в частині стягнення 150 000,00 грн основного боргу.

У мотивувальній частині вищевказаного рішення вказано, що судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, судом не вирішено питання щодо судових витрат в резолютивній частині судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд зазначає, що підстави для виклику сторін відсутні, у зв`язку з тим, що в тексті мотивувальної частини рішення зазначено що судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст.244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення може бути оскаржено.

Враховуючи викладене та те, що рішенням суду від 14.12.2021 у справі N 918/960/21 позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне з власної ініціативи прийняти додаткове рішення про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" 8 653, 66 грн. судового збору."

8.8. Північно-західний апеляційний господарський суд, враховуючи наведені обставини, визнання відповідачем позовних вимог в частині та заявлене ним клопотання в порядку ст. 130 ГПК України, вважає, що судом першої інстанції у додаткову рішенні не вірно вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

8.9. В силу приписів частин 1-2 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

8.10. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

8.11. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи (ч.1.ст.41 ГПК України).

8.12. Статтею 42 ГПК України визначено права та обов`язки учасників справи.

8.13. Сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч.1.ст.45 ГПК України).

8.14. Сторони користуються рівними процесуальними правами (частина 1 статті 46 ГПК України).

8.15. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: зокрема, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (пункт 1 частини 2 статті 46 ГПК України).

8.16. Так, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову (частина 1 статті 130 ГПК України).

8.17. Таким чином, враховуючи пункт 1 частини 2 статті 46 ГПК України, словосполучення «визнання позову відповідачем» стосується як повного визнання позову так і відповідної частини позовних вимог.

8.18. Законодавець визначив, що при поданні відзиву на позовну заяву відповідач у відзиві має вказати у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які ним визнаються (п.3.ч.3.статті 165 ГПК України).

8.19. Господарським процесуальним кодексом України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 2 статті 123 ГПК України).

8.20. Таким спеціальним законом є Закон України "Про судовий збір", який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

8.21. Частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", норми якої кореспондуються з положенням частини 1 статті 130 ГПК України, передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

8.22. Таким чином, розглядаючи клопотання учасників справи про повернення 50% суми сплаченого судового збору в разі відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем, слід керуватися як нормами спеціального Закону України "Про судовий збір", так і положеннями Господарського процесуального кодексу України, які повністю кореспондуються між собою.

8.23. При цьому, норма Закону - ні частина 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" ні частина 1 статті 130 ГПК України, - не містять вимоги повного визнання позову відповідачем, а тому вона підлягає застосуванню і у разі часткового визнання позову відповідачем.

8.24. Таке визнання позовних вимог має бути вчинене до початку розгляду справи по суті, оскільки саме цей момент дає право позивачу на повернення з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

8.25. В даному випадку, відповідач скористався своїм правом - визнав позов в частині основного боргу та заявив клопотання про застосування частини 1 статті 130 ГПК України.

8.25.1. 18 листопада 2021 року до Господарського суду Рівненської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №19638/001-юр від 10.11.2021, в якому відповідачем:

8.25.2. Визнано заявлені вимоги в частині основного боргу у розмірі 716 400,00 грн.

8.25.3. Заявлені до стягнення 2149,20 грн - інфляційних втрат та 8243,51 грн - 3% річних відповідачем не визнано. При цьому звернуто увагу як суду так і позивача, що розрахунок 3% річних здійснений із порушенням.

8.25.4 . Відповідач просив суд до початку розгляду справи по суті, в порядку частини 1 статті 130 ГПК України, вирішити питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого даним товариством при поданні позову.

8.26. Заявлене клопотання відповідача про застосування частини 1 статті 130 ГПК України в даному випадку є законним та обґрунтованим, а відтак підлягає до задоволення.

8.27. Перед здійсненням власних розрахунків суму судового збору, який має бути повернутий у розмірі 50% з Державного бюджету України позивачеві та стягнення іншої частини судового збору на його користь за рахунок відповідача, колегія суддів враховує здійснені наступні процесуальні дії сторонами та судом першої інстанції.

8.27.1. Позивачем у позові заявлено до стягнення із відповідача 726 910,47 грн, з яких: 716400 грн 00 коп. - основний борг, 2 149 грн 20 коп. - інфляційне збільшення заборгованості, 8 361 грн 27 коп. - 3 % річних.

8.27.2. Судовий збір обраховано із цієї суми та сплачено платіжним дорученням № 542 від 29.10.2021 у розмірі 10 903,66 грн.

8.27.3. Позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог (а.с.100-102), за якою зменшено 3 % річних.

За цією заявою підлягає до стягнення із відповідача 726792,71 грн, з яких: 716400 грн 00 коп. - основний борг, 2 149 грн 20 коп. - інфляційне збільшення заборгованості, 8 243 грн 51 коп. - 3 % річних.

8.27.4. 01 грудня 2021 року відповідачем подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової сплати заборгованості платіжним дорученням №12910 від 19.11.2021 на суму 50000,00 грн (а.с.109-112).

8.27.5. 06 грудня 2021 року відповідачем подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової сплати заборгованості платіжним дорученням №13275 від 30.11.2021 на суму 100000,00 грн (а.с.119-121).

8.27.6. Таким чином до стягнення із відповідача за результатом вирішення спору підлягала сума 576792 грн 71коп. , з яких 716400 грн 00 коп. - основний борг, 2 149 грн 20 коп. - інфляційне збільшення заборгованості, 8 243 грн 51 коп. - 3 % річних.

В частині сплаченої суми 150000,00 грн після відкриття провадження у справі - провадження у справі підлягало закриттю.

8.27.7. Згідно рішення суду від 14.12.2021 стягнуто з відповідача на користь позивача 576910,47грн (основний борг - 716400 грн 00 коп., інфляційні втрати - 2 149 грн 20 коп., 3% річних - 8 243 грн 51 коп.).

8.27.8. Закрито провадження в частині стягнення 150 000,00 грн основного боргу.

8.27.9. Розмір судового збору, який покладений на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, становить 8653,66 грн (576 910,47*1,5% ціни позову).

8.28. Суд першої інстанції у рішенні від 14.12.2021 припустився помилки при визначенні загальної суми, яка підлягає стягненню із відповідача: зазначив 576910,47грн замість 576792,71 грн.

8.29. Однак у силу приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

8.30. Апелянтом рішення Господарського суду Рівненської області від 14.12.2021 у справі №918/960/21 не оскаржується.

8.31. Про те суд апеляційної інстанції не позбавлений права провести вірний розрахунок витрат щодо судового збору, який здійснений у додатковому рішенні від 15.12.2021.

8.32. Таким чином розмір судового збору (у разі його обрахування в пропорційному співвідношенні) має становити 8651,89грн (576792,71*1,5%), а не 8653,66 грн.

8.33. Колегія суддів з огляду на прийняте судом першої інстанції рішення по суті даного спору, заявленого клопотання відповідача, наведених обставин (пункти 8.27.1. - 8.27.9. цієї постанови) зробила розрахунок судового збору, який підлягає поверненню позивачу у розмірі 50% суми сплаченого судового збору, а також стягнення іншої частини із відповідача на користь позивача, згідно встановленого Законом України "Про судовий збір" та ГПК України порядку.

8.33.1. Визнаний відповідачем розмір позовних вимог: 566400,00грн;

8.33.2. Розмір судового збору від суми визнаного відповідачем розміру позовних вимог: 8496,00грн (566400,00 * 1,5%);

8.33.3. Судовий збір, який підлягає поверненню позивачу у розмірі 50% суми сплаченого судового збору: 4248,00грн (8496,00грн * 50%);

8.33.4. Судовий збір, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача - 4405,66 грн:

- 4248,00 грн - інші 50% від розміру судового збору (п.8.33.2. цієї постанови);

- 157,66 грн (8651,89 грн - 8496,00 грн);

- разом 4405,66 грн (4248,00 грн + 157,66 грн).

8.34. Суд апеляційної інстанції у даному апеляційному провадженні не розглядає та не вирішує питання розподілу судового збору у закритій частині позовних вимог (150000,00 грн), оскільки такі питання мають вирішуватися в порядку, визначеному пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

8.35. Доводи, викладені апелянтом ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" у апеляційній скарзі щодо не правомірного покладення та стягнення з підприємства 8653,66 грн судового збору, знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження, судом апеляційної скарги враховуються, як обґрунтовані та підставні, що є наслідком задоволення апеляційної скарги.

8.36. Враховуючи вище викладені обставин, апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" від 30.12.21 слід задоволити, а додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 15.12.2021 у справі № 918/960/21 - скасувати.

8.36.1. Слід прийняти нове додаткове рішення, яким стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" 4405,66 грн судового збору. На виконання додаткового рішення в цій частині слід видати наказ, видачу якого доручити Господарському суду Рівненської області.

8.36.2. Також слід повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" 4248 грн 00 коп.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявні підстави для скасування оскаржуваного додаткового рішення з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 277 ГПК України.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

10.2. Згідно частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви про винесення додаткового судового рішення судовий не сплачується.

10.3. Відсутня у вказаному Законі і норма, яка визначає розмір ставки за подання апеляційної скарги на додаткове судове рішення.

11. Проголошення рішення та виготовлення повного тексту.

11.1. За змістом частин 4-5 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

11.2. Оскільки, в судове засідання 09.03.2022 учасники у справі не з`явилися, тому на підставі частини 4, 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення постанови суду апеляційної інстанції у справі № 918/960/21 є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 129, 130, 240, 244, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" від 30.12.21р. задоволити.

Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 15 грудня 2021 року у справі №918/960/21 скасувати. Прийняти нове додаткове рішення.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (м.Вараш, Рівненська область, 34400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" (вул. Пирогова, 1/35, м.Київ, 01030, ) 4405 (чотири тисячі чотириста п`ять) грн 99 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду Рівненської області.

Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Нуклесолар Україна" (вул. Пирогова, 1/35, м.Київ, 01030, ) судовий збір у розмірі 4248 (чотири тисячі двісті сорок вісім) грн 00 коп., сплачений при поданні позовної заяви на підставі платіжного доручення №542 від 29.10.2021.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №918/960/21 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "24" березня 2022 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.