ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/351/21(918/672/21)

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Розпорядника майна Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України - Захарко Івана Ігоровича

до відповідача 1) Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України

до відповідача 2) Приватного підприємства "Холдер Агро"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 : Національна академія аграрних наук України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро"

про визнання недійсними Договору підряду №1004 від 10.04.2020 р. та Договору контрактації сільськогосподарської продукції №0804ВК від 08.04.2020 р.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники сторін:

розпорядник майна - Захарко І.І.

представник відповідача 1 - не з`явився

представник відповідача 2 - не з`явився

представник НААНУ - Лучок А.М.

представник ТОВ "Органікс-Агро" - не з`явився

учасник провадження про банкрутство представник прокуратури- Гіліс І.В.

учасник провадження про банкрутство представник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - Волович О.С.

учасник провадження про банкрутство представник Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області - Накопалов Є.О.

Суть спору:

Розпорядник майна ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" Захарко Іван Ігорович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1) Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (далі - ДП ДГ "Білокриницьке") та відповідача 2) Приватного підприємства "Холдер Агро" (далі - ПП"Холдер Агро"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Національна академія аграрних наук України (далі - НААН України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" (далі - ТОВ "Органікс-Агро"), про визнання недійсними Договору підряду № 1004 від 10.04.2020 та Договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, які укладені між обома відповідачами.

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача, пояснень третіх осіб.

Позовні вимоги мотивовані тим, що укладення спірних договорів не було погоджено Національною академією аграрних наук України, оскільки остання є Органом управління майном відповідача-1, яка погоджує вчинення правочинів, якщо балансова вартість майна, або послуг чи сума коштів що підлягають наданню, відчуженню, отриманню або передачі відповідно до зобов`язання перевищує 10% вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності підприємства.

Позивач стверджує, що Договір контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020 (далі - договір контрактації) та договір підряду № 1004 від 10.04.2020 (далі - договір підряду), які укладені між обома відповідачами, відбулися з порушенням вимог Господарського та Цивільного кодексів України, а саме укладення оскаржуваних договорів, з метою ухилення від передбаченого ст. 73-2 ГК України порядку прийняття рішень про вчинення значного господарського зобов`язання, що є підставою для визнання перелічених договорів недійсними в судовому порядку.

Крім того, 09.09.2021 р. від арбітражного керуючого Захарко І.І. надійшла заява про зміну підстав позову, яка судом прийнята згідно ухвали від 10.09.2021. Позовні вимоги розглядаються з урахуванням заяви про зміну підстав позову вх. № 2658/21 від 09.09.2021 року.

Так, позивач вказує, що спірні договори відповідно до вимог Закону України "Про оренду землі" містять ознаки того, що ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" фактично передало ПП "Холдер Агро" в оренду земельну ділянку з визначенням розміру плати за її користування, тобто є договорами оренди землі. Таким чином, Договір підряду № 1004 від 10.04.2020 та Договір контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020 належать до удаваних правочинів, оскільки за їх змістом виражають волю сторін на укладення саме договору оренди землі. Окрім цього, ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" не надано право розпоряджатись наданими йому у користування земельними ділянками шляхом їх передачі в оренду, оскільки таким правом наділений лише власник землі або уповноважена ним особа. А отже, за твердженнями позивача, спірні договори є прихованим договором оренди землі, їх зміст суперечить вимогам Цивільного та Земельного кодексів України, Закону України "Про оренду землі" та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Крім того за спірними договорами відбулось розпорядження земельними ділянками неповноважним суб`єктом, внаслідок чого спірні договори не відповідають вимогам статей 93, 116 ЗК України, частини 4 статті 4 Закону України "Про оренду землі", що в свою чергу свідчить про їх недійсність на підставі ч.ч.1, 2, 5 статті 203, ст. 215 ЦК України та ч. 1 ст. 207 ГК України.

01.09.2021 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 НААН України надійшли письмові пояснення до позовної заяви, де зазначено, що Національна академія аграрних наук України підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Проаналізувавши умови спірних договорів, вважає, що вони містять ознаки прихованої оренди державної земельної ділянки, тобто ці правочини фактично є удаваними. З метою перевірки наявних фактів НААН України було проведено службове розслідування, яким підтверджено зазначені факти, про що складено відповідний акт.

Зазначає, що чіткої вартості Договору контрактації в його умовах не зазначено, тому НААН України, як орган уповноважений управляти державним майном не мав змоги перевірити його на додержання вимог ст. 73-2 ГК України, що суперечить державним інтересам. Отже, при укладенні цих договорів сторони не були націлені на позитивний фінансовий результат та прибуток для ДП "ДГ "Білокриницьке", інтереси якого не були враховані.

Відповідно до балансу (Звіту про фінансовий стан) ДП "ДГ "Білокриницьке" станом на 31.12.2019 вартість активів підприємства на кінець 2019 року складала 76 821 000,00 грн. Отже 10 відсотків від вартості активів ДП "ДГ "Білокриницьке" на кінець 2019 складала 7 682 000,00 грн.

ДП "ДГ "Білокриницьке" має погоджувати з НААН України правочини, вартість яких становить 10 і більше відсотків вартості активів цього підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності, що передує укладенню правочину.

Відтак, ДП "ДГ "Білокриницьке" та ПП "Холдер Агро" незаконно та всупереч державним інтересам не погодили їх з органом управління - НААН України.

02.12.2021 від відповідача-1 ДП "ДГ "Білокриницьке" надійшли письмові пояснення, у яких позовні вимоги арбітражного керуючого про визнання правочинів недійсними визнає та вважає обґрунтованими. Погоджується, що спірні договори укладені між одними сторонами, в межах одного фінансового періоду, в межах одного календарного місяця, є ідентичними по всім умовам, окрім найменувань поставки та ціни, а отже є штучними чином розділені на декілька договорів з метою ухилення від необхідності їх погодження з органом управління боржника - НААН України, відповідно до вимог ст. 73-2 ГК України.

15.12.2021 через канцелярію суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, ТОВ "Органікс-Агро" надійшли письмові пояснення щодо позову, де позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити у їх задоволенні. Зокрема зазначає, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 15.06.2021 у справі № 918/215/21 позов задоволено, стягнено з ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України" на користь ПП "Холдер Агро" заборгованість за Договором підряду №1004 від 10.04.2020 в сумі 26 421 426,38 грн. Таким чином, судом встановлено обставини виконання ПП "Холдер Агро" умов Договору підряду та наявність заборгованості відповідача-1 за фактично виконані згідно з умовами договору роботи.

Відповідно до інформації з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.12.2021 керівником юридичної особи ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо станом на дату укладення оспорюваного договору підряду вказано Коновала Руслана Михайловича ( 25.03.2020 ). Жодних обмежень повноважень щодо вчинення правочинів керівником відповідача-1 відомості Єдиного державного реєстру не містять та не містили станом на дату укладення договору підряду. Посилання позивача на фінансову звітність відповідача-1 за 2019 рік не спростовує викладених обставин та не доводить недобросовісності та нерозумності поведінки ПП "Холдер Агро" також із урахуванням відсутності доказів оприлюднення зазначеної звітності станом на 10.04.2020 - дату укладення договору підряду. Відтак, відсутні підтверджені належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що під час укладення Договору підряду ПП "Холдер-Агро" діяло недобросовісно або нерозумно та достеменно знало про відсутність в директора ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України необхідного обсягу повноважень. Вважає, що договір підряду відповідає положенням закону та передбачає оплатне виконання ПП "Холдер Агро" власними силами та власними засобами, використовуючи власні комплекси сільськогосподарської техніки, паливно-мастильні матеріали та насіннєвий матеріал, за дорученням замовника ДП "ДГ "Білокриницьке" сільськогосподарських робіт на земельних ділянках замовника. Внаслідок виконання цього договору настали відповідні наслідки у вигляді виконаних сільськогосподарських робіт, ПП "Холдер Агро" засіяно насінням 1 610,87 га площі, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт на загальну суму 26 421 426,38 грн. Укладення договору підряду жодним чином не передбачає передачу права користування (володіння) земельними ділянками, що знаходяться на території Городищенської сільської ради, площею 601,42 га та Білокриницької сільської ради, площею 1 009,45 га від виробника - відповідача-1 до контрагента - відповідача-2, а також і не передбачає право ПП "Холдер Агро" як користувача (Орендаря) на отримання продукції, плодів (посіви та вирощену сільськогосподарську продукцію) на земельних ділянках, оскільки право власності на вирощену сільськогосподарську продукцію набув землекористувач ДП "ДГ "Білокриницьке".

Щодо договору контрактації, то вважає, що залучення до виконання усіх чи частини сільськогосподарських робіт з вирощування сільськогосподарської продукції підрядника чи підрядників для окремих видів робіт за окремими господарськими договорами не спричиняє позбавлення відповідача-1 статусу виробника відповідної вирощеної сільськогосподарської продукції, як і не спричиняє набуття вказаним контрактантом чи підрядником права землекористувача та похідного від нього права власності на вирощену сільськогосподарську продукцію, на відміну від змісту правовідносин оренди, за гіпотетичної наявності яких у ПП "Холдер - Агро" був би відсутній обов`язок приймати від власника - відповідача-1 вироблену сільськогосподарську продукцію та оплатити за наслідками такого прийняття її вартість. Визначений за згодою сторін обов`язок контрактанта сплатити виробникові грошові кошти в сумі 700 000,00 гри незалежно від інших положень договору контрактації не свідчить про відсутність обов`язку контрактанта сплатити вартість вирощеної продукції за умови її передачі виробником контрактанту у відповідності до п. 2.1 -2.3. договору контрактації, що відповідає правовідносинам саме згідно з договором контрактації, а не оренди. Відтак, характер спірних правовідносин сторін та правової природи оспорюваного договору, мета цього договору, з огляду на його умови щодо прав і обов`язків сторін, не спрямовані прихованій меті передачі цих земельних ділянок в оренду ПП "Холдер Агро", та не зумовили настання інших правових наслідків, ніж ті. що передбачені для правовідносин за Договором підряду.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результати їх розгляду.

Ухвалою суду від 12.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/351/21(918/672/21) у межах справи про банкрутство № 918/351/21 за правилами загального позовного провадження, справу призначено до слухання в підготовчому засіданні на 03.09.2021. Цією ж ухвалою до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 залучено Національну академію аграрних наук України.

17.08.2021 на електронну адресу суду від представника НААН України Лучок Анастасії Михайлівни надійшло клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке ухвалою суду від 19.08.2021 задоволене.

01.09.2021 від представника НААН А.Лучок надійшла заява про залучення в межах справи №918/351/21(918/672/21) в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надати показання свідка у формі заяви свідка (у відповідності до ст. 88 ПІК України), в якій відповісти на запитання, що мають значення для справи, а також заява про витребування в ПП "Холдер Агро" та в ДП "ДГ "Білокриницьке" оригінали документів.

Ухвалою суду від 03.09.2021 у задоволенні заяви представника НААН України А.Лучок про залучення в межах справи № 918/351/21(918/672/21) в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено, іншу заяву про витребування оригіналів доказів задоволено, витребувано у ПП "Холдер Агро" та в ДП "ДГ "Білокриницьке» оригінали договору підряду №1004 від 10.04.2020, що був укладений між ПП "Холдер Агро" та ДП "ДГ "Білокриницьке" та додатків до нього, а також первинну документацію, яка підтверджує факт виконання договору підряду № 1004 від 10.04.2020 (платіжні доручення, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, шляхові листи, записи бухгалтерського обліку, тощо).

Ухвалою суду від 03.09.2021 підготовче засідання відкладене на 10.09.2021, заяву представника НААН України А.Лучок про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

06.09.2021 на електронну адресу суду від Захарка Івана Ігоровича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 10.09.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке ухвалою суду від 06.09.2021 задоволене.

09.09.2021 від НААН України надійшло клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання клопотання про письмове опитування учасника справи як свідка, також клопотання про письмове опитування в порядку ст. 90 ГПК України відповідача-2 ПП "Холдер Агро" в особі керівника - ОСОБА_2 , у якому просить суд зобов`язати відповідача-2 надати відповіді на наступні запитання, у формі заяви свідка: Чи підписував керівник ПП "Холдер Агро" ОСОБА_2 додатки №6, №7, №8 до договору підряду №1004 від 10.04.2020 від 26.10.2020 та додатки №6, №7, №8 до договору підряду №1004 від 10.04.2020 від 25.11.2020? Які примірники додатків до договору підряду №1004 від 10.04.2020 є первинними, достовірними та оригінальними - від 26.10.2020 чи від 25.11.2020? Які додатки №6, №7, №8 від 26.10.2020 чи від 25.11.2020 до договору підряду №1004 від 10.04.2020 підтверджуються первинною бухгалтерською документацією, та які з вказаних в додатках сільськогосподарські роботи були фактично надані ПП "Холдер Агро" для ДП "ДГ "Білокриницьке", і які фактично оплачені (вказати реквізити зазначених підтверджуючих документів)? В чому була необхідність 25.11.2020 підписувати додатки №6, №7, №8 до договору підряду №1004 від 10.04.2020, якщо 26.10.2020 додатки з такими ж порядковими номерами до того ж договору вже були підписані сторонами? Якщо додатки № 6, № 7, № 8 до договору підряду № 1004 від 10.04.2020 від 26.10.2020 були підписані керівником ПП "Холдер Агро" ОСОБА_2., то чи був він обізнаний про відсутність у ОСОБА_3. повноважень на підписання цих документів? Якщо усі вищевказані документи були підписані керівником ПП "Холдер Агро" ОСОБА_2., то за яким принципом була вирахувана та встановлена ціна за сільськогосподарські роботи ПП "Холдер Агро" перед ДП "ДГ "Бідокриницьке" (зазначити калькуляцію), і чому за різні сільськогосподарські роботи була встановлена однакова ціна? Якою первинною документацією, окрім додатків № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8 до договору підряду № 1004 від 10.04.2020 підтверджується фактичне виконання робіт ПП "Холдер Агро" перед ДП "ДГ "Бідокриницьке"? Чому в додатку № 8 від 26.10.2020 та в додатку № 8 від 25.11.2020 до договору підряду №1004 від 10.04.2020 встановлена різна ціна, враховуючи, що в обох додатках послуги надавались на загальній площі 1 610, 87 га, та ціна за 1 га робіт (з ПДВ) встановлена 2 750,00 грн?

Ухвалою суду від 10.09.2021 поновлено НААН України пропущений процесуальний строк для подання клопотання про письмове опитування учасника справи як свідка, клопотання НААН України про постановку запитань в порядку ст. 90 ГПК України до Приватного підприємства "Холдер Агро" задоволене, ПП "Холдер Агро" в особі керівника - ОСОБА_2 встановлено строк надати відповіді на запитання НААН України у формі заяви свідка до 23.09.2021, підготовче судове засідання відкладене на 28.09.2021.

Ухвалою суду від 28.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 календарних днів до 09.11.2021, підготовче судове засідання відкладено на 16.11.2021, повторно витребувано в ПП "Холдер Агро" та в ДП "ДГ "Білокриницьке" оригінали документів, повторно ПП "Холдер Агро» в особі керівника - ОСОБА_2 встановлено строк надати відповіді на запитання НААН України у формі заяви свідка до 15.10.2021.

Ухвалою суду від 16.11.2021 підготовче засідання відкладено на 02.12.2021, повторно витребувано у в ПП "Холдер Агро" та в ДП "ДГ "Білокриницьке" оригінали документів, повторно ПП "Холдер Агро" в особі керівника - ОСОБА_2 встановлено строк надати відповіді на запитання НААН України у формі заяви свідка до 02.12.2021.

01.12.2021 від арбітражного керуючого Захарка І.І. та 02.12.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" надійшли клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро", які ухвалою суду від 02.12.2021 задоволені та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро".

Ухвалою суду від 02.12.2021 підготовче засідання відкладене на 16.12.2021.

15.12.2021 від розпорядника майна Захарка Івана Ігоровича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 16.12.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке ухвалою суду від 16.12.2021 задоволене.

15.12.2021 від ТОВ "Органікс-Агро" надійшла заява про відкладення підготовчого засідання.

15.12.2021 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ТОВ "Органікс-Агро" надійшла заява про відкладення підготовчого засідання, а також пояснення третьої особи щодо позову, де Товариство зазначає, що позовні вимоги розпорядника майна Захарка І. І. є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Ухвалою суду від 16.12.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.01.2022.

У судовому засіданні 12.01.2022 розпочато розгляд справи по суті. Представники учасників справи надали свої усні пояснення, які стосуються предмету спору. Також суд дослідив письмові докази, які містяться у справі.

У судовому засіданні оголошено перерву до 09.02.2022.

17.01.2022 від розпорядника майна Захарка Івана Ігоровича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 09.02.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке ухвалою суду від 19.01.2022 задоволене.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Бережнюк В.В. з 03.02.2022 по 11.02.2022 (по причині виявленої коронавірусної хвороби SARS-CoV-2) станом на 09 лютого 2022 року судове засідання не відбулося.

Окрім того, у період з 14.02.2022 по 13.03.2022 суддя Бережнюк В.В. перебувала у щорічній відпустці (згідно графіку відпусток).

Ухвалою від 15.03.2022 розгляд справи №918/351/21(918/672/21) призначено на 05 квітня 2022 р. на 11:00 год.

05.04.2022 до суду не прибули представники відповідачів та представник ТОВ "Органікс-Агро". Повідомлялися судом про розгляд справи належним чином.

24.02.2022 року на всій тереторії України введено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого ЗУ №7168 від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку із відсутністю військових дій на території Рівненської області та відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі представників відповідачів та ТОВ "Органікс-Агро". Явка учасників до суду не визнавалася обов`язковою.

Присутні учасники справи в судовому засіданні виступили у судових дебатах.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив таке.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.06.2021 у справі № 918/351/21 відкрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України. Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Захарко Івана Ігоровича.

15.06.2021 рішенням Господарського суду Рівненської області у справі № 918/215/21 позов Приватного підприємства "Холдер Агро" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України про стягнення заборгованості за Договором підряду №1004 від 10.04.2020 задоволено, стягнуто з відповідача 26 421 426,38 грн.

Із тексту вказаного судового рішення не вбачається, що Договір контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020 та Договір підряду №1004 від 10.04.2020 погоджено з Національною академією аграрних наук України.

06.07.2021 листом № 02-06/124 арбітражний керуючий Захарко 1.1, в межах здійснення своїх повноважень розпорядника майна ДП "ДГ "Білокриницьке" просив НААН України надати інформацію чи погоджувались НААН України спірні договори, на що НААН України листом № 14-240 від 12.07.2021 повідомило, що у в жовтні 2020 НААН України стало відомо про укладення між відповідачами вказаних договорів, та що вказані договори за своєю суттю мають ознаки прихованої оренди державної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на території Городищенської та Білокриницької сільських рад загальною площею близько 1 610,87 га, та знаходиться на праві постійного користування у ДП "Дослідне господарство Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

Отже, відповідачі в порушення вимог ст. 73-2 Господарського кодексу України, якою визначено обов`язок отримувати погодження від органу управління на укладення господарських договорів, не здійснило відповідне погодження щодо укладення договорів з Національною академією аграрних наук України, а тому є підстави для визнання зазначених договорів недійсними.

У заяві про зміну підстав позову позивач додає, що договір контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020 є удаваним правочином, який вчинено ПП "Холдер Агро" та ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України з метою приховати інший правочин - оренди землі, зміст якого суперечить вимогам ЗК України та Закону України "Про оренду землі". Приховування відповідачем - 1 надання в оренду державних земельних ділянок за спірними договорами, які перебувають на праві постійного користування у ДП "ДГ "Білокриницьке" є незаконним, здійснювалось ним саме у такий спосіб, оскільки передача земельних ділянок в оренду землекористувачем чинним законодавством України не передбачена.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань органом управління майном ДП ДГ "Білокриницьке" є Національна академія аграрних наук України, яка відповідно до законодавства погоджує вчинення правочинів, якщо балансова вартість майна, або послуг чи сума коштів, що підлягають наданню, відчуженню, отриманню або передачі відповідно до зобов`язання перевищує 10% вартості.

За даними річної фінансової звітності (Балансу/Звіту про фінансовий стан) ДП ДГ "Білокриницьке" за 2019 рік, вартість активів підприємства становить 76 821 000,00 грн.

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань органом управління майном ДП ДГ "Білокриницьке" є Національна академія аграрних наук України (ідентифікаційний код 00024360), яка погоджує вчинення правочинів, якщо балансова вартість майна, або послуг чи сума коштів що підлягають наданню, відчуженню, отриманню або передачі відповідно до зобов`язання перевищує 10% вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності підприємства.

Згідно з вимогами ст. 73-2 ГК України, правочини, що укладені у 2019 році на суму понад 10% від вартості активів ДП ДГ "Білокриницьке", тобто на суму понад 7 682 100,00 грн, підлягали погодженню органом управління державним майном - Національною академією аграрних наук України.

З метою належного виконання функцій розпорядника майна ДП "ДГ "Білокриницьке" розпорядником майна подано позов про визнання недійсним Договору підряду №1004 від 10.04.2020 та Договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, укладені між ПП "Холдер Агро" та ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2020 між ДП "ДГ "Білокриницьке" (виробник) та ПП "Холдер Агро" (контрактант) укладено договір контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК (далі - договір контрактації), за умовами якого, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, виробник зобов`язався виростити і передати у власність Контрактанта сільськогосподарську продукцію (надалі - Продукція) визначену у Додатках до цього Договору, та вирощену Виробником на земельних ділянках, які наведені у Додатку № 1 до цього Договору, а Контрактант зобов`язався сприяти Виробнику у вирощуванні зазначеної Продукції, прийняти і провести розрахунки за Продукцію на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1. цього Договору загальна вартість продукції, що постачається згідно з Договором визначається в додатках до цього Договору. Ціна та кількість продукції можуть бути скориговані на дату поставки продукції. Коригування ціни має бути здійснено виходячи із середніх ринкових цін на Продукцію з поля (до сушення, очищення тощо) з урахуванням якісних характеристик. Зміна ціни з відображається у відповідних додатках до договору.

За умовами п. 2.2. цього Договору оплата продукції за даним договором у розмірі 100% вартості Продукції, враховуючи п. 2.3. цього Договору, здійснюється протягом 30 календарних днів після підписання уповноваженими представниками Сторін видаткових накладних про передачу Продукції, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виробника, в строки, визначені у Додатку до даного Договору.

У п. 2.3. цього договору зазначено, що при здійсненні розрахунків за продукцію, зобов`язання Контрактанта з оплати Продукції зменшуються на вартість переданих Контрактантом Виробнику товарно-матеріальних цінностей та/або виконаних робіт та/або наданих послуг для виробництва Продукції на умовах цього договору.

Незалежно від інших положень договору, Контрактант сплачує виробнику грошові кошти у сумі 700 000,00 грн. Така сплата здійснюється незалежно від вартості переданих виробнику матеріально - технічних ресурсів та/або виконаних робіт та/або наданих послуг, та не допускається заміна вказаної оплати на інші форми розрахунку, у тому числі на зарахування зустрічних взаємних вимог. Такий платіж сплачується Контрактантом Виробнику протягом 15 робочих днів з моменту переходу права власності на всю продукцію, котра зазначена у додатках до договору (п. 2.5. Договору).

Отже, за умовами договору Контрактації при здійснені розрахунку Контрактантом за вирощену продукцію враховується вартість наданих ним робіт/послуг, які були виконані для виробництва продукції.

Згідно з п. 9.1, 9.2. договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та закріплення їх печатками і закінчується 31.12.2020, але не пізніше моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань в рамках цього договору.

Згідно з Додатком №1 до договору Контрактації загальна площа земельних ділянок, на яких буде здійснено виробництво сільськогосподарської продукції (соняшнику) складає 1 610,87 га на території Городищенської сільської ради 601,42 га, та на території Білокриницької сільської ради - 1 009,45 га.

10.04.2020 між ДП "ДГ "Білокриницьке" (замовник) та ПП "Холдер Агро" (підрядник) укладено Договір підряду № 1004 (далі - Договір підряду), за умовами якого замовник доручив проведення робіт та зобов`язався оплатити їх вартість в порядку та строки визначені цим договором, а підрядник в свою чергу зобов`язався залучити власних працівників та виконати власною технікою, сільськогосподарські роботи на площі 1 610,87 га +/- 15%.

Пунктом 2.1. договору підряду передбачено, що підрядник забезпечує виконання сільськогосподарських робіт, передбачених цим договором, в терміни, визначені сторонами у додатках до цього договору. Місце виконання робіт - Городищенська та Білокриницька сільські ради Рівненської області.

Відповідно до п. 3.3, 3.4 Договору підряду загальна вартість сільськогосподарських робіт, фактично виконаних підрядником за цим договором фіксується сторонами в акті приймання-передачі виконаних робіт. Замовник здійснює оплату підряднику по факту за виконані роботи протягом 3 банківських днів із дня підписання акта виконаних робіт та/або акту приймання-передачі виконаних робіт .

Відповідно до п. 4.1 Договору підряду прийомка-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт що надається підрядником замовнику в день закінчення виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.6 Договору підряду замовник зобов`язаний підписати акт приймання-передачі виконаних робіт протягом 3 банківських днів з моменту надання його підрядником або в цей же термін направити підряднику мотивовану відмову від підписання акту.

Згідно з п. 9.1. договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2020, а стосовно проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

На виконання Договору підряду, в силу необхідності забезпечити належне виконання умов договору контрактації, ПП "Холдер Агро" власними силами та власними засобами, використовуючи власні комплекси сільськогосподарської техніки, паливно-мастильні матеріали та насіннєвий матеріал, за дорученням замовника проведено сільськогосподарські роботи, передбачені Договором підряду, та засіяно насінням 1 610,87 га площі, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт № 1 від 28.04.2020 на суму 1 288 696,00 грн, № 2 від 28.04.2020 на суму 2 190 783,20 грн № 3 від 28.04.2020 на суму 3 463 370,50 грн, № 4 від 25.05.2020 на суму 2 158 565,80 грн, № 5 від 25.05.2020 на суму 1 771 957,00 грн, № 6 від 26.10.2020 на суму 5 304 950,00 грн, № 7 від 26.10.2020 на суму 5 799 132,00 грн, № 8 від 20.10.2020 на суму 7 284 354,14 грн, а всього на загальну суму 26 421 426, 38 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 15.06.2021 у справі № 918/215/21 позовні вимоги Приватного підприємства "Холдер Агро" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України про стягнення заборгованості за договором підряду №1004 від 10.04.2020 задоволено та стягнуто з відповідача 26 421 426,38 грн.

Таким чином, за умовами договору підряду, на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні у ДП "ДГ "Білокриницьке" та знаходиться на території Городищенської та Білокриницької сільських рад Рівненської області, починаючи з 10.04.2020 ПП "Холдер Агро" здійснювало усі сільськогосподарські роботи з вирощування урожаю 2020 року.

Договір контрактації та Договір підряду мають спільний (однаковий) предмет правового регулювання - порядок розрахунку за надані сільськогосподарські роботи на площі 1 610,87 га за 2020 рік.

Відповідно до положень Статуту та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП "ДГ "Білокриницьке" є державним комерційним унітарним підприємством, що діє на основі державної форми власності, та перебуває у безпосередньому підпорядкуванні Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань органом управління майном ДП "ДГ "Білокриницьке" є Національна академія аграрних наук України (ідентифікаційний код 00024360), яка погоджує вчинення правочинів, якщо балансова вартість майна, або послуг чи сума коштів що підлягають наданню, відчуженню, отриманню або передачі відповідно до зобов`язання перевищує 10% вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності підприємства.

Згідно вимог ст. 73-2 ГК України, правочини, що укладені у 2019 році на суму понад 10% від вартості активів ДП ДГ "Білокриницьке", тобто на суму понад 7 682 100,00 грн, підлягали погодженню органом управління державним майном - Національною академією аграрних наук України.

Як встановлено у рішенні Господарського суду Рівненської області судом від 15.06.2021 у справі № 918/215/21 загальна сума договору підряду склала 26 421 426, 38 грн.

Листом № 02-06/124 від 06.07.2021 арбітражний керуючий І. Захарко звернувся до Національної академії аграрних наук України з проханням надати інформацію про погодження Договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020 та Договору підряду №1004 від 10.04.2020, укладених ПП "Холдер Агро" та ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

У листі № 14-240 від 12.07.2021 НААН України повідомила арбітражного керуючого Захарка 1.1, про те, що в жовтні НААН України стало відомо про укладення вказаних договорів. Крім того, НААН України зазначила про те, що вказані договори за своєю суттю мають ознаки прихованої оренди державної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на території Городищенської та Білокриницької сільських рад загальною площею 1610,87 га, та знаходиться на праві постійного користування у ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України, а також зазначила, що Договір контрактації не погоджувала.

Крім того, позовні вимоги позивача обґрунтовані фактом укладання між ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України та ПП "Холдер Агро" удаваних правочинів договорів оренди землі, що укладено із порушенням приписів чинного законодавства, в результаті укладення якого відповідачу-2 фактично було передано в користування земельні ділянки, які розташовані на території Городищенської сільської ради 601,42 га, та на території Білокриницької сільської ради - 1 009,45 га на платній основі - 700 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позов, арбітражний керуючий зазначив, що перелічені договори, укладені відповідачами 1 та 2 укладено з порушенням земельного законодавства та не погодженні з боку органу управління підприємством. Та на переконання позивача такі дії вчинені в порушення вимог ст. 73-2 Господарського кодексу України, якою визначено обов`язок отримувати погодження від органу управління на укладення господарських договорів, та заборону ділити предмет господарського зобов`язання з метою ухилення від передбаченого цією статтею порядку прийняття рішень про вчинення значного господарського зобов`язання, а тому є підстави для визнання зазначених договорів недійсними.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з чинним законодавством, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

За вимогами ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчиняться в формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

За умовами ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 4 ст. 174 ГК України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Нормами ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, установлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили (ст.235 ЦК України).

Удаваний правочин може бути визнаний недійсним на підставі ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 203 ЦК України, оскільки зовнішнє волевиявлення сторін не збігається з їх внутрішньою волею. Обов`язковою ознакою удаваного правочину є фактичне встановлення між сторонами правочину інших правовідносин, ніж ті, щодо яких було оформлено відносини.

Специфіка удаваного правочину полягає в тому, що він, існуючи в парі з іншим правочином, який ним прикривається, є завжди таким, що не відповідає положенням ЦК України, тобто є удаваним. Другий же правочин (прихований) може бути як дійсним, так і недійсним, у залежності від того, наскільки він відповідає вимогам до правочинів, що містяться в ст. 203 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 925/1199/18.

Тобто, удаваний правочин вчинюється для прикриття іншого правочину, внаслідок чого в наявності два правочини - прихований і удаваний - такий, що прикриває перший правочин. Удаваний правочин, на відміну від прихованого, сторонами не виконується. Відповідні права і обов`язки сторонами не реалізуються. Сторони правочину виконують тільки ті обов`язки та реалізують ті права, що випливають із прихованого правочину. З учиненням удаваного правочину сторони навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді має місце. Удавані правочини - це правочини з дефектами волі такого правочину та мети.

Кінцевою метою позивача в такому спорі є доведення перед судом справжнього волевиявлення сторін, мети вчинення фактичного правочину та невідповідності такого правочину вимогам законодавства.

Прихований правочин завжди підлягає оцінці з точки зору відповідності його загальним умовам чинності правочину і сам факт прикриття його іншим правочином не може бути підставою його недійсності. Закон не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосувати до відносин сторін норми, що регулюють той правочин, який сторони дійсно мали на увазі. Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), суд на підставі ст. 235 ЦК України має визначити, який правочин насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним.

Як встановлено судом із матеріалів справи, загальна сума договору підряду становить 26 421 426, 38 грн, тобто суму понад 10% від вартості активів ДП ДГ "Білокриницьке" 7 682 100,00 грн та передбачає необхідність погодження його з органом управління - НААН України.

Обґрунтовуючи свій позов, арбітражний керуючий вказав на порушення відповідачами 1 та 2 вимог ст.73-2 ГК України, а саме вчиненням державним унітарним підприємством ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України значного господарського зобов`язання, за відсутності погодження з органом, до сфери управління якого належить останній.

Відповідно до ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. У випадках, установлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

За приписами ч. 1, 2 ст.97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, для вчинення правочину орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, повинна мати необхідний обсяг цивільної правоздатності та дієздатності, і зобов`язана не перевищувати своїх повноважень.

Згідно з приписами ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (в разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (в разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші. Особливості управління підприємствами окремих видів (організаційних форм підприємств) установлюються цим Кодексом та законами про такі підприємства.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГК України державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління.

Згідно зі Статутом ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України підприємство засноване на основі державної власності, перебуває в віданні НААН України, як органу управління державним майном.

Водночас за ч. 1 ст. 73-2 ГК України значним господарським зобов`язанням державного унітарного підприємства визнається господарське зобов`язання, що вчиняється державним унітарним підприємством, якщо ринкова вартість майна, робіт, послуг, що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності. Статутом державного унітарного підприємства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення господарського зобов`язання до значного господарського зобов`язання.

Значне господарське зобов`язання підлягає погодженню наглядовою радою державного унітарного підприємства або, в випадках, передбачених законом, органом, до сфери управління якого відноситься державне унітарне підприємство, в порядку, передбаченому цією статтею.

Частиною 2 наведеної норми передбачено, що рішення про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності, приймається наглядовою радою (у разі її утворення) або органом, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Забороняється ділити предмет господарського зобов`язання з метою ухилення від передбаченого цією статтею порядку прийняття рішень про вчинення значного господарського зобов`язання (ч. 4 ст. 73-2 ГК України).

Згідно з річною фінансовою звітністю за 2019 рік вартість активів ДП ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України, виходячи з розміру яких мало бути визначено яке господарське зобов`язання державного унітарного підприємства підпадає під поняття значного в розумінні ч. 1 ст. 73-2 ГК України, на момент укладення оскаржуваних правочинів становила 76 821 000,00 грн (7 682 100,00 грн - 10%).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 73-2 Господарського кодексу України укладення перелічених договорів потребувало погодження НААН України як органу, до сфери управління якого належить відповідач-1.

З урахуванням установлених обставин, суд дійшов висновку, що при укладанні оспорюваних договорів керівником ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України перевищено свої повноваження.

За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним.

Тобто, факт виконання договору не може впливати на можливість визнання договору недійсним за умови наявності відповідних на те правових підстав.

Отже, вчинення ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України дій щодо фактичного виконання оскаржуваних правочинів у даному випадку не може свідчити про його наступне схвалення з боку держави, з огляду на те, що значне господарське зобов`язання за договором може виникати в державного унітарного підприємства виключно після отримання згоди органу управління, до сфери управління якого належить підприємство, на вчинення значного господарського зобов`язання (ст. 73-2 ГК України).

За ч. 5 ст. 73-2 ГК України значне господарське зобов`язання, вчинене з порушенням порядку, передбаченого ч. 1-4 цієї статті, може бути визнане судом недійсним за позовом державного унітарного підприємства або органу, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Як встановлено судом, 10.04.2020 ПП "Холдер Агро" фактично отримало право використовувати земельні ділянки державної власності, що знаходяться на території Городишенської сільської ради, площею 601, 42 га та Білокриницької сільської ради, площею 1009, 45 га, за умовами Договору № 0804ВК на платній основі за 700 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно зі ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

Згідно з положеннями ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 № 5245-VI з дня набрання чинності цим Законом.

У державній власності залишаються: а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони; б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; в) землі зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" п.3 цього розділу.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Викладені вище приписи чинного законодавства України у своїй сукупності, з урахуванням передання відповідачу-2 земельних ділянок у постійне користування з земель державної власності, дозволяють суду дійти висновку про доведеність факту порушення прав позивача.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У ст. 15 цього закону визначені істотні договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору, орендна п лата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунку строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Проаналізувавши умови договору контрактації сільськогосподарської продукції №М0804ВК від 08.04.2020 та договору підряду № 1004 від 10.04.2020, суд установив, що умови цих договорів містять всі істотні умови оренди земельної ділянки, а саме: об`єкт оренди - земельні ділянки державної форми власності перебувають на праві постійного користування в ДП "ДГ "Білокриницьке" розташовані на території Городищенської сільської ради та Білокриницької сільської ради, дата укладення та строк дії договору оренди - з 08.04.2020 по 31.12.2020, умови оплати - Контрактант сплачує Виробнику грошові кошти в сумі 700 000,00 грн.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України "Про оренду землі", ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з п. 5.6 рішення Конституційного Суду України у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 92 п. 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України від 22.09.2005 справі №1-17/2005 встановлено, що суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди. Хоча власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками (оренді частині передачі земель у суборенду за згодою власника), а постійні користувачі такої можливості позбавлені.

Відтак, наукові установи та державні підприємства дослідного господарства Академії не можуть передавати в оренду земельні ділянки, які перебувають у їх постійному користуванні, оскільки це заборонено законодавством України.

Таким чином, приховування надання в оренду державних земельних ділянок, що знаходяться на території Городищенської сільської площею 601,42 га, та Білокриницької сільської ради, площею 1009 га, що перебувають на праві постійного користування у ДП "ДГ "Білокриницьке" здійснювалось тому, що передача державної земельної ділянки в оренду землекористувачем є незаконною.

Проте, в порушення вимог цього закону, вказаний порядок при укладенні спірного договору дотримано не було, що дозволяє суду дійти висновку про укладання удаваного договору про обробіток землі № 22/03 від 22.03.2021 із порушенням вимог Закону України "Про оренду землі", що має наслідком необхідність визнання такого договору недійсним.

У відповідності до ч.1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності без встановлення строку.

Традиційно право володіння розуміється як належність об`єкта певному суб`єкту, фактичне панування суб`єкта над об`єктом, право користування як процес виробничого застосування і споживання корисних властивостей об`єкта, а також створених за його допомогою благ.

Будучи специфічним правом, право постійного користування характеризується обмеженим суб`єктно - об`єктними складом, об`єктом права власності можуть бути лише земельні ділянки державної або комунальної форми власності, суб`єктами - лише юридичні особи, визначені законом.

Право постійного користування є одним з двох можливих титулів, що надає право користуватися землею, глава 15 ЗК України передбачає право користування землею на праві постійного користування та на праві оренди землі.

Права землекористувачів визначені ст. 95 ЗК України, відповідно до якої землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Таким чином, саме ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України наділене правом постійного користування земельними ділянками.

Законодавець не передбачає винятків щодо можливості реалізації права землекористувача на праві постійного користування, зокрема і в частині самостійного господарювання на землі.

Договором щодо права постійного користування такі винятки не можуть бути передбачені оскільки відповідне право не може виникати на договірних підставах.

Формулювання законодавця "право самостійного господарювання" підкреслює диспозитивність реалізації права самостійного господарювання безпосереднім землекористувачем, але не свідчить про можливість права господарювання іншою особою, або передачі такого права, підкреслюючи, що таке господарювання має відбуватися самостійно.

Землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки (ч.1 ст. 96 ЗК України).

Отже, правовий статус постійних землекористувачів визначається ст.92, 95, 96 ЗК України, якими передбачено права постійного землекористувача передавати земельну ділянку у вторинне користування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.06.2019 у справі № 910/22880/17, від 01.10.2020 у справі № 910/21935/17.

Державний акт на право постійного користування не є тим документом, який надає право користувачу земельної ділянки надавати третім особам земельну ділянку, тобто розпоряджатися нею у тому числі шляхом надання в оренду чи у спільну діяльність оскільки цим правом наділений відповідний орган, уповноважений державою на здійснення цих функцій.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 915/166/17, від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18, від 06.11.2019 у справі № 916/1424/18, від 07.07.2021 у справі № 903/601/20.

Відтак сторонами не був дотриманий порядок передачі земельних ділянок в оренду.

Статтею 180 ГК України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови,визначені такими за законом чи необхідності для переговорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За ст. 189 ГК України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

Умовами Договору №0804ВК встановлено, що загальна вартість Продукції, що постачається згідно з Договором визначається в Додатках цього Договору. Ціна та продукції будуть скориговані на дату поставки Продукції. Коригування ціни має бути здійснено виходячи із середніх ринкових цін на продукцію з поля (сушення, очищення тощо) з урахуванням якісних характеристик. Зміна ціни відображається у відповідних додатках до Договору (п. 2.1). При цьому до договору не було підкріплено жодного Додатку, який би свідчив про чітко встановлену ціну договору та відповідно до умов Договору повинен бути невід`ємною його частиною, що у свою чергу, суперечить нормам Цивільного і Господарського кодексів.

За висновком суду, договір контрактації та договір підряду містить усі істотні умови, притаманні договору оренди, а саме: об`єкт оренди, дату укладення та строк дії договору, умови оплати.

З огляду на це, положення договорів містять ознаки того, що відповідач -1 передав в оренду відповідачу - 2 земельну ділянку площею 1 610, 87 га з визначенням розміру орендної плати за її користування.

Визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен установити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Зважаючи на встановлені обставини справи та враховуючи наведені положення діючого законодавства, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для визнання недійсними Договору підряду № 1004 від 10.04.2020 та Договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, що вчинені відповідачами 1 та 2 з порушенням ч. 2 ст. 73-2 ГК України, за відсутності в ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України повного обсягу цивільної дієздатності на вчинення значних господарських зобов`язань, за відсутності погодження органу, до сфери управління якого належить останній.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи на наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову як обґрунтованого, доведеного наданими доказами та не спростованого відповідачами.

Щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги розпорядника майна Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України - Захарка Івана Ігоровича до Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України до Приватного підприємства "Холдер - Агро" про визнання недійсними Договору підряду № 1004 від 10.04.2020 та Договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 4 540,00 грн.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача-2 ПП "Холдер - Агро".

Керуючись ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати недійсним Договір контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, укладений між Приватним підприємством "Холдер - Агро" (ідентифікаційний код 37938319) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України" (ідентифікаційний код 00729574).

3. Визнати недійсним Договір підряду № 1004 від 10.04.2020, укладений між Приватним підприємством "Холдер - Агро" (ідентифікаційний код 37938319) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України" (ідентифікаційний код 00729574).

4. Стягнути з Приватного підприємства "Холдер - Агро" (48522, Тернопільська область, Чортківський район, с. Васильків, ідентифікаційний код 37938319) на користь розпорядника майна Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України арбітражного керуючого Захарка Івана Ігоровича (02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4-а, офіс 93) - 4 540,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 08 квітня 2022 року.

Суддя Бережнюк В.В.