ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2022 Справа № 914/2877/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерколор - Україна», м. Львів

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», м. Київ

про стягнення 138 851,19 грн

Суддя Мороз Н.В.

При секретарі Пришляк М.С.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Позовну заяву подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерколор-Україна» до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про стягнення 138 851,19 грн.

Ухвалою суду від 27.09.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків.

Ухвалою від 18.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.11.2021.

09.11.2021 підготовче засідання відкладено на 30.11.2021 з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.

Ухвалою від 11.11.2021 відмовлено у задоволенні заяв Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 30.11.2021 продовжено підготовче провадження на 30 днів з 20.12.2021. Підготовче засідання відкладено на 21.12.2021.

Ухвалою від 21.12.2021 відмовлено в задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» від 03.11.2021 про зміну підсудності та відкладено підготовче засідання на 20.01.2022.

Ухвалою від 20.01.2022 відмовлено в задоволенні клопотань відповідача від 18.01.2022 про зупинення провадження у справі та витребування доказів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 01.02.2022.

Ухвалою суду від 01.02.2022 судове засідання відкладено на 01.03.2022, про що відповідача повідомлено в порядку ст.121 ГПК України.

В судове засідання 01.03.2022 представники сторін не з`явились, причин неявки суду не повідомили.

21.03.2022 через службу діловодства господарського суду від представника позивача надійшла заява від 18.03.2022 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, згідно якої останній просить суд стягнути з ПАТ «Європейський страховий альянс» 27 134, 40 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання 22.03.2022 представники сторін не з`явились, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи, однак не забезпечили явки представників в судове засідання та не повідомили причин неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у матеріалах справи документами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Позиція позивача.

Позивач посилається на існування між сторонами правовідносин згідно Договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу №46117 від 03.09.2020, на підставі якого відповідач зобов`язаний сплатити позивачу частину недоплаченого страхового відшкодування, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого ТЗ, що мала місце 04.01.2021 у розмірі 138 851, 19 грн., на які відповідачем зменшено розраховану суму страхового відшкодування у зв`язку з тим, що стаж та вік водія застрахованого ТЗ не відповідають умовам Договору.

Позиція відповідача.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, а розмір страхового відшкодування - розрахованим та здійсненим відповідно до умов Договору страхування. Посилається, що згідно отриманих документів для виплати страхового відшкодування страховик (відповідач) вірно дійшов висновку щодо невідповідності віку/стажу водія на момент ДТП умовам Договору страхування та наявності підстав для зменшення розміру страхового відшкодування на 30%, оскільки на момент ДТП водієм була особа, вік якої становив 19 повних років, а стаж керування ТЗ - 39 днів, що суперечить умовам укладеного між сторонами договору, згідно якого допущені до управління ТЗ особи з водійським стажем понад 10 років та віком від 25 до 70 років.

Обставини справи.

03.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерколор - Україна» (позивач, за договором - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» (відповідач, за договором - страховик) укладено Договір № 46117 добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу (у двох частинах). Застрахованим транспортним засобом згідно умов вказаного Договору є легковий автомобіль DS 3 CROSSBACK, д.р.н. НОМЕР_1 , ринковою вартістю 706 330, 00 грн. Допущені до управління ТЗ особи на законних підставах з водійським стажем понад 10 років та віком від 25 до 70 років.

Згідно з умовами зазначеного Договору, страховик здійснює виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається у відповідності з умовами обраної страхувальником програми страхування (п.1.2).

Відповідно до п.1 Договору страхування, об`єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом; цивільною відповідальністю страхувальника за шкоду, заподіяну ТЗ внаслідок ДТП майну, життю та здоров`ю потерпілих - добровільне страхування цивільної відповідальності; життям, здоров`ям та/або працездатністю застрахованих осіб - добровільне страхування від нещасного випадку.

04.01.2021 о 22:58 год за адресою: м. Львів, вул. Листопадового Чину, 26 мала місце дорожньо-транспортна пригода - наїзд на транспортний засіб, що стоїть - по ходу руху, в результаті чого водієм легкового автомобіля Mercedes-Benz, GLE 53 AMG, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 (власник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліонентрі») завдано ушкодження легковому автомобілю DS 3 CROSSBACK, д.р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТзОВ «Інтерколор-Україна».

Факт ДТП підтверджується Довідкою №180885 (від 14.04.2021 вих. № 6758/41/121-2021) про дорожньо-транспортну пригоду, виданою Управлінням патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції. У вказаній Довідці у графі «Водій» (легкового автомобіля DS 3 CROSSBACK) зафіксовано - ОСОБА_2 , у графі «Посвідчення водія» вказано НОМЕР_3 дата: 27.11.2020.

05.01.2021 повідомленням про подію з транспортним засобом страхувальником (ТзОВ «Інтерколор-Україна») повідомлено страховика (ПАТ «Європейський страховий альянс») про настання страхового випадку у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу.

Відповідно до п. 7.2 Договору, після одержання заяви про настання страхового випадку та Договору, Страховик (його уповноважена особа) здійснює огляд пошкодженого ТЗ/ДО або майна Потерпілого. Дата огляду узгоджується Сторонами, а результати огляду зазначаються в протоколі огляду (дефектній відомості) ТЗ.

25.01.2021 судовим експертом Вербовим В.В. проведено огляд застрахованого ТЗ за участю представника позивача, про що складено відповідний Акт, у якому своїм підписом представник страхувальника засвідчив погодження щодо переліку пошкоджень ТЗ без зауважень.

Відповідно до п.п. 7.10.2.1.1, п.7.10.2.1 Договору, вартість ТЗ у пошкодженому стані визначається за одним із наступних варіантів за вибором Страховика: за результатами участі ТЗ в інтернет-аукціоні з продажу автомобілів (наприклад, AUTOonline ТОВ "Аудатекс Україна"), при цьому Страхувальник зобов`язаний прийняти зобов`язуючу пропозицію щодо продажу ТЗ, за умови направлення такої пропозиції Страховиком не пізніше ніж за 10 (десять) робочих днів до закінчення строку дії такої пропозиції. У разі невиконання Страхувальником цього обов`язку, Страховик не переглядає вартість ТЗ у пошкодженому стані та проводить розрахунок виплати страхового відшкодування із використанням вартості ТЗ у пошкодженому стані у розмірі, який зазначено в зобов`язуючій пропозиції.

З урахуванням п.7.10.2.1.1 Договору, вартість транспортного засобу/частин/майна (б/в або у пошкодженому стані) була визначена на онлайн-аукціоні з продажу автомобілів платформи AUTOonline ТОВ «Аудатекс Україна» - 222 700, 00 грн, як найвигідніша цінова пропозиція покупки пошкодженого ТЗ, запропонована під час проведення онлайн-аукціону.

Враховуючи вказані результати онлайн-аукціону, страховиком замовлено дослідження щодо визначення утилізаційної вартості автомобіля DS 3 CROSSBACK, д.р.н. НОМЕР_1 .

Згідно з Висновком №48 експертного автотоварознавчого дослідження від 03.03.2021, утилізаційна вартість зазначеного автомобіля, враховуючи дані про особливості стану транспортного засобу, що отримані при проведенні огляду 25.01.2021, становить 222 700,00 грн.

Відповідно до зобов`язуючої пропозиції, покупець-переможець онлайн-аукціону з продажу автомобілів платформи AUTOonline ТОВ «Аудатекс Україна» мав зобов`язання за ціновою пропозицією 222 700, 00 грн до 19.03.2021. Однак, останній ухилився від придбання у ТзОВ «Інтерколор-Україна» вказаного вище автомобіля.

У зв`язку з наведеним, 17.05.2021 ТзОВ «Інтерколор-Україна» звернулося листом до ПрАТ «Європейський страховий альянс» з проханням повторно провести онлайн-аукціон з продажу ушкодженого автомобіля DS 3 CROSSBACK, д.р.н. НОМЕР_1 .

Листом від 21.05.2021 № 25/26У ПАТ «Європейський страховий альянс» повідомило, що враховуючи зазначене прохання, може вдруге виставити залишки ТЗ на аукціон. Сума залишків для розрахунку страхового відшкодування в такому випадку не буде змінена.

Листом від 27.05.2021 № 27/26 ПАТ «Європейський страховий альянс» зазначено, що для визначення вартості збитку було призначено незалежну експертизу, згідно з Висновком №15 від 15.02.2021, вартість відновлювального ремонту ТЗ визначено в сумі 621 872, 34 грн, а ринкову вартість ТЗ визначено в сумі 685 537, 27 грн. Враховуючи наведене, на підставі п. 7.9 Договору, ПАТ «Європейський страховий альянс» зроблено висновок, що оскільки вартість відновлювального ремонту ТЗ перевищує 70% від страхової суми, ТЗ зазнав конструктивну загибель.

В свою чергу позивачем також замовлено експертне дослідження, за результатом якого отримано Висновок № 19 по визначенню вартості матеріального збитку від 25 лютого 2021 (вартістю 2 800, 00 грн), яким підтверджено, що ринкова вартість автомобіля DS 3 CROSSBACK, д.р.н. НОМЕР_1 в цінах на 04.01.2021 до моменту його пошкодження у ДТП (без врахування пошкоджень отриманих і внаслідок ДТП), становила: 685 537,27 грн.

Листом від 01.06.2021 №7/21 ТзОВ «Інтерколор-Україна» звернулося з пропозицією до ПрАТ «Європейський страховий альянс» розглянути інший варіант визначення вартості, а саме замість п. 7.10.2.1.1, Договору перейти до пункту 7.10.1.3 «За згодою сторін», і зменшити суму з 222 700, 00 грн до 180 000, 00 грн, у той же час збільшити суму виплати на 42 700, 00 грн. Також, згідно з п. 7.10.10 Договору, частина страхового відшкодування в сумі 13 102, 42 грн. зараховується в якості оплати несплачених страхових платежів до Договору, відтак залишок до сплати -181 551,19грн.

Посилаючись на отриману в ході вивчення обставин ДТП інформацію, зокрема встановлення того, що ТЗ під час ДТП керував водій ОСОБА_2 , вік якого станом на дату ДТП становив 19 повних років, а стаж керування ТЗ - один місяць, суму страхового відшкодування страховиком визначено у розмірі ринкової вартості (685 537, 27 грн) з вирахуванням вартості залишків пошкодженого ТЗ та з урахуванням вказаних вище умов договору страхування.

Відповідно до п. 7.14 Договору, Страховик має право зменшити за ризиками КАСКО розмір страхового відшкодування на 30%, якщо (п.7.14.1) управління ТЗ на момент настання страхового випадку здійснювала особа, водійський стаж/вік якої не відповідає стажу/віку, що визначений умовами дії цього Договору.

Беручи до уваги вік водія та стаж керування транспортним засобом (на момент ДТП), суму страхового відшкодування було зменшено на 30%, при цьому, ТЗ залишався у розпорядженні Страхувальника.

На підставі викладеного, сума страхового відшкодування визначена страховиком та розрахована наступним чином:

685 537,27 грн - ринкова вартість на момент ДТП, згідно з висновком експерта №15 (дана сума сторонами не заперечується);

222 700,00 грн - вартість залишків ТЗ, згідно з висновком експерта №48 від 03.03.21 (дана сума сторонами не заперечується);

138 851,19 грн - зменшення розрахункової суми страхового відшкодування у зв`язку з порушенням умов Договору - стаж та вік водія не відповідають умовам Договору.

Крім того, згідно з п. 7.10.10 Договору, частина страхового відшкодування в розмірі 13102,42 зараховується в якості оплати несплачених страхових платежів по Договору.

Таким чином, ПАТ «Європейський страховий альянс» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у сумі 310 883, 66 грн, на виконання якого ПрАТ «Європейський страховий альянс» здійснило перерахування відповідних сум на рахунок ТзОВ «Інтерколор-Україна», згідно відповідних платіжних доручень (в матеріалах справи). Дана обставина сторонами не заперечується.

10.08.2021 інспектором відділу розшуку та ОМ ДТП УПП у Львівській області ДПП капітаном поліції Васільєвим В. В. отримано пояснення ОСОБА_3 щодо транспортної пригоди, що сталася 04.01.2021, у яких, остання зокрема зазначила що згідно Довідки, виданої поліцією зазначено, що ОСОБА_2 був водієм, що не відповідає дійсності та просила відкоригувати інформацію.

На підставі вказаних пояснень, листом «про розгляд звернення» від 20.08.2021 №М-3016/41/12/02-2021, Управлінням патрульної поліції у Львівській області видано та скеровано на адресу ТзОВ «Інтерколор-Україна» довідку про дорожньо-транспортну пригоду №180885, що мала місце 04.01.2021 в м. Львів, вул. листопадового Чину, 26, де у графі «Водій» зазначено «не введений в БД».

Враховуючи наведене, ТзОВ «Інтерколор-Україна» не погодилось із прийнятим ПАТ «Європейський страховий альянс» рішення в частині зменшення розрахункової суми страхового відшкодування на 30% в розмірі 138 851, 19 грн у зв`язку з порушенням умов Договору та з метою захисту своїх прав, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 138 851, 19 грн, а також 2 800, 00 грн - витрат на проведення експертизи.

Позивачем, зокрема зазначено, що аргумент відповідача щодо зменшення розміру страхового відшкодування є необґрунтованим, оскільки ТзОВ «Інтерколор-Україна» до керування автомобіля DS 3 CROSSBACK, д.р.н. НОМЕР_1 не допускала осіб, стаж керування яких є меншим 10 років.

Згідно з наказом № В-03/1 від 03.09.2020, право керування автотранспортом DS 3 CROSSBACK, д.р.н. НОМЕР_1 на період відсутності водія надано директору-розпоряднику ТзОВ «Інтерколор-Україна» ОСОБА_3, за якою також закріплений цей автомобіль.

Відповідно до посвідчення водія НОМЕР_4 , виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району 13.11.2013, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на керування транспортними засобами категорії В1 - з 13.11.2013, категорії В (легкові автомобілі) - з 28.12.1991, тобто її водійський стаж становить майже 30 років.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, на момент дорожньо-транспортної пригоди у застрахованому транспортному засобі як пасажир перебував зокрема, ОСОБА_2 , при цьому водієм була саме ОСОБА_3 , яка припаркувала автомобіль у відповідному місці. Водночас, дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок наїзду на транспортний засіб, що стоїть по ходу руху. Поряд з цим, ОСОБА_2 (особа, яку ПрАТ «Європейський страховий альянс» вважає водієм застрахованого транспортного засобу) - знаходився як пасажир в автомобілі, який був припаркований, і є одним з потерпілих осіб, оскільки зазнав ушкодження фізичного здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Зокрема, в підтвердження своєї позиції позивач посилається на оновлену Довідку №180885 про дорожньо-транспортну пригоду, видану Управлінням патрульної поліції у Львівській області (додана до позовної заяви), у якій вказано що водій легкового автомобіля DS 3 CROSSBACK, д.р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТзОВ «Інтерколор-Україна», не введений в БД; застрахований транспортний засіб DS 3 CROSSBACK, д.р.н. НОМЕР_1 на момент настання страхового випадку перебував у нерухомому стані (був припаркований) і був пошкоджений іншим транспортним засобом.

Як зазначено позивачем, дана обставина також підтверджується відповіддю Управління патрульної поліції від 06.01.2022 №1185 на адвокатський запит (представника позивача) від 30.12.2021 №1/30/12/2021, якою повідомлено, що відповідно до матеріалів справи автомобіль DS 3 CROSSBACK, д. р .н. НОМЕР_1 був припаркований та перебував у нерухомому стані, на момент зіткнення в ньому знаходилося два пасажира, зокрема і ОСОБА_2 .

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на додану ним до відзиву на позовну заяву Довідку №180885 про дорожньо-транспортну пригоду від 14.04.2021, видану Управлінням патрульної поліції у Львівській області, де у графі «Водій» зафіксовано - ОСОБА_2 , а у графі «Посвідчення водія» вказано « НОМЕР_3 дата: 27.11.2020.

В підтвердження своєї позиції ПАТ «Європейський страховий альянс» посилається також на отриману відповідь Національної поліції України щодо ДТП 04.01.2021 (ідентифікатор картки в системі НПУ 180885), в якій у графах «Прізвище, ім`я, по батькові водія учасника ДТП» зазначено « ОСОБА_2 », а також його дата народження -ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, як зазначено відповідачем у відзиві на позов, поліцією зафіксовано, що на момент ДТП водієм DS 3 CROSSBACK, д.р.н. НОМЕР_1 , був саме ОСОБА_2 , вік якого станом на дату ДТП становив 19 повних років, а стаж керування ТЗ - 39 днів.

Відповідач також звертає увагу на пояснення ОСОБА_2 щодо виникнення події згідно повідомлення про подію з транспортним засобом від 05.01.2021, де ОСОБА_2 особисто вказав у графі «Водій» свою особу та засвідчив своїм підписом зазначену інформацію.

Враховуючи наведені обставини, відповідач вважає вірним зменшення розміру страхового відшкодування на 30% відповідно до п. 7.14.1 Договору страхування, а підстави для доплати позивачу відшкодування у розмірі 138 851,19 грн - відсутніми.

Оцінка суду.

Згідно з статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 29 ГПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У даному випадку спірним, з огляду на природу та характер правовідносин, зміст заявлених вимог та доводів сторін, є питання виплати страхового відшкодування в розмірі 138 851,19 грн, як зменшення страховиком (відповідачем) розрахункової суми страхового відшкодування у зв`язку з порушенням страхувальником (позивачем) умов Договору - стаж та вік водія не відповідають умовам Договору.

Суд акцентує, позивач як особа, яка вважає, що її право порушено самостійно визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу заявлених вимог, доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи, покладений на господарський суд.

Для з`ясування наведених питань, а відтак і правильного вирішення спору, суду в межах наданих йому повноважень процесуальним законом належить дослідити умови укладеного між сторонами договору, якими опосередковувалися спірні правовідносини, зміст доказів наданих сторонами доказів на підтвердження своїх аргументів щодо позову, і на підставі цього встановити наявність (відсутність) підстав для стягнення з відповідача як наймача заборгованості за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони як на підставу своїх вимог та заперечень посилаються на Довідку №180885 про дорожньо-транспортну пригоду, видану Управлінням патрульної поліції у Львівській області. Однак, як вбачається з матеріалів справи, подана позивачем та відповідачем довідки різняться за змістом, зокрема щодо особи водія.

В Довідці, поданій позивачем у графі «Водій» зазначено «не введений в БД». У Довідці, представленій відповідачем у графі «Водій» зафіксовано « ОСОБА_2 », а у графі «Посвідчення водія» вказано « НОМЕР_3 дата: 27.11.2020».

Дослідивши матеріали справи, судом взято до уваги Довідку про дорожньо-транспортну пригоду №180885, що мала місце 04.01.2021 в м. Львів, вул. Листопадового Чину, 26, скореговану та видану Управлінням патрульної поліції у Львівській області за фактом звернення та на підставі пояснень ОСОБА_3 від 10.08.2021, де у графі «Водій» зазначено «не введений в БД».

Крім того, Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №180885 також підтверджується факт перебування застрахованого автомобіля в припаркованому стані, де зокрема, зазначено «наїзд на транспортний засіб, що стоїть по ходу руху».

Суд також звертає увагу на відповідь Управління патрульної поліції від 06.01.2022 №1185 (в матеріалах справи) на адвокатський запит №1/30/12/2021 ОСОБА_5 , якою підтверджено той факт, що легковий автомобіль DS 3 CROSSBACK, д.р.н. НОМЕР_1 , котрий належить на праві власності ТзОВ «Інтерколор-Україна» в момент наїзду на нього водієм легкового автомобіля Mercedes-Benz, GLE 53 AMG, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 04.01.2021 о 22:58 за адресою м. Львів, вул. Листопадового Чину, 26, був припаркований, та перебував у нерухомому стані, на момент зіткнення в ньому знаходилося два пасажира, зокрема і ОСОБА_2 .

Таким чином, посилання відповідача на той факт, що водієм застрахованого транспортного засобу на момент ДТП був ОСОБА_2 спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи та судом до уваги не приймаються.

Враховуючи наведене, суд вважає неправомірним зменшення страховиком (відповідачем) розрахункової суми страхового відшкодування у зв`язку з порушенням страхувальником (позивачем) умов Договору - стаж та вік водія не відповідають умовам Договору.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Слід зауважити, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених ст. 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У п. 1 - 3 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення частини недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 138 851, 19 грн - підлягають до задоволення.

Суд констатує, що при розгляді даної справи судом враховано та здійснено належне дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів, що стосуються спірної суми страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини "Хамідов проти Росії").

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 ГПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем. Останнім не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів які б довели ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В матеріалах справи міститься: Договір доручення про надання правової допомоги від 12.07.2021 №12/07/2021, укладений між ТзОВ «Інтерколор-Україна» та адвокатом Цибаком О. В., Додатковий договір №1 до договору доручення про надання правової допомоги від 12.07.2021 №12/07/2021, детальний розрахунок розміру компенсації витрат на професійну правничу допомогу, надану ТзОВ «Інтерколор-Україна» адвокатом Цибаком О. В. у справі №914/2877/21 на суму 27 134, 40 грн., Акт виконаних робіт/приймання наданих послуг від 18.03.2022 №12/07/2012 по договору від 12.07.2021 на суму 27 134, 40 грн, платіжне доручення №850 від 04.11.2021 на суму 16 300,00 грн (призначення платежу: оплата згідно договору від 12/07/2021), платіжне доручення №807 від 15.07.2021 на суму 10 000,00 грн (призначення платежу: оплата згідно договору від 12/07/2021), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Цибака Ореста Володимировича, ордер на надання правничої (правової) допомоги ТзОВ «Інтерколор-Україна» адвокатом адвокатом Цибаком О. В.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у Постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, та у Постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таким чином, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню.

Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами від Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне» не надходило.

Судом досліджено поданий детальний розрахунок розміру компенсації витрат на професійну правничу допомогу, надану ТзОВ «Інтерколор-Україна» адвокатом Цибаком О. В. у справі №914/2877/21 на суму 27 134, 40 грн. з якого вбачається участь адвоката Цибака О. В. у 4 судових засіданнях із зазначенням розміру витрат на професійну правничу допомогу. Однак як вбачається з матеріалів справи, адвокат Цибак О. В. був присутній у 3 судових засіданнях (30.11.2021, 20.01.2022 та 01.02.2022), відтак, розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню на суму 992, 40 грн. (розмір витрат на професійну правничу допомогу за участь у судовому засіданні з урахуванням часу доїзду).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є правомірною, такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відтак, вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню частково - у розмірі 26 142, 00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 800,00 грн витрат на проведення експертизи, суд зазначає наступне.

ГПК України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерколор-Україна» до звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на проведення експертизи у розмірі 2 800,00 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові КАС ВС від 16.12.2020 у справі № 824/647/19-а.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (м. Київ, вул. Ямська, буд. 28А, ідентифікаційний код 19411125) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерколор-Україна» (м. Львів, вул. Шпитальна, буд. 9, ідентифікаційний код 14325444) - 138 851,19 грн - страхового відшкодування, 2 270, 00 грн. судового збору та 26 142, 00 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Повне рішення складено 24.03.2022

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.