ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"29" березня 2022 р. Справа №914/1261/20
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого - судді Бонк Т.Б.,
Суддів Матущака О.І.,
розглянувшии заяву представника Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" адвоката Посікіри Р.Р. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу від 20.01.2022 (вх. суду від 26.01.2022 №01-05/344/22),
понесених під час розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" від 03.06.2021 б/н (вх. суду від 10.06.2021 №01-05/1994/21)
на рішення Господарського суду Львівської області від 06.05.2021, повний текст складено 17.05.2021 (суддя Крупник Р.В.)
у справі № 914/1261/20
за позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", м. Львів
до відповідача: Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго", м. Львів
про: стягнення боргу, інфляційних втрат, 3% річних, пені та компенсації
та за зустрічним позовом: Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго", м. Львів
до : Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", м. Львів
про: визнання договору реструктуризації №557/20 від 24.07.2020 укладеним
У травні 2020року АТ «Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" (далі-АТ «Львівгаз») звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та Львівської міської ради про солідарне стягнення 15 607 691,99грн, з яких 8 317 922,50грн заборгованість за розподіл природного газу, 35 094,15грн інфляційних втрат, 155 805,75грн 3%річних, 782 646,36грн пені та 6 316 223,23грн компенсації.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.05.2021 у справі № 914/1261/20 первісний позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 108 965,64 грн пені, 155 805,75 грн 3% річних, 35 094,15 грн інфляційних втрат та 4495,02 грн судового збору. У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено. Закрито провадження у справі в частині стягнення з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» 11 368 475,53 грн боргу, у зв`язку з відсутністю предмета спору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, скаргу АТ"Оператор газорозподільної системи "Львівгаз"(позивач) оскаржило рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 апеляційну скаргу АТ"Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" на рішення Господарського суду Львівської області від 06.05.2021 у справі № 914/1261/20 - залишено без задоволення, рішення залишено без змін.

Під час перегляду рішення в апеляційному порядку у відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що йому надається правова допомога на підставі укладеного з АБ Романа Посікіри договору від 20.08.2020, за умовами якого сума витрат відповідача на правову допомогу, пов`язаних з представництвом його інтересів в апеляційному суді становить 35 000,00грн.

У судовому засіданні 18.01.2022, за результатом проведення якого апеляційним судом винесено постанову, представник відповідача просив стягнути з позивача на користь відповідача 35 000,00грн витрат на правову допомогу.

21.01.2022 представник ЛКП "Залізничнетеплоенерго" адвокат Посікіра Р.Р. подав заяву про стягнення 35 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду апеляційної скарги(вх. суду від 26.01.2022 №01-05/344/22).

До вказаної заяви представник відповідача долучив акт приймання-передачі наданих послуг від 20.01.2022 за договором №02/07 від 20.08.2020 на суму 35 000,00грн.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 розгляд заяви представника ЛКП "Залізничнетеплоенерго" адвоката Посікіри Р.Р. про стягнення судових витрат на правничу допомогу призначено на 01.03.2022.

03.03.2022 позивач подав клопотання про зменшення розмір витрат на правову допомогу відповідача до 5 000,00грн, яке обгрунтоване тим, що надані адвокатом відповідача послуги є незначними за обсягом та не вимагали значних витрат часу, зокрема, адвокат підготував відзив на апеляційну скаргу та взяв участь у двох судових засіданнях апеляційного суду, у зв`язку з чим позивач вважає, що заявлені відповідачем 35 000,00грн є явно неспівмірними із складністю справи, витраченим адвокатом часом та обсягом наданих послуг.

Ухвалою від 09.03.2022 розгляд заяви представника ЛКП "Залізничнетеплоенерго" адвоката Посікіри Р.Р. про стягнення судових витрат на правничу допомогу призначено в судовому засіданні на 29.03.2022 без виклику сторін.

Розглянувши заяву відповідача, подану адвокатом Посікірою Р.Р. про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача 35 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Верховний Суд у постанові від 30.11.2020 у справі №922/2869/19 вказав, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

-має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Матеріалами справи підтверджено, що під час розгляду справи апеляційним судом інтереси відповідача представляв адвокат Посікіра Р.Р. на підставі ордеру на надання правової допомоги №1111329 від 06.12.2021, який виданий згідно з договором №02/07 від 20.08.2020, який укладений ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та АБ Романа Посікіри.

У п. 5.1. вказаного договору сторони встановили фіксовану суму гонорару адвоката у розмірі 165 000,00 грн.

Разом з цим, у п 5.2. договору визначено, що гонорар у справі обумовлено для відшкодування судових витрат з такого розрахунку:

-55 000,00 грн - вартість представництва клієнта у справі №914/1261/20 за позовом АТ «Львівгаз» про стягнення заборгованості в суді першої інстанції;

-55 000,00 грн - вартість представництва клієнта у справі №914/1261/20 за зустрічним позовом Залізничнетеплоенерго до Львівгаз в суді першої інстанції або іншим позовом клієнта до АТ «Львівгаз», вирішення якого впливає на розгляд справи №914/1261/20;

-35 000,00 грн - вартість представництва клієнта у справі №914/1261/20 в суді апеляційної інстанції;

- 20 000,00 грн - вартість представництва клієнта у справі №914/1261/20 в суді касаційної інстанції.

Факт надання правової допомоги (послуг) бюро підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг (п. 5.6).

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень №2828 від 26.08.2020 та №2901 від 09.09.2020 ЛКП «Залізничнетеплоенерго» перерахувало АБ Романа Посікіри 165 000,00грн гонорару за надання правової допомоги на підставі договору №02/07 від 20.08.2020.

20.01.2022 сторони підписали акт приймання-передачі №4 наданих послуг за договором №02/07 від 20.08.2020, відповідно до п.2 бюро надало такі послуги:

-24.06.2021 - правова оцінка апеляційної скарги АТ «Львівгаз»;

-25.06.2021- підготовка відзиву на апеляційну скаргу;

-26.06.2021 - направлення відзиву на апеляційну скаргу;

-07.12.2021,18.01.2022 - участь у судових засіданнях Західного апеляційного господарського суду;

-18.01.2022-консультація клієнта щодо ухваленої постанови;

-19.01.2022-підготовка заяви про стягнення судових витрат.

Сторони погодили, що бюро надало, а клієнт прийняв надання правничих послуг згідно з п.5.2 договору на загальну суму 35 000,00грн.

Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 у справі №916/1830/19 зазначав, що підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обґрунтованість і правомірність її оплати.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи апеляційним судом адвокат Посікіра Р.Р. від імені відповідача подав відзив на апеляційну скаргу на 8 арк.,представляв інтереси відповідача у судових засіданнях 07.12.2021 та 18.01.2022, подав заяву про стягнення судових витрат на 3 арк.

За змістом пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Як зазначено вище, за результатом розгляду поданого АТ «Львівгаз» позову суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився апеляційний суд, про часткове задоволення первісних позовних вимог (з загальної суми заявлених вимог в розмірі 15 607 691,99грн задоволено 299 865,54грн, відмовлено у стягненні 3 939 350,92грн, врешті - провадження у справі закрито), відтак колегія суддів вважає, що витрати на професійну правничу допомогу за первісним позовом підлягають стягненню з позивача на користь відповідача у розмірі 8 750,00грн пропорційно до первісних позовних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено.

Доводи позивача про неспівмірність заявлених витрат із складністю справи, витраченим адвокатом часом та обсягом наданих послуг, апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що матеріалами справи підтверджено надання адвокатом відповідних послуг в апеляційному суді, з урахуванням складності справи.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що заяву представника відповідача адвоката Посікіри Р.Р. про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу належить задоволити частково та відшкодувати відповідачу за рахунок позивача частину витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 750,00грн, в решті суму витрат залишити за відповідачем.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 281 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" адвоката Посікіри Р.Р. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, буд. 42; ) на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» (79054, м. Львів, вул. С. Петлюри, буд. 4А; ) 8 750,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строки та в порядку, які визначені статтями 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.04.2022

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді О.І. Матущак

Г.Г. Якімець