ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2022 р. Справа №914/2390/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.,

секретар судового засідання Олійник Н.Б.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Кліматронік від 04.02.2022

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.01.2022 (суддя Король М.Р.) про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

у справі № 914/2390/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кліматронік

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Прана Платінум

про визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Товариства інформацію, зобов`язання вчинити дії, стягнення 981300,00 грн. збитків,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Прана Платінум

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Кліматронік

про заборону вчиняти дії, вилучення з цивільного обороту та знищення об`єктів, вилучення з цивільного обороту та знищення матеріалів та знаряддя

за участю представників:

від позивача (за первісним позовом) не з`явився;

від відповідача (за первісним позовом) не з`явився

Товариство з обмеженою відповідальністю Кліматронік звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Прана Платінум про визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію позивача інформацію, зобов`язання вчинити дії, стягнення 981300,00 грн. збитків. Товариство з обмеженою відповідальністю Прана Платінум звернулось до Господарського суду Львівської області із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Кліматронік про заборону вчиняти дії, вилучення з цивільного обороту та знищення об`єктів, вилучення з цивільного обороту та знищення матеріалів та знаряддя.

25.01.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю Кліматронік звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просило вжити заходи забезпечення позову у справі № 914/2390/21, шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Прана Платінум», його директору Кузичу Роману Романовичу вчиняти дії по надсиланню третім особам інформації про контрафактність товару, виробленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Кліматронік» із застосуванням запатентованих технологій Товариством з обмеженою відповідальністю «Прана Платінум».

В обґрунтування заяви про застосування заходів забезпечення первісного позову заявник покликається на поширення відповідачем недостовірної інформації про «контрафактність» товару позивача, шляхом надсилання листів, зокрема, вказує, що відповідачем така інформація поширюється закордонним контрагентам позивача з непрямою рекомендацією не купувати продукцію позивача, що, на думку останнього, ставить під загрозу продаж товару позивача та спричиняє останньому збитки. На переконання позивача, є достатні підстави вважати, що відповідач продовжуватиме вказані протиправні дії, що істотно ускладнить і навіть унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, істотно ускладнить чи навіть унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.01.2021 року у справі № 914/2390/21 (суддя М.Р. Король) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліматронік» про забезпечення позову (вх.№243/22 від 25.01.2022р.) у справі №914/2390/21 відмовлено повністю (а.с. 85-89).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів, в підтвердження викладених обставин, а також в підтвердження того що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. На переконання суду першої інстанції, заборона відповідачеві публічно поширювати будь-яку інформацію, пов`язану із товаром позивача, є неадекватною щодо обраного позивачем предмету спору, тобто не відповідає позовним вимогам, на забезпечення яких вона має вживатися, та неспівмірною щодо заявлених вимог.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач (за первісним позовом) оскаржив її в апеляційному порядку, вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, незаконною, прийнятою без повного та правильного встановлення обставин, які мають значення для справи, у зв`язку з чим просив вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволити.

У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на наступне:

1) суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив, яким саме чином забезпечення позову порушить права третіх осіб та чому він (як вважає суд) безпосередньо не пов`язаний із предметом спору;

2) скаржник наголошує, що відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не оцінив обставини цієї справи з урахуванням правової позиції викладеної у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 справа № 910/1040/18;

3) звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ТзОВ «Кліматронік» не просило суд вживати заходи забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог (і при цьому спір не вирішується по суті), а просило вжити захід забезпечення позову, який прямо пов`язаний із предметом спору (визнання інформації недостовірною та її спростування);

4) скаржник вказує, що безпідставно відмовивши у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд не оцінив співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову (яких не може бути з урахуванням обраного позивачем заходу забезпечення) з негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (подальше приниження ділової репутації та завдання збитків розповсюдженням інформації листами).

Відповідач (за первісним позовом) у письмовому відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції вважає законною, обґрунтованою та прийнятою із правильним застосуванням норм матеріального права та у відповідності з нормами процесуального права. Зокрема, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відповідач (за первісним позовом) мав право надсилати претензії щодо усунення порушення патентних прав. Інформація, викладена у претензії, за змістом відповідає чинному законодавству. ТзОВ «Прана Платінум» є законним володільцем прав інтелектуальної власності, що вбачається з патенту України на корисну модель № 146223 від 27.01.2021 «Система вентиляції з рекуперацією тепла», власниками патенту є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . ТзОВ «Прана Платінум» уклало з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ліцензійний договір від 28.01.2021, відтак Товариство відповідача має право на пред`явлення претензій та позову щодо усунення порушення патентних прав. Стверджує, що право пред`явити претензію це правомірні дії, за які не може наступати жодна відповідальність. Крім того, якщо звернути увагу на позовні вимоги (визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Товариства інформацію, зобов`язання вчинити дії, стягнення 981300,00 грн. збитків) очевидним є те, що у разі якщо твердження позивача викладені у позові, знайдуть своє підтвердження та буде ухвалено рішення про задоволення позовних вимог, «порушені» права позивача будуть захищені та відновлені, а отже, не буде жодної необхідності звертатися з іншими позовами, що відповідно виключає необхідність забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач (за первісним позовом). Відповідач (за первісним позовом) також звертає увагу на те, що рішенням Господарського суду Львівської області від 09.02.2022 у справі № 914/2390/21 в задоволенні первісного позову відмовлено повністю, зустрічні позовні вимоги повністю задоволено. Просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач (за первісним позовом) (скаржник) не забезпечив явку уповноваженого представника в судове засідання, надіслав на електронну адресу суду заяву від 28.03.2022, в якій подану апеляційну скаргу підтримує повністю та просить таку задоволити, розгляд судового засідання 29.03.2022 проводити без участі представника ТзОВ «Кліматронік».

Відповідач (за первісним позовом) подав клопотання від 29.03.2022, в якому просить справу № 914/2390/21 розглядати без участі уповноваженого представника ТзОВ «Прана Платінум».

Крім того, 29.03.2022 о 12 год. 34 хв. на електронну адресу суду, надійшла заява від представника позивача (за первісним позовом), в якій останній просить відкласти на тиждень розгляд справи призначений на 29.03.2022. Колегія суддів не надає оцінки поданій заяві, оскільки така надійшла після завершення судового засідання.

Розглянувши матеріали апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 25.01.2022 про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліматронік» про забезпечення позову у справі №914/2390/21, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з огляду на наступне:

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з пунктами 2, 4 частинии 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Так, в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, серед іншого, з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Саме обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист порушених прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших осіб.

Аналіз положень ст. 136, 137 ГПК України вказує на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду по суті і не не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може ґрунтуватись на самих лише припущеннях позивача. Позивач повинен довести наявність обставин для забезпечення позову та необхідності забезпечення судом збалансованості інтересів усіх учасників процесу.

З метою мінімізації можливих зловживань із забезпеченням позову, процесуальним законодавством визначено наступне: по-перше, суду має бути надане підтвердження існування реальної загрози невиконання чи ускладення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; по-друге, забезпечення позову має бути обґрунтованим, тобто заявник повинен обґрунтувати, чому невжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, та як саме; по-третє, вид забезпечення позову повинен відповідати позовним вимогам та їхньому обсягу.

При цьому, вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а ще й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із поданої Товариством з обмеженою відповідальністю Кліматронік заяви про забезпечення позову, заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони ТзОВ «Прана Платінум», його директору Кузичу Роману Романовичу вчиняти дії по надсиланню третім особам інформації про контрафактність товару, виробленого ТзОВ «Кліматронік» із застосуванням запатентованих технологій ТзОВ «Прана Платінум».

При цьому, саме лише покликання заявника у заяві на недобросовісну поведінку відповідача, яка, як вказує заявник, полягає у поширенні недостовірної інформації про «контрафактність» товару позивача, шляхом надсилання листів, в тому числі і закордонним контрагентам позивача з непрямою рекомендацією не купувати продукцію позивача, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, оскільки, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що подальше існування у публічному інформаційному просторі відповідної інформації очевидно істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Подана ТзОВ «Кліматронік» заява про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника і при цьому ним не обґрунтовано та не доведено необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, не надано доказів в підтвердження ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому у разі невжиття таких заходів. При цьому, зроблені заявником висновки не можуть ґрунтуватись на самих лише побоюваннях та припущеннях, а лише на належних доказах.

Частинами 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Кліматронік» заяви про забезпечення позову, з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (за первісним позовом), за захистом яких він звернувся.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в ухвалі Господарського суду Львівської області від 25.01.2022 року у справі №914/2390/21.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для даної справи, надав належну оцінку дослідженим доказам.

Оскаржувану ухвалу суду прийнято у відповідності з вимогами процесуального права, тому її слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 234, 235, 255, 269, 275, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.01.2022 про відмову у забезпеченні позову у справі № 914/2390/21 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, та оскарженню не підлягає.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено і підписано 30.03.2022.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік